Справа № 307/733/15-к
Провадження № 1-кс/307/112/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 24 січня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з скаргою на постанову прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 24 січня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії. В скарзі зазначив, що в січні 2024 року він звернувся в Тячівську окружну прокуратуру з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000535 від 16.03.2013 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, але постановою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 24 січня 2024 року йому відмовлено в задоволенні клопотання про закриття вказаного кримінального провадження. Дану постанову він отримав поштовим зв`язком 17 лютого 2024 року. Він не погоджується з постановою, просить її скасувати, оскільки вбачається, що з часу внесення відомостей в ЄРДР, досудове розслідування у справі триває більше 10 років. Зауважує, що за останні роки слідчим жодних дій у даному кримінальному провадженні не вчинялося. До керівника Тячівської окружної прокуратури було подано клопотання про закриття кримінального провадження в силу вимоги ст.220 КПК України по кримінальному провадженні №000535 від 16.03.2013 року, в якому він зазначив, що дане кримінальне провадження розпочате за заявою ОСОБА_5 від 16.03.2013 року та створене на штучно створених доказав. На його клопотання в.о. керівника Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 було надано відповідь, в якій зазначено, що кримінальне провадження за №0000535 від 16.03.2013 року об`єднане з кримінальним провадженням за №0000526 від 14.03.2013 року, при цьому вказане кримінальне провадження було вчинено з інших підстав та за іншими умовами та мотивами злочину. Вказує на те, що прокурор відмовляючи у задоволенні клопотання, не надав оцінки доводам клопотання, не зазначив які саме слідчі дії не виконано, чому необхідно їх виконати, та не зазначив об`єктивних підстав чому слідчий не спромігся завершити досудове розслідування.

Просить суд скасувати постанову прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження від 24 січня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000535 від 16 березня 2013 року та зобов`язати прокурора постановити законне процесуальне рішення.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вимоги за скаргою є безпідставними та просить в її задоволенні відмовити.

Вивчивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування врегульовано статтею 220 КПК України, відповідно до якої клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичноїособи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

З огляду на зазначені приписи статті 220 КПК України прийняття прокурором постанови про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження свідчить про вчинення прокурором процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити та вказує на відсутність ознак бездіяльності прокурора щодо розгляду такого клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 в січні 2024 року звернувся до прокурора Тячівської окружної прокуратури з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000535 від 16.03.2013 року на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

24 січня 2024 року прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 було винесено постанову від 24 січня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000526 від 14.03.2013 року, яка згідно листа в.о. керівника Тячівської окружної прокуратури від 24 січня 2024 року за №07.52 направлена в адресу ОСОБА_3 , в якому також зазначено, що кримінальне провадження за №0000535 від 16.03.2013 року об`єднане з кримінальним провадженням за №0000526 від 14.03.2013 року.

Виходячи із завдань кримінального провадження, встановлених ст.2 КПК України, його загальних засад, визначених ст.7 цього Кодексу, у тому числі законності, що полягає, зокрема, в обов`язку прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, виявляти як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надавати їм належну правову оцінку та забезпечувати прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, слідчий суддя вважає, що закриття кримінального провадження можливо, коли вирішено усі його завдання, зокрема відсутня необхідність проведення слідчих (розшукових) дій чи інших процесуальних дій, спрямованих на збирання, перевірку і дослідження доказів, усі необхідні докази для ухвалення рішення про закриття кримінального провадження зібрані, досліджені і належним чином оцінені. Виконання вказаних завдань чинним КПК України покладено на органи досудового розслідування, до яких слідчого суддю не віднесено. До повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у порядку, передбаченому КПК України.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у статті 284 КПК України, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий, а коли ? прокурор.

Частиною 2 статті 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Отже, чітко визначено наявність саме у прокурора або слідчого компетенції та повноважень на самостійне прийняття рішення про закриття кримінальної справи, яка не може бути заміщена рішенням судді.

Відповідно до ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Враховуючи наведене, а також те, що прокурор згідно норм КПК України є самостійним в прийнятті рішень, що віднесені до його компетенції, при винесенні оскаржуваної постанови від 24 січня 2024 року прокурор діяв в законний спосіб, при цьому скасування постанови прокурора, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, згідно ст.303 КПК України, не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, вважаю, що в задоволенні вимог скарги ОСОБА_3 про скасування постанови прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 24 січня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження слід відмовити.

За таких обставин не підлягають до задоволення і вимоги скарги ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора постановити законне процесуальне рішення, оскільки клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження прокурором було розглянуто та ним прийнято відповідне процесуальне рішення згідно оскаржуваної постанови від 24 січня 2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 від 24 січня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 4 березня 2024 року.

Слідчий суддя Тячівського

районного суду ОСОБА_1