ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/773/24 Справа № 186/1863/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

скаржника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000119, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року, в задоволенні скарги ОСОБА_7 , подану в його інтересах представником - адвокатом ОСОБА_6 , на постанову дізнавача СД ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 13 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України відмовлено.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя зазначив, що постанова дізнавача у повній мірі відповідає вимогам процесуального законодавства. Слідчий суддя зазначив, що положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження дізнавачем порушені не були.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги та скасування постанови слідчого.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що незаконне закриття кримінального провадження фактично відбулося внаслідок неналежного виконання дізнавачем своїх обов`язків, що порушує права потерпілого. Слідчим суддею здійснений поверхневий розгляд скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя не проаналізував надану інформацію щодо порушення дізнавачем процесуальних прав ОСОБА_7 , належним чином не вивчив матеріали кримінального провадження. З боку дізнавача допущено бездіяльності, під час здійснення досудового розслідування.

Вказує, що висновок дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, його неявка не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, яке ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, з наведенням належних та достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження: 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, на досудовому провадженні, можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Проведення слідчих (розшукових) дій регулюється главою 20 КПК України. Самі по собі слідчі дії є діями спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.

За змістом ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

За результатами розгляду скарги слідчий суддя, як це встановлено ч. 2 ст. 307 КПК України, вправі прийняти одне з передбачених цією нормою рішень, в томі числі винести ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 грудня 2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2023 року №186/1863/23 (провадження №1-кс/0186/426/23) ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення по ч. 1 ст. 358 КК України, відповідно до заяви ОСОБА_7 про вчинення уповноваженими особами ШУ "Першотравенське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" кримінального правопорушення відносно нього, які 17 листопада 2021 року склали завідомо неправдивий акт про відвідування ними його місця проживання, що призвело до його незаконного звільнення з місця роботи.

Під час досудового розслідування, дізнавачем вчинені наступні дії: складено протоколи допиту свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , винесено постанову від 07 лютого 2024 року про визнання документом та долучення до матеріалів провадження копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року про відмову в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_7 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року в цивільній справі №188/309/22 за позовом ОСОБА_7 про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, досліджено ""Акт від 17 листопада 2021 року про відвідування ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем його проживання, щодо дачі останнім письмових пояснень про його відсутність на робочому місці з 11 травня 2019 року без поважних причин та відмову ОСОБА_7 від дачі таких пояснень".

Постановою дізнавача СД ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 08 лютого 2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000119 від 13 грудня 2023 року, закрите у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, з посиланням на те, що "Акт про відвідування ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем його проживання, щодо дачі останнім письмових пояснень про його відсутність на робочому місці з 11 травня 2019 року без поважних причин та відмову ОСОБА_7 від дачі таких пояснень" не є офіційним документом, оскільки жодним правовим актом не передбачено його форми та реквізитів.

В матеріалах кримінального провадження міститься Акт від 17 листопада 2021 року про відвідування ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем його проживання, щодо дачі останнім письмових пояснень про його відсутність на робочому місці з 11 травня 2019 року без поважних причин та відмову ОСОБА_7 від дачі таких пояснень, складений та підписаний керівником департаменту з правового забезпечення - ОСОБА_8 , гірничим майстром ДШТ-2 - ОСОБА_9 , горноробочим по РГВ - ОСОБА_10 .

Зазначення про бездіяльність дізнавача, яка виразилась в тому, що у період часу з 13 грудня 2023 року по 14 лютого 2024 року не проводилося із ОСОБА_7 будь-яких процесуальних дій, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки 26 грудня 2023 року ОСОБА_7 було допитано в якості свідка, також, 12 січня 2024 року ОСОБА_7 дізнавачем надана відповідь на його письмове клопотання від 18 грудня 2023 року. Також, не знайшов свого підтвердження факт того, що дізнавачем не перевірені факти, що повідомили допитані свідки, а саме: що вони відвідували ОСОБА_7 17 листопада 2021 року за місцем його проживання, також, в скарзі зазначено, що 17 листопада 2021 року в зазначений час ОСОБА_7 перебував зі свідком ОСОБА_8 в приміщенні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, дізнавач не взяв це до уваги, не перевірив журнал відвідувачів суду за вказану дату, однак з протоколів допиту свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 17 листопада 2021 року перебували в приміщенні ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а не Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_8 зазначила, що це було в другій половині дня, а в акті про відвідування ОСОБА_7 - час не зазначений. Твердження, викладені заявником в скарзі про те, що він мав намір надати дізнавачу прізвища свідків, яких потрібно допитати, а дізнавач, натомість, допитав прямо зацікавлених осіб - уповноважених представників ШУ "Першотравенське", не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах кримінального провадження міститься клопотання ОСОБА_7 від 19 грудня 2023 року про допит саме вказаних свідків: ОСОБА_11 та Триколича, клопотань про допит інших свідків, від заявника не надходило.

Крім того, ч. 1 ст. 358 КК України передбачає настання кримінальної відповідальності за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Предметом злочинів, передбачених статтями 366, 358 КК, є офіційний документ.

При встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України щодо ознак предмета службового підроблення (справи № 5-10кс13, № 5-50кс15).

Нормативне визначення службового підроблення визнає офіційними документами ті з них, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ та організацій, незалежно від форми власності, які посвідчують певні факти і події, що мають правове значення.

Ці документи мають бути належним чином складені за формою та містити необхідні реквізити.

Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

В даному випадку, акт від 17 листопада 2021 року не є офіційним документом, оскільки не містить реквізитів, викладений в довільній формі, не завірений печаткою підприємства, в чинному законодавстві відсутні правові норми, які встановлюють вимоги та форми до складання акту про відвідування особи за місцем його проживання та відмови такої особи надати пояснення, а невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 13 вересня 2018 року у справі № 607/10931/14-к (провадження № 51-368км18).

Посилання апелянта на те, що дізнавачем не враховані наслідки за результатами складання такого офіційного документу, а саме: звільнення з роботи, що призвело до матеріальних збитків заявника та завдання йому шкоди, суд не може взяти до уваги, оскільки в даному випадку складання та використання вказаного акту не спричинило наслідків правового характеру, оскільки цей акт був використаний, як доказ в цивільній справі, а цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доведення фактів, які мали чи не мали місце під час складання вказаного акту від 17 листопада 2021 року, відбувається шляхом подання учасниками судового процесу відповідних доказів, заяв, клопотань, показів свідків, тощо, при розгляді цивільної справи, а питання належності, достовірності, допустимості доказів в цивільній справі, вирішує суд під час ухвалення судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю.

Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (Рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Слідчий суддя, при розгляді матеріалів, вірно проаналізував скаргу ОСОБА_7 та інші, зібрані по провадженню докази, здобуті дізнавачем при проведенні розслідування та прийшов вірного висновку, що досудове розслідування проведено повно та всебічно, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи скарги фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням дізнавача та оцінкою ним зібраних під час досудового розслідування доказів.

Крім того, колегією суддів не встановлено й істотних порушень вимог КПК України, а у скарзі ОСОБА_7 не наведено достатніх даних, які б безумовно свідчили про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставою для скасування судового рішення.

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № 0000119, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4