Єдиний унікальний номер №943/212/24
Провадження №1-кп/943/83/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року

м. Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 29 січня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побужани Буського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в останнє за вироком Буського районного суду Львівської області від 25.04.2019 року за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, сапера відділення землерийних машин інженерно-саперного взводу 1 механізованого батальону військової частини, солдат військової служби за призовом під час мобілізації -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого (проступку) ст. 395 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 03.03.2023 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень н. З ч. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу та початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу - день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу під час мобілізації та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно наказу тимчасово виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2023 № 37 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначений на посаду сапера відділення землерийних машин інженерно-саперного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення тяжкого умисного кримінального правопорушення, судимість за яке в нього не знята і не погашена в установленому порядку, на шлях виправлення не став та знову скоїв ряд кримінальних правопорушень проти здоров`я особи та її особистих прав і свобод, а також адміністративні правопорушення, умисно вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з порушенням правил адміністративного нагляду, за наступних обставин.

Так, 25.04.2019 року вироком Буського районного суду Львівської області (справа № 440/2/16-к, провадження № 1-кп/440/2/2019) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України та із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупність кримінальних правопорушень останньому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вказаний вирок Буського районного суду Львівської області від 25.04.2019 року набрав законної сили 26.05.2019 року та ОСОБА_4 з урахування строку попереднього ув`язнення, встановленим цим вироком суду, 28.05.2019 року був звільнений у зв`язку із відбуттям строку виконання покарання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

З ч. 5 ст. 90 КК України вбачається, що якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.

Згідно ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (далі за текстом - Закону) адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Пункт «в» ч. 1 ст. З Закону передбачає, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно- дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 9 Закону особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати правила, окрім інших, повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи, місця проживання чи перебування, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах.

У той же час, встановлено, що ухвалою Буського районного суду Львівської області від 04.10.2022 (справа № 943/1535/21, провадження № 1- кп/943/59/2022) кримінальне провадження № 0000054 від 24.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, закрито у зв`язку із відмовою потерпілих від обвинувачення, тобто підтверджується факт вчинення ОСОБА_4 після відбуття покарання за вироком Буського районного суду Львівської області від 25.04.2019 у період не знятої та не погашеної судимості в установленому порядку, нових кримінальних правопорушень та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Також, встановлено, що 28.09.2023 ухвалою Буського районного суду Львівської області (справа № 943/1779/23, провадження № 1-в/943/65/2023) на підставі подання начальника відділення поліції № 2 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівські області про встановлення адміністративного нагляду, стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з притягнення Буським районним судом Львівської області останнього до адміністративної відповідальності 01.03.2023 та 04.03.2023 за ч. 2 ст. 187 КУпАП, 22.07.2023 за ст. 183 КУпАП, встановлено адміністративний нагляд строком на 6 місяців та відповідно до ст. 10 Закону встановлені обмеження: заборона відлучатись з місця свого проживання в с. Побужани Буського району (на даний час Золочівський район) в період часу з 23:00 год. по 06:00 год.; заборона виїзду в особистих справах за межі Буської ТГ Золочівського району без дозволу Національної поліції; заборона знаходитись в місцях громадського харчування, де продають спиртні напої на розлив; реєструватися у Відділенні поліції №2 Золочівського РВП 4 рази на місяць (два перших понеділка та дві останні п`ятниці кожного місяця).

03.10.2023 року ухвала Буського районного суду Львівської області від 28.09.2023 року вступила в законну силу та контроль за її виконанням покладено на відділення поліції № 2 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

11.10.2023 року ОСОБА_4 під особистий підпис ознайомлено із встановленими ухвалою Буського районного суду Львівської області від 28.09.2023 року обмеженнями під час здійснення стосовно нього адміністративного нагляду, а також попереджено, що в разі самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України.

Однак, сапер відділення землерийних машин інженерно-саперного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вироком Буського районного суду Львівської області від 25.04.2019 (справа № 440/2/16-к) за вчинення тяжкого умисного кримінального правопорушення, судимість за яке у нього не знята і не погашена в установленому порядку, належним чином ознайомленим з ухвалою Буського районного суду Львівської області від 28.09.2023 року (справа № 943/1779/23) щодо встановлених обмежень стосовно нього та зобов`язань, маючи на меті ухилитися від адміністративного нагляду, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без поважних причин та дозволу відділення поліції № 2 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, в порушення вимог п. «в» ч. 1 ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», самовільно залишив своє місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , та поїхав і проживав у знайомих в с. Костеїв Львівського району Львівської області, де перебував в період з 29.11.2023 по 16.01.2024, проводячи час на власний розсуд, тобто відлучився з місця свого проживання в с. Побужани Золочівського району Львівської області в період часу з 23:00 год. по 06:00 год. з 29.1 1.2023 по 16.01.2024, виїхав без дозволу Національної поліції в особистих справах за межі Буської територіального громади Золочівського району Львівської області та не реєструвався у період з 29.11.2023 по 16.01.2024 у відділенні поліції № 2 Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, чим грубо порушив встановлені вказаним судом обмеження дій піднаглядних, передбачені вказаним Законом.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.395 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні в порядку вимог ст. 302 КПК України.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, тобто у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_4 зазначив, що йомуроз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також його ознайомлено, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Захисником підтверджено, що надана ОСОБА_4 згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні є добровільною.

Потерпілих від кримінального правопорушення немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000009 від 29.01.2024 року, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, повністю та об`єктивно доведена, дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України як у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання передбачених ст.67 КК України, не встановлено.

Відтак, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у виді штрафу в межах санкції статті, передбаченої ст. 395 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Завданої майнової шкоди кримінальним правопорушенням немає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Ураховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 370, ст. 373, ст. 374, ст. 381, ст. 382 КК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_6 за ст.395 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць, з відбуваттям покарання на гауптвахті Військової служби правопорядку.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1