Справа № 502/1653/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія Одеської області кримінальне провадження № 0000047 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вилкове, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 06.07.2005 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 4 років З місяців обмеження волі, звільнений 30.04.2009 по відбуттю строку покарання,

- 29.09.2010 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. З ст. 296, ч. 1 ст. 71 КК України до З років позбавлення волі, звільнений 05.04.2012 умовно-достроково з невідбутим строком 3 місяці 7 днів,

- 05.11.2014 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки,

- 18.12.2018 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 296 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 08.07.2020 з заміною невідбутої частини покарання на виправні роботи впродовж 1 року 11 місяців, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2023 близько о 21 год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поруч із територією домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_6 , наніс останньому не менше двох ударів рукою в ділянку обличчя, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани у потиличній ділянці справа, крововиливів під кон`юнктиву лівого та правого очей, обширного синця в проекції лівої лобної ділянки з поширенням на праву та ліву навколоорбітальні ділянки, праву та ліву щічні ділянки, завушні ділянки, передню поверхню шиї та передню поверхню грудної клітки в проекції грудини, які не були небезпечними для життя, однак викликали розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , винним себе визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах скоїв злочин та показав суду, що дійсно, приблизно в серпні 2003 року, він вийшов разом із малолітньою донькою зі свого будинку по АДРЕСА_2 , де побачив як двоє дорослих чоловіків, серед яких був потерпілий, справляли фізіологічні потреби на паркан його будинку. Він зробив зауваження останнім, на що ті, відреагували нецензурною лайкою на його адресу. Все це бачила та чула його донька. Він не втримався і штовхнув потерпілого, від чого тай впав на землю, а потім вдарив два рази. Наступного ранку, він, разом із співробітниками поліції був у лікарні де вибачався перед потерпілим та його знайомим, відносно яких, співробітники поліції складали протокол про адміністративне правопорушення. Про скоєне жалкує, просить суворо не карати його. Цивільний позов не визнає у повному обсязі.

Крім визнання провини, винність ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 04 червня 2023 року ввечері перебуваючи разом з ОСОБА_7 коло мосту по АДРЕСА_1 , почув, як в іх бік хтось висловлювався нецензурною лайкою. ОСОБА_8 попросив пробачення, за те, що вони гучно себе вели, однак до них підійшов обвинувачений, та пройшовши повз ОСОБА_9 , підійшов до нього та наніс удар в лобну частину голови від чого той впав, після, ще раз наніс удар в область ока. Обвинувачений поводив себе агресивно, хоча і був з дитиною. Наступного ранку він бачив обвинуваченого в лікарні, що там відбувалось не пам`ятає. Після подій лікувався більше місяця.

Представник потерпілого - ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд призначити найсуворіше покарання обвинуваченому та задовольнити заявлений потерпілим цивільний позов у повному обсязі.

Крім того, винність ОСОБА_5 у скоєному правопорушенні підтверджується проаналізованими та вивченими письмовими доказами:

-Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.06.2023 року;

-Медичною картою стаціонарного хворого ОСОБА_6 за № 9651;

-Висновком експерта за № 746 від 06.06.2023 року;

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_10 від 20.07.2023 року з доданою до нього фото таблицею;

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 20.07.2023 року з доданою до нього фото таблицею;

-Протоколо пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 20.07.2023 року за участі потерпілого ОСОБА_10 ;

-Протоколо пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 20.07.2023 року за участі свідка ОСОБА_11 ;

-Протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 від 15.08.2023 року;

Таким чином, беручи до уваги наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ч. 2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.50, 65-67 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв органам досудового розслідування та суду у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи в сукупності наведені обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , враховуючи його особу, що була встановлено в судовому засіданні, який раніше був судимий, працює рибаком, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

Речові докази по справі відсутні.

Потерпілим у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Так, потерпілий просить стягнути з обвинуваченої майнову шкоду у розмірі 10 000 грн., а також моральну шкоду у розмірі 300 000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди потерпілим вказано, що внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України йому було спричинено тілесні ушкодження, обґрунтовуючи моральну шкоду вказав, що в зв`язку з тим, що він зазнав фізичного болю та приниження, наслідком протиправних дій обвинуваченого стали й душевні страждання.

Обвинувачений ОСОБА_5 позов потерпілого не визнав у повному обсязі, оскільки вважає, їх не обґрунтованими.

Суд, з урахуванням доказів, досліджених у судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, внаслідок вчинення злочину, потерпілому ОСОБА_6 , спричинено моральну шкоду, яка виразилась у моральних переживаннях у зв`язку з отриманням фізичного болю внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої злочином, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши на його користь з обвинуваченого 5000 грн.

На доведення майнової шкоди потерпілим ОСОБА_6 не було надано жодного документально підтвердженого доказу, тому в цій частині суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст.374-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та на підставі цього закону призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , завдану моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою з моменту вручення копії вироку. Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1