Справа № 349/1214/24
Провадження № 1-кс/349/283/24
У Х В А Л А

іменем України

04 липня 2024 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні № 0000110 про арешт майна,

встановив:

02 липня 2024 року слідчий ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя, перевіривши додані до клопотання матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000110 від 01 липня 2024 року, встановив наступні обставини.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що 01 липня 2024 року біля 15:00 год водіи? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Santa Fe», реєстраціи?нии? номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Івано-Франківська, на автодорозі Н-09 (Мукачево-Львів) в с.Фрага Рогатинськоі? територіальноі? громади, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не вибрав безпечноі? швидкості руху, внаслідок чого здіи?снив наі?зд на малолітнього пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , якии? переходив проі?жджу частину дороги по пішохідному переходу справа на ліво відносно руху автомобіля. Внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований до Івано-Франківськоі? обласноі? дитячоі? клінічноі? лікарні.

Під час проведення огляду місця події, який проводився 01 липня 2024 року слідчим слідчого відділення відділення поліції №4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , на ділянці дороги, що знаходиться в АДРЕСА_3 , вилучено автомобіль марки «Hyundai Santa Fe», реєстраціи?нии? номер НОМЕР_1 , яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_5 .

Автомобіль за участі якого відбулась дорожньо-транспортна пригода зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та зазнав механічних пошкоджень. Транспортний засіб має важливе значення для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, постановою слідчого від 01 липня 2024 року визнаний речовим доказом.

З метою проведення слідчих та процесуальних дій, у тому числі огляду транспортного засобу та проведення необхідних судових експертиз, слідчий просить накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить розгляд клопотання проводити за його відсутності.

ОСОБА_5 у судове засідання не прибув.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснювалося.

Дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З витягу з ЄРДР від 02 липня 2024 р вбачається, що 01 липня 2024 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

01 липня 2024 року у період з 16:22 по 17:49 проведено огляд місця події - ділянки дороги державного значення Н-09 сполученням "Мукачево-Львів" в с.Фрага, вул.Львівська,173, Рогатинської територіальної громади Івано-Франківської області. Під час огляду виявлено та вилучено автомобіль марки «Hyundai Santa Fe», реєстраціи?нии? номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією протоколу огляду місця по дії.

Постановою слідчого від 01 липня 2024 року автомобіль марки «Hyundai Santa Fe», реєстраціи?нии? номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно п.4 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1,2 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).

Частиною 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що тимчасово вилучене майно в межах цього кримінального провадження визнано речовим доказом, правову підставу для арешту майна - з метою забезпечення його збереження, достатність доказів, що вказують на ймовірність вчинення кримінального правопорушення, доходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на тимчасово вилученей транспортний засіб шляхом заборони права на користування, відчуження та розпорядження цим майном.

Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні № 0000110 про арешт майна - задовольнити .

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони права користування, відчуження та розпорядження майном, а саме автомобілем марки «Hyundai Santa Fe», реєстраціи?нии? номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_4 .

Згідно ч.1 ст.174 КПК України власник майна як особа, яка не була присутня при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна.

На підставі ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1