Справа № 308/6261/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000121 від 08.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, Шепетівського району, с. Ленківці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, директора ТОВ «НПС Тренінг центру», раніше не судимого

у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаною, 17.12.2023 був доставлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час спільної роботи з ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виявлення осіб, які ухиляються від виконання свого військового обов`язку та не прибули до ІНФОРМАЦІЯ_2, під час загальної мобілізації..

17.12.2023 року військовозобов`язаному ОСОБА_3 для визначення ступеня його придатності до військової служби, під час мобілізації на особливий період як військовозобов`язаного було надано направлення для проходження військово-лікарської комісії, однак гр. ОСОБА_3 відмовився від її проходження, що підтверджується актом фіксації відмови особи від проходження ВЛК від 17.12.2023.

Після чого, військовозобов`язаному ОСОБА_3 17.12.2023 було вручено під особистий підпис повістку від 17.12.2023 року, серії НОМЕР_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 22.12.2023 о 09-00 год., що підтверджується розпискою на корінці повістки серії НОМЕР_1 .

17.12.2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було доведено до гр. ОСОБА_3 для ознайомлення під підпис попередження про правові наслідки, які можуть бути застосовані згідно з ст. 337 Кримінального кодексу України, однак ОСОБА_3 відмовився від проходження військово-лікарської комісії.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, скоїв ухилення від військового обліку після попередження зробленого начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, грубо порушуючи ст. ст. 1, 33,34,35 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 337 КК України - ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_4 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника .

У вказаній заяві ОСОБА_3 та його захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 , суд кваліфікує, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом згідно статті 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого , який вперше притягається до кримінальної відповідальності; згідно довідки від 13.02.2024 р. №190 з КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по медичну допомогу в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» не звертався.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність інформації, що обвинувачений являється особою з інвалідністю першої або другої групи, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 337 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , чинного запобіжного заходу будь якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст.331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.

Речові докази:

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п.7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 337 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100,00 (п`ять тисяч сто гривень) гривень в дохід держави.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.

Речові докази по справі:

- Оптичний диск «СD-R» - після вступу вироку в законну силу - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1