справа № 208/1325/18
№ провадження 1-кс/208/1002/24
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту,

в с т а н о в и в:

Адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась з клопотанням про скасування арешту накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.03.2018 року арешт на автомобіль Audi A4, 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 .

Вважає, що необхідність в подальшому застосуванні арешту відпала.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, клопотання просила задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його участі, не заперечувала щодо скасування арешту.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали заяви, додані до неї документи приходить до наступного.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.03.2018 року за клопотанням слідчого СВ Кам`янского ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 накладено арешт на автомобіль Audi A4, 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , відоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 . Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня й оголошення безпосередньо до пеляційного суду Дніпропетровської області.

На теперішній час заявник вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно, оскільки слідчим винесена постанова про закриття кримінального провадження.

У відповідності до аб. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, згідно до вимог аб. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Як встановлено судом, та фактично підтверджено відповідно до заяв відпала потреба в застосуванні арешту на зазначене майно.

Таким чином, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке належить заявнику, та накладений відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.03.2018 року.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння (користування) належним майном.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним зняти арешт майна, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а отже, клопотання про скасування арешту, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.03.2018 р. на автомобіль Audi A4, 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , відоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 ,скасувати.

Направити ухвалу дізнавачу СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , для виконання.

Ухвалу суду вручити негайно заявнику.

Роз`яснити, що ухвала ухвалена до судових рішень, передбачених частиною першою ст. 392 КПК України, а тому, згідно до вимог ч. 2 ст. 392 КПК України, - окремому оскарженню не підлягає.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 392 КПК України, заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 532 КПК України, ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Суддя ОСОБА_1