Єдиний унікальний номер №943/200/24
Провадження №1-кп/943/80/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000504 від 13 листопада 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топорів Буського району Львівської області, громадянина України, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період часу з 02 грудня 2022 року по 07 листопада 2023 року, перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо сестри ОСОБА_5 , яке виражалося у безпідставних, не маючи на те підґрунтя, конфліктах, словесних образах останньої, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, словесної агресії, пориванні до бійки, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, що виразилося у формі негативних емоцій (страх, тривога, переживання, пригніченість, розгубленість та напруженість). Зокрема, 02.12.2022 року о 02 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно сестри ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилися у безпричинному конфлікті, образах потерпілої нецензурною лайкою, пориванні до бійки. За вищевказаним фактом працівниками відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області стосовно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Буського районного суду Львівської області від 05.01.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення. Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 14.07.2023 року близько 05 год. 10 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно сестри ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилися у безпричинному конфлікті, голосних викриках, образах потерпілої нецензурною лайкою. За вищевказаним фактом працівниками відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області стосовно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Буського районного суду Львівської області від 28.08.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення. Крім цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 22.07.2023 року близько 01 год. 40 хв., знаходячись по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно сестри ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що виразилися у безпричинному конфлікті, голосних викриках, образах потерпілої нецензурною лайкою. За вищевказаним фактом працівниками відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області стосовно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Буського районного суду Львівської області від 09.08.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та на останнього накладено адміністративне стягнення. Також, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 07.11.2023 року близько 23 год. 00 хв., знаходячись за вищевказаною адресою, вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що виразилися безпричинному конфлікті, словесних образах потерпілої нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

01 лютого 2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним в цьому провадженні ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України була укладена угода про примирення.

Згідно угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вигляді громадських робіт на строк 150 годин.

Вказаною угодою також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , покликаючись на повне визнання своєї вини, добровільність укладення ним такої угоди, а також його згоду на призначення покарання за ст. 126-1 КК України, просить затвердити дану угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засідання підтримала укладену угоду про примирення, повідомивши суд про те, що дана угода укладена добровільно, погодившись щодо виду і розміру покарання обвинуваченому, просила суд затвердити вказану угоду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, оскільки така угода відповідає законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена, зокрема, угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно вимог статті 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди має місце добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, щире каяття та примирення із потерпілою суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України. Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 від 01 лютого 2024 року та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду і розміру покарання.

Частиною другою статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Сторонами в угоді досягнуто згоди щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України у вигляді громадських робіт на строк 150 год, що відповідає санкції ст. 126-1 КК України.

Цивільний позов не заявлено, речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 314, 368, 373, 374, 376, 394, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення від 01 лютого 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 год. (сто п`ятдесят годин).

Повернути закордонний паспорт ОСОБА_4 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000504 (а.с. 115).

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1