ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/864/24
Провадження № 1-кс/483/126/2024
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2024 року м. Очаків

Слідча суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням, погодженим з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Своє клопотання обґрунтував тим, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 06 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було встановлено, що 06 липня 2024 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під приводом розмови про святкування свого дня народження, прийшов до квартири АДРЕСА_1 , де проживає його колишня дружина ОСОБА_6 . Під час розмови ОСОБА_6 , враховуючи стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 та не бажаючи утворення конфліктної ситуації, попросила останнього йти додому. На дане прохання ОСОБА_5 не реагував і став вчиняти спроби пройти зі сходів парадної до приміщення квартири. В цей час на сходи парадної житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , з приміщення квартири АДРЕСА_3 вийшов співмешканець ОСОБА_6 ОСОБА_7 , який у словесній формі став просити ОСОБА_5 піти додому.

В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_7 шляхом нанесення удару ножем в життєво важливі органи останнього. Так, реалізуючи злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, розуміючи, що удар ножем в область шиї ОСОБА_7 може спричинити смерть останнього, своєю правою рукою ОСОБА_5 з поясного чохла дістав ніж, яким з достатньою для реалізації свого злочинного умислу силою наніс один раптовий удар в область шиї ОСОБА_7 , тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани передньої поверхні шиї, з порушенням цілісності судин, вважаючи дані дії достатніми для умисного позбавлення життя особи, однак наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 не настали, внаслідок втечі останнього та втручання у подію інших осіб, зокрема ОСОБА_6 , а також надання потерпілому ОСОБА_7 невідкладної медичної допомоги з госпіталізацією до медичного закладу.

06 липня 2024 року в період часу з 21 год. 20 хв. до 22 год. 00 хв. було здійснено огляд місця події, а саме ділянки місцевості біля вхідної хвіртки приватного домоволодіння АДРЕСА_4 , де не зареєстрований, однак проживає підозрюваний ОСОБА_5 . Під час огляду місця події виявлено та вилучено ніж-мачете у чохлі чорного кольору, який 07 липня 2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000102 від 06 липня 2024 року.

Посилаючись на те, що вилучений в ході огляду місця події ніж-мачете у чохлі чорного кольору визнано речовим доказом, з метою його збереження та проведення подальших слідчих дій, слідчий просив накласти арешт на вказане майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якому просив задовольнити клопотання про арешт майна.

Дослідивши долучені до клопотання документи, слідча суддя дійшла такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 06 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході огляду місця події від 06 липня 2024 року був вилучений ніж-мачете у чохлі чорного кольору.

07 липня 2024 року постановою слідчого зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000102.

Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В розумінні ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, слідчий посилається на те, що вилучене в ході огляду місця події майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчим доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України, та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, а також обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, а також того, що слідчим доведено необхідність збереження речового доказу шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання слідчого СВ ВП № 7 Миколаївського РУП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події 07 липня 2024 року ніж-мачете у чохлі чорного кольору шляхом встановлення заборони на його відчуження, розпорядження та користування з метою збереження як речового доказу.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідча суддя: