Справа №:755/4452/24
Провадження №: 1-кс/755/1022/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2024 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт на майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 08 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

До слідчої судді Дніпровського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт на майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 08 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, надійшов рапорт працівників поліції, про те, що 08 березня 2024 року, близько 08 години, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Чернігівська, 51, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Так, сержант ОСОБА_4 перебуває на посаді командира відділення інженерної техніки інженерного взводу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до вимог п. «б» ч. 1 ст. 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище.

Відповідно до статей 3, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи інших людей.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язаний додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, бути взірцем високої культури, скромності й витримки.

Проте, в порушення зазначених вимог законодавства сержант ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, вчинив кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності.

Так, в ході проведення дізнання було встановлено, що 08 березня 2024 року близько 08 години, сержант ОСОБА_4 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 , на території ТОВ «Київхліб».

У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , вийшовши з автомобіля, тримаючи у правій руці предмет схожий на пістолет, наблизився до ОСОБА_5 та наніс декілька цілеспрямованих ударів предметом схожим на пістолет в область тулуба ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на вчинення хуліганства, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю ОСОБА_4 , прагнучи показати зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер та їх почують сторонні особи, порушуючи спокій громадян, на ґрунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, підняв праву руку вгору та здійснив один постріл з предмету, схожого на пістолет, який тримав у руці.

Після чого, ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії та поїхав з місця події.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_6 , 08 березня 2024 року, близько 08 години, він перебував за адресою: м. Київ, вул. Чернігівська, 51, на території ТОВ «Київхліб», а саме він рухався до виходу з території підприємства через центральну прохідну, оскільки він здав чергування та мав їхати додому.

У цей момент він побачив, що з території ТОВ «Київхліб» намагається виїхати автомобіль «Хюндай Туксон», кольору хакі. Водій, який сидів у автомобілі, про щось говорив з охоронцем, який стяв біля нього. Про що саме вони говорили ОСОБА_6 точно не чув, але між ними відбувався словесний конфлікт.

Після чого, у ході конфлікту водій вийшов з автомобіля та швидко наблизився до охоронця. При цьому він тримав у руках предмет схожий на пістолет. Далі водій автомобіля наніс охоронцю декілька ударів правою рукою у якій тримав пістолет в область корпусу по ребрам. При цьому лівою рукою водій тримав охоронця за одяг в області шиї. Далі водій авто припинив наносити тілесні ушкодження охоронцю та відпустив його. Далі водій авто підняв предмет схожий на пістолет вгору та здійснив з нього один постріл.

Після чого охоронець відчинив ворота прохідної, водій сій до свого авто та поїхав з місця події.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_7 , 08 березня 2024 року, близько 08 години, вона перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , на території ТОВ «Київхліб», а саме на прохідній даного підприємства.

У цей момент вона побачила, що з території ТОВ «Київхліб» намагається виїхати автомобіль «Хюндай Туксон», кольору хакі. Водій, який сидів у автомобілі, про щось говорив з чоловіком ОСОБА_7 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який теж працює охоронцем на даному підприємстві. Про що саме вони говорили ОСОБА_7 точно не чула, але як вона зрозуміла, між ними виник словесний конфлікт, оскільки її чоловік мав оглянути автомобіль перед тим, як випустити автомобіль з території.

Після чого, у ході конфлікту водій вийшов з автомобіля та швидко наблизився до чоловіка ОСОБА_7 . При цьому він тримав у руках предмет схожий на пістолет. Далі водій автомобіля наніс чоловіку ОСОБА_7 декілька ударів правою рукою у якій тримав пістолет в область корпусу по ребрам. При цьому лівою рукою водій тримав чоловіка ОСОБА_7 за одяг в області шиї.

Далі водій авто припинив наносити тілесні ушкодження чоловіку ОСОБА_7 та відпустив його. Далі водій авто підняв предмет схожий на пістолет вгору та здійснив з нього один постріл.

Після чого чоловік ОСОБА_7 відчинив ворота прохідної, водій сій до свого авто та поїхав з місця події.

08 березня 2024 року, на підставі ст.ст 40-1, 234, 235, 236, КПК України, у присутності двох понятих, у період часу з 20 години 40 хвилин по 20 годину 50 хвилин, старшим дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , було проведено огляд місце події, за адресою: АДРЕСА_2 , у ході чого було виявлено та вилучено: предмет, зовні схожий на пістолет із маркуванням Glock 19 серійний номер НОМЕР_2 , який було поміщено та запаковано до картонної коробки та опломбовано пломбою з номером NPU-0368057, NPU-0368058, NPU-0368059 та звірено підписами понятих, який був вилучений під час проведення огляду місця події від 08.03.2024 року, за адресою: АДРЕСА_2 ; - магазин до даного предмету з 14 набоями, які було поміщено та запаковано до картонної коробки та опломбовано пломбою з номером NPU-0368057, NPU-0368058, NPU-0368059 та звірено підписами понятих.

08 березня 2024 року, вилучені предмети під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , були визнані речовими доказами у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 08 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що існують обставини, які підтверджують, що не застування арешту майна на вказане у клопотанні майно може призвести до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення доказів по кримінальному провадженню, зокрема подальшого знівечення, тому необхідно на них накласти арешт.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі з підстав викладених у клопотанні та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання, дослідивши долучені до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідча суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що на даний час у органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речових доказів з метою проведення необхідних слідчих дій, тому накладення арешту на вказане вилучене майно є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати. Вилучення вказаних речових доказів є необхідним для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України з метою недопущення знищення, пошкодження, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження, а тому, з урахуванням наведених слідчою підстав, на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення кримінального правопорушення, а отже з метою збереження доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт на майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 08 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 08 березня 2024 року, у присутності двох понятих, у період часу з 20 години 40 хвилин по 20 годину 50 хвилин, старшим дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення, у тому числі й збереження речових доказів, з забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна, а саме: предмет, зовні схожий на пістолет із маркуванням Glock 19 серійний номер НОМЕР_2 , який було поміщено та запаковано до картонної коробки та опломбовано пломбою з номером NPU-0368057, NPU-0368058, NPU-0368059 та звірено підписами понятих; магазин до даного предмету з 14 набоями, які було поміщено та запаковано до картонної коробки та опломбовано пломбою з номером NPU-0368057, NPU-0368058, NPU-0368059 та звірено підписами понятих.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через прокурора передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дарницьку спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Копію ухвали надіслати прокурору, іншим заінтересованим особам.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1