Справа № 446/149/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченої ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ;

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.08.2023 за №0000049 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2023 за №0000049 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Таке клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України і на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від прокурора та суду, ризик незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відтак, на думку прокурора, з врахуванням того, що дія попередньо обраного запобіжного заходу припинилась, обвинуваченій необхідно обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили. Захисник зазначив, що прокурор називає ті самі ризики, що й на момент обрання запобіжного заходу і його продовження, такі не є конкретизовані, а чисто формальні, а тому такі відсутні. Додатково зазначив, що підозрювана належним чином виконувала свої процесуальні обов`язки під час дії запобіжного заходу та навіть після його закінчення. Крім того, вона має стійкі соціальні зв`язки, що перешкоджає їй уникати від суду і слідства, а тому просив відмовити у задоволенні такого клопотання.

Заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

А як зазначено у ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що є тяжким злочином, а тому на даний час у суді наявне обґрунтоване обвинувачення.

Оцінюючи ризики, на які посилається прокурор, суд вважає, що ним доведено наявність двох ризиків.

Так, як видно з матеріалів справи, у справі наявні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , і з частиною таких свідків обвинувачена перебувала у службових відносинах.

Тому, на переконання суду, ризик впливу на таких свідків є реальним та повністю доведений перед судом.

Також, на переконання суду, існує ризик переховування обвинуваченої від суду, оскільки суворість покарання за інкриміновані їй дії, яка не передбачає альтернативи реальному позбавленню волі, вже само собою може бути підставою та мотивом переховування від суду.

Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43).

На переконання суду, факт суворості покарання за інкриміновані дії, поряд з іншими обставинами такими як зокрема воєнний стан у країні, де органи державної влади не має достатньої змоги приділяти увагу контролю за особами, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, вказує на реальність ризику переховування та втечі.

Щодо ризику перешкоджання іншим чином, на який посилається прокурор, то такий, на переконання суду відсутній, так як він абсолютно не конкретизований прокурором, а дійсно, як стверджує захисник формально вказаний.

Оскільки на переконання суду, прокурором доведена наявність вищенаведених ризиків та за наявності обвинувачення у суді, суд вважає, що це у своїй сукупності дає підстави для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої.

Разом з тим, прокурор просить суд застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що на переконання суду є необґрунтованим, оскільки встановлені судом ризики свідчать про можливість запобігти встановленим ризикам іншим чином.

Так, як встановлено судом, ухвалою слідчого судді від 14.11.2023 до обвинуваченої ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що дозволило завершити досудове розслідування без будь-якої шкоди для нього.

Більше того, суд погоджується з доводами захисника, що вже навіть після завершення дії запобіжного заходу обвинувачена продовжувала належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки.

Тому, суд вважає, що для запобігання встановленим судом ризикам достатньо є застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, яке відповідно до ст. 179 КПК України полягає у покладенні на обвинувачену обов`язів, передбачених статтею 194 цього Кодексу.

Крім того, обвинуваченій слід роз`яснити наслідки невиконання покладених на неї обов`язків у відповідності до ч. 2 ст. 179 КПК України.

За таких умов, клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 179, 331, 376 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї наступних обов`язків, строком на 2 місяці, тобто до 21 квітня 2024 року:

1) прибувати до прокурора та суду за викликом;

2) не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 21.04.2024 року включно.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1