УХВАЛА

19 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 398/3271/16-к

провадження № 51-6820 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

встановив:

Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 травня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією у власність держави 1/2 частини майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією у власність держави 1/2 частини майна, яке є власністю засудженого.

Також, цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 263 КК допокарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 3 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; за частиною 2 статті 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частин 1, 2 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано винуватим та засудженого за частиною 2 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 3 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Крім того, за сукупністю вироків на підставі частини 1 статті 71 КК шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Апеляційного суду м. Луганська від 02 вересня 2015 року у виді 1 року позбавлення волі, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 3 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого.

За обвинуваченням по статті 257 ККОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виправдано.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжний захід залишено у виді застави.

Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 постановлено обчислювати з часу їх затримання - з 15 травня 2016 року.

Зараховано ОСОБА_5 відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 15 травня 2016 року по 13 грудня 2016 року, з 31 травня 2017 року по 27 червня 2018 року та з 03 липня 2018 року по день постановлення вироку суду - 08 травня 2019 року, в строк відбутого ним покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_9 відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 15 травня 2016 року по день постановлення вироку суду, а саме 08 травня 2019 року, в строк відбутого ним покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено, зарахувати ОСОБА_8 відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 15 травня 2016 року по день постановлення вироку суду, а саме 08 травня 2019 року, в строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_6 відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 23 травня 2016 року по 16 липня 2019 року в строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_7 відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 23 травня 2016 року по 11 грудня 2018 року в строк відбутого ним покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 35 750 грн відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 70 000 грн відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз по кримінальному провадженню по 22101,47 грн з кожного окремо.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року апеляційні скарги прокурора ОСОБА_12 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , задоволено частково, а вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінено. Постановлено виключити з мотивувальної частини вироку посилання на протокол про результати проведення НСРД у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_16 з доданим до нього технічним носієм інформації від 08 червня 2016 року як на докази винуватості ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Перекваліфіковано дії ОСОБА_5 з частини 2 статті 309 КК на частину 1 статті 309 КК та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 ККзвільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання за частиною 1 статті 309 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за частиною 2 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 3 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 1 статті 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі частини 1 статті 70, статті 72 КК шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакціїЗакону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зараховано ОСОБА_5 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 15 травня 2016 року до 13 грудня 2016 року, з 31 травня 2017 року до 27 червня 2018 року, з 03 липня 2018 року до 05 жовтня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_5 .

Вирок районного суду в іншій частині щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишено без зміни.

Вироком Полтавського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року апеляційні скарги прокурора ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_17 задоволено частково, а вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 травня 2019 рокув частині призначення ОСОБА_8 покарання скасовано. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким призначено ОСОБА_8 покарання за частиною 3 статті 289 КК у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 1 статті 263 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за частиною 2 статті 187 КК до покарання призначеного судом першої інстанції у виді позбавлення волі на строк 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 1 місяць 20 днів з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакціїЗакону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 15 травня 2016 року до 10 грудня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено вважати ОСОБА_8 таким, що відбув призначене йому покарання.

Вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_8 змінено, виключено з мотивувальної частини вироку місцевого суду посилання на протокол про результати проведення НСРД у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_16 з доданим до нього технічним носієм інформації від 08 червня 2016 року як на докази винуватості ОСОБА_8 .

Відмовлено в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_8 .

Вирок суду першої інстанції в іншій частині щодо ОСОБА_8 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд ухвали та вироку апеляційного суду у касаційному порядку.

Касаційна скарга після усунення недоліків подана належною особою, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року та вирок Полтавського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3