Провадження №1-кп/447/168/24
Справа №447/1107/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2024 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000053 від 01.04.2024 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Миколаїв, Стрийського району Львівської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до рішення Миколаївського районного суду Львівської області у справі №2-1281/10 від 11.10.2010, який набрав законної сили, зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини із всіх видів його доходу, але не менш ніж 30 відсотків від затвердженого прожиткового мінімуму для певного віку осіб, починаючи з 21.09.2010 року.

Так, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про вищевказане рішення, а також усвідомлюючи про обов`язок сплати аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів у період з 23.11.2022 по 31.03.2024, що проявилося у тому, що він добровільно рішення суду не виконував, у вказаний період на лікуванні та на обліку в центрі зайнятості не перебував, не звертався за допомогою з приводу працевлаштування, будь-які кошти, які отримував за цей період, витрачав на власні потреби, не допомагав матеріально в утриманні дітей при відсутності обставин, які б свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати аліментів.

Окрім цього, ОСОБА_3 , у період з 23.11.2022 по 31.03.2024 маючи доходи, оскільки, не будучи офіційно працевлаштованим, працював та отримував грошові кошти, які витратив на власні потреби, матеріально дітям не допомагав, їхнім матеріальним становищем не цікавився, тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дітей, що призвело до утворення заборгованості за період з 23.11.2022 по 31.03.2024 в сумі 42601,85 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці платежу.

Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування подав заяву, написану в присутності захисника ОСОБА_7 , у якій вказав, що беззаперечно визнає свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим прокурором до суду був направлений обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 у вищевказаній заяві засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості ОСОБА_3 , підтверджено його згоду із встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпіла - ОСОБА_4 під час досудового розслідування подала заяву, у якій вказала, що згідна з розглядом обвинувального акта за її відсутності.

Враховуючи наведені норми та враховуючи, що в заяві обвинуваченого зазначено про визнання винуватості та усвідомлення того, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, приймаючи до уваги те, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини , суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України .

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд ураховує, що кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому досудовим розслідуванням не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, а також особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.373,374,376,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді у виді 80 ( вісімдесяти) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1