ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/1632/24

Провадження № 1-кп/210/424/24

25 березня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 02.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської обл., громадянина України, без освіти, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей або інших осіб, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, без постійного місця проживання, раніше судимого:

1) 10.11.2021 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 186 КК України. На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, та ст. 373, 374, 497 КПК України звільнений від відбування покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження;

2) 02.02.2023 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2024 року, приблизно о 16:10 годині, ОСОБА_3 , перебував в приміщені ТОВ «Сільпо-Фуд» за адресою м. Кривий Ріг, Металургійний район, вулиця Героїв АТО ЗО А, де на стелажах з алкогольною продукцією побачив пляшку горілки марки «Хлібний Дар». В цей час у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме пляшки горілки марки «Хлібний Дар». Взявши до рук пляшку горілки марки «Хлібний Дар», та сховавши в середину куртки, в яку був одягнений, ОСОБА_3 направився на вихід з магазину ТОВ «Сільпо-Фуд». Пройшовши касову зону ОСОБА_3 був зупинений начальником відділу охорони ОСОБА_4 , охоронцем ОСОБА_5 та охоронцем ОСОБА_6 . В ході розмови ОСОБА_3 попрохали показати вміст куртки, в яку був одягнений, на що останній з середини куртки дістав пляшку горілки марки «Хлібний Дар». Після чого ОСОБА_3 попрохали разом з ними дочекатися поліцію. ОСОБА_3 не захотів залишатись на місці події, чекати поліцію та направився на вихід з приміщення, але був зупинений ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .

Під час спілкування між ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 з іншого боку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, почався словесний конфлікт, внаслідок чого у ОСОБА_3 , виник умисел на погрозу вбивством ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , стоячи обличчям до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , правою рукою дістав ніж та висловлюючи погрози вбивством, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, а саме те, що його дії викличуть у ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 почуття тривоги і неспокою, що останні випустять його з приміщення, і бажаючи їх настання, почав розмахувати згаданим знаряддям вчинення злочину в напрямку ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_3 , були сприйняті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 як такі, що реально несуть загрозу життю останньої і можуть бути здійснені. В подальшому на вимогу охоронця служби охорони «Явір-2000», ОСОБА_3 передав вищезазначений ніж, тим самим припинив свої протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України за ознаками: погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_7 зазначає, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з цим прокурор клопоче про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України у спрощеному порядку без проведення судового засідання.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_8 , згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку ч. 1 ст. 129 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмові заяви потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про те, що кожен з них не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку; заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, згідний із встановленими під час дізнання обставинами, згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку; відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, визнає, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 1 ст. 129 КК України, тобто, погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, віднесене до кримінального проступку.

ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий (Т.2 а.с. 73-74), за останнім місцем проживання характеризується посередньо (Т.2 а.с. 77).

ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (Т.2 а.с. 79).

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.

Обставин, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 129 КК України.

Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 невідбуту ним частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.02.2023 року.

Питання про процесуальні витрати потрібно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази вирішується судом згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме:

предмет, який візуально схожий на ніж, розкладного типу загальною довжиною приблизно 19 см, довжина леза приблизно 8 см, рукоятка з металу сірого кольору, на лезі ближче до рукоятки розташований напис «Stainless stell», який було поміщено до спец. пакету №CRІ1144580, горловина якого зав`язана ниткою, направлений до камери схову відділення поліції №2 КРУП знищити;

оптичний носій диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000090 від 02.03.2024 року - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000090;

оптичний носій диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000090 від 02.03.2024 року - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000090.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2024 року накладено арешт в межах кримінального провадження №0000090 від 02.03.2024 року на вилучене 02.03.2024 року майно, а саме: предмет, який візуально схожий на ніж, із подальшою забороною на користування вищевказаним майном.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання по даному вироку частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.02.2023 року, з урахуванням вимог та у відповідності до п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, перевівши менш суворе покарання у вигляді обмеження волі, призначене за цим вироком, у більш суворий вид покарання у вигляді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, та остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 3 (трьох) років та 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на проведення судової експертизи зброї №СЕ-19/104-24/9901-ХЗ від 07.03.2024 року в розмірі 1514,56 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень п`ятдесят шість копійок).

Речові докази:

предмет, який візуально схожий на ніж, розкладного типу загальною довжиною приблизно 19 см, довжина леза приблизно 8 см, рукоятка з металу сірого кольору, на лезі ближче до рукоятки розташований напис «Stainless stell», який було поміщено до спец. пакету №CRІ1144580, горловина якого зав`язана ниткою, направлений до камери схову відділення поліції №2 КРУП знищити;

оптичний носій диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000090 від 02.03.2024 року - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000090;

оптичний носій диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000090 від 02.03.2024 року - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000090.

Арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2024 року (справа №210/1293/24, провадження №1-кс/210/408/24) скасувати.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1