ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув в спрощеному провадженні в судовому засіданні (за відсутності учасників судового провадження) кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 04.04.2024 р. по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка Великолепетиськоо раону Херсонської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений,офіційно не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

Встановив:

04.04.2024 р.за невстановлених органом досудового розслідування обставин, ОСОБА_3 ,знаходячись на відкритій ділянці місцевості по вул.Ігрря Сікорського в м.Запоріжжі,маючи умисел на незаконне придбання,зберігання наркотичних засобів без мети збуту,шляхом присвоєння наденого незаконно придбав дві пігулки білого кольору у блістері-наркотичний засіб,обіг якого обмежено-метадон,який зберігав у сумці.

04.04.2024 р.приблизно о 09.00 год.по вул.Ігоря Сікорського поблизу будинку № 470 ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції УБН ГУНП в Запорізькій області для перевірки документів відповідно до положень ст..29,32,34 Закону України «Про Національну поліцію»,в ході якої у ОСОБА_3 було виявлено дві пігулки білого кольору у блістері,які о 10.00 год.вилучено у ОСОБА_3 ,який добровільно видав їх із сумки,котрі згідно висновку експерта від 09.04.2024 р.містять у своєму складі наркотичний засіб,обіг якого обмежено-метадлон,маса якого складає 0,04138 г.(в перерахунку на основу),який ОСОБА_3 зберігав без мети збуту.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 як кримінальний проступок,передбачений ч.1 ст.309 КК України,а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.

З урахуванням викладеного, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікарів із шкідливими залежностями.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого,його критичне ставлення до скоєного,що вказує на усвідомлення ними протиправності своїх дій та бажання стати на шлях виправлення,дозволяє зробити висновок,що обвинувачений загрози для суспільства не становить,є суспільно корисними,можливо прогнозувати,що в майбутньому його поведінка не буде спрямована на порушення існуючих у суспільстві норм та правил.

При визначені виду основного покарання,яке призначається обвинуваченому,суд виходить з того,що за відсутності у обвинуваченого доходів для сплати штрафу та місця постійної роботи для відбування виправних робіт,такі види покарання не можуть бути до нього застосовані,в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те,що обвинувачений за станом здоров`я може відбувати таке покарання,як арешт,тому згідно санкції ч.1 ст.309 КК України обвинуваченому суд призначає покарання у виді обмеження волі.

Як випливає з положень ст. 75 ч.1 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Таке рішення має бути належним чином умотивовано.

Всі викладені вище відомості про особу обвинуваченого у сукупності із пом`якшуючими обставинами суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного та дають підстави при призначенні покарання за ст.309 ч.1 КК України для застосування ст.75 КК України,оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання,але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати у провадженні на проведення судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-24/6286-НЗПРАП від 09.04.2024 р.у розмірі 1514 гр.56 коп.суд на підставі ст. 118,124 КПК України при ухваленні обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376, 381-382 КПК України суд,-

Ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1(один)рік.

Відповідно до ст.75,76 КК України,обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 1(один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання і місця роботи,не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- спец пакет №5484339,в якому знаходиться наркотична речовина,переданий на зберігання до камери схову відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області по квитанції № 922-знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 ,паспорт громадянина України НОМЕР_1,виданий 22.08.2014 р., на користь держави витрати на проведення судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-24/6286-НЗПРАП від 09.04.2024 р.у розмірі 1514(одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривен 56 копійок.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1