Справа № 566/131/24
номер провадження 1-кп/558/42/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000307 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чемерин Ківерцівського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України,

сторони судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи співмешканцем матері малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проживаючи з нею однією сім`єю, в травні 2022 року у вечірню пору доби (точної дати та часу не встановлено), перебуваючи за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер власних дій, керуючись злочинним умислом, спрямованим на вчинення розпусних дій щодо малолітньої падчерки ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що остання є малолітньою, нехтуючи її правом на статеву недоторканість, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, коли остання спала, вчинив відносно неї розпусні дії сексуального характеру, які виразились в непристойному торканні однією рукою до її статевих органів та мастурбуванні іншою рукою свого статевого члена, задовільнивши таким чином свою статеву пристрасть.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи співмешканцем матері малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проживаючи з нею однією сім`єю, в першій декаді липня 2023 року у вечірню пору доби (точного часу не встановлено), перебуваючи за місцем спільного прожинання, що за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер власних дій, керуючись злочинним умислом, спрямованим на вчинення розпусних дій щодо малолітньої падчерки ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що остання є малолітньою, нехтуючи її правом на статеву недоторканість, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, коли остання спала у своїй кімнаті, вчинив відносно неї розпусні дії сексуального характеру, які виразились в непристойному торканні своїми губами її живота та мастурбуванні руками свого статевого члена, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть.

Внаслідок злочинних дій, що знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями інтимного спілкування людей, ОСОБА_3 посягнув на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, оскільки, вчиняючи розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_6 , він створив загрозу деформації її моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми та нормальному моральному і фізичному становленню, а також формуванню у неї антиморальних поглядів.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи членом сім`ї.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає вірною.

7 лютого 2024 року, між прокурором Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 і його захисником адвокатом ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження підтримали угоду про визнання винуватості від 7 лютого 2024 року.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 подали до суду заяву в якій просили судовий розгляд кримінального провадження провести без їх участі, а також зазначили, що надають згоду на укладення у кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості та не заперечують проти затвердження такої угоди судом (а.п. 53, 54).

Згідно угоди про визнання винуватості від 7 лютого 2024 року ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України.

Сторонами за угодою про визнання винуватості узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 156 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати посади у сфері виховання дітей чи пов`язаної з вихованням дітей на строк три роки. Також сторонами за угодою про визнання винуватості узгоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, в порядку ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 374 КПК України включити інформацію про ОСОБА_3 до Єдиного реєстру осіб, засуджених проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами.

В судовому засіданні сторони судового провадження підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та що укладення угоди сторонами є добровільним.

Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості, наполягали на затвердженні угоди та погоджувалися на призначення обвинуваченому узгодженого сторонами угоди покарання.

Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 12, 65-67, 75, 76, 156 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину особою повторно.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 373, 374, 468, 470, 475 КПК України, ст.ст. 12, 75, 76, 156 КК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 7 лютого 2024 року в кримінальному провадженні №0000307.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 156 КК України і призначити узгоджене сторонами за угодою про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (П`ять) років з позбавленням права обіймати посади у сфері виховання дітей чи пов`язаної з вихованням дітей на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк три роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Включити інформацію про ОСОБА_3 до Єдиного реєстру осіб, засуджених проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Речові докази:

- дві нічні сорочки, що передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області (а.п. 101 м.к.п.), повернути власнику.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Демидівський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Згідно з ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .