Справа № 308/5111/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 08.12.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо- спеціальною освітою, одруженого, працюючого інструктором виробничого навчання водіння транспортних засобів Ужгородського об`єднаного УСЦ ТСОУ, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 08.12.2023 за ознаками у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Досудовим розслідуванням встановлено, що у м. Ужгороді, у невстановлений слідством час, але не пізніше 06.03.2024, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням допомогти йому скласти практичний іспит з водіння транспортного засобу. Під час розмови ОСОБА_8 з ОСОБА_7 у останнього виник умисел на одержання від нього для себе та третіх осіб неправомірної вигоди, у зв`язку з тим, що йому було достовірно відомо про дружні відносини свого знайомого ОСОБА_4 (який є спеціалістом Ужгородського об`єднаного УСЦ ТСОУ та діє за напрямом підготовки керуванню транспортними засобами категорії «D BE B C CE D1») з посадовим особами Територіального сервісного центру МВС № 2141 та усвідомлював можливість впливу ОСОБА_4 на посадових осіб Територіального сервісного центру МВС № 2141 для позитивної здачі практичного іспиту з водіння транспортного засобу.

В ході розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що без надання неправомірної вигоди в розмірі 300 доларів США, йому та посадовим особам Територіального сервісного центру МВС № 2141 останній не здасть практичний іспит з водіння, що унеможливить отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами, після чого запевнив, що в разі надання неправомірної вигоди у вказаному розмірі, він проведе першочерговий інструктаж для подальших дій при здачі практичного іспиту та через спеціаліста Ужгородського об`єднаного УСЦ ТСОУ ОСОБА_4 , здійснить вплив на посадових осіб Територіального сервісного центру МВС №2141 для позитивної здачі практичного іспиту з водіння транспортного засобу.

У свою чергу, ОСОБА_7 продовжуючи свою протиправну діяльність щодо отримання неправомірної вигоди, за вплив на прийняття рішення посадовими особами Територіального сервісного центру МВС № 2141 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_4 .

ОСОБА_8 , будучи ознайомленим із пропозицією ОСОБА_7 , погодився на його протиправні вимоги, однак, розуміючи незаконність зазначених дій останнього та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально караним, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_7 .

В подальшому 06.03.2024 ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік будівлі Територіального сервісного центру МВС № 2141, який розташований за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Олега Кошового, №4 підійшов до транспортного засобу ОСОБА_7 , марки «Volkswagen» моделі «СС», де у салоні вказаного транспортного засобу передав ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 300 доларів США, після чого останній відвів ОСОБА_8 до спеціаліста Ужгородського об`єднаного УСЦ ТСОУ ОСОБА_4 , який у свою чергу провів інструктаж подальших дій, однак у вказаний день практичний іспит ОСОБА_8 не склав через допущені помилки. Натомість, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_8 , що наступного разу останній обов`язково здасть іспит.

Після цього, 21.03.2024 ОСОБА_7 зустрів біля будівлі ТСЦ МВС № 2141 ОСОБА_8 , та відвів останнього до ОСОБА_4 , де знову провів інструктаж як проходити іспит для здачі навичок керування транспортним засобом та після чого ОСОБА_8 позитивно завершив здачу іспиту, керуючись вказівками ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .. Як результат ОСОБА_7 отримав неправомірну вигоду у сумі 300 доларів США, за вплив на прийняття рішення посадовими особами Територіального сервісного центру МВС № 2141.

28.03.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 369-2 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:. протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.03.2024, розсекреченими протоколами НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження.

Клопотання мотивоване тим, що необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 викликана метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З огляду на що слідчий просить задовольнити подане клопотання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

У судовому засіданні захисник заперечував проти задоволення поданого клопотання, оскільки вибраний один з найсуворіших запобіжних заходів, проте ризики, вказані в клопотанні, не доведені.

Вважає, що підозра є необґрунтованою, винуватість підзахисного не доведена допустимими і належними доказами, оскільки обґрунтованість підозри підтверджується тільки показами та протоколом допиту свідка. Однак із зібраних матеріалів досудового розслідування вбачається, що свідок ОСОБА_8 спілкувався виключно з ОСОБА_7 .

Додатково зазначив, що з матеріалів досудового розслідування не прослідковується той факт, що ОСОБА_4 має вплив на здачу іспиту, інакше б ОСОБА_8 іспит здав ще при першій спробі. Система обрання інструкторів автоматизована, кандидат після отримання талону на здачу іспиту отримує інформацію про інструктора, машину та екзаменатора, а отже впливу підзахисний на систему обрання інструктора для ОСОБА_8 мати не міг.

Також вказав, що ніяким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню підзахисний не може, адже всі речові докази вилучені під час обшуку, впливати на свідків наміру не має.

Також вказав, що якщо слідчий суддя дійде висновку про необхідність застосування запобіжного заходу, просив обрати запобіжний захід з найменш суворих.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 08.12.2023 за ознаками у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

28.03.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, зокрема протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.03.2024, розсекреченими протоколами НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Основними ризиками, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є те, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, особи підозрюваного, наявності міцних соціальних зв`язків, у тому числі родини та утриманців, наявності постійного місця роботи. слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду, оскільки вважає, що обрання даного запобіжного заходу буде достатнім для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим у частині 1 цієї статті, а також покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

-не залишати місце проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби;

-повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 26 травня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити начальнику Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 08 квітня 2024 року о 08 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1