ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/934/24 (пр. № 1-кп/201/577/2024), відомості про яке 14 січня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 06 березня 2023 року вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України, до покарання у виді шести місяців арешту з відбуттям покарання на гауптвахті; 07 червня 2023 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у виді одного року двох місяців обмеженні волі; 12 вересня 2023 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді одного року чотирьох місяців обмеження волі, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за умисний корисливий злочин, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний корисливий злочин. Так, ОСОБА_4 13 січня 2024 року приблизно об 11.50 годині, перебуваючи біля входу в супермаркет «VARUS», що належить ТОВ «ОМЕГА», який розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Героїв, 2 побачив раніше знайому ОСОБА_5 , яка тримала у руках мобільний телефон марки «Nokia» модель G20, в блакитному корпусі, сенсорний, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IME 2: НОМЕР_3 і в нього виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, ОСОБА_4 , перебуваючи в тому ж самому місці та в той же час, попросив у потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон, під приводом здійснення телефонного виклику, не маючи наміру в подальшому повертати потерпілій вказаний мобільний телефон.

В свою чергу, ОСОБА_5 будучи введеною в оману, помилково впевненою у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_4 , та здогадуючись про його злочинні наміри, добровільно на прохання передала ОСОБА_4 мобільний телефон «марки «Nokia» модель G20, в блакитному корпусі, сенсорний, серійний номер НОМЕР_4 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 вартістю 3 000,00 гривень для здійснення ним телефонного дзвінка.

Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, вдаваючи здійснення телефонного виклику, дочекавшись поки потерпіла відволікла свою увагу та не буде спостерігати за його діями, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Nokia» модель G20, в блакитному корпусі, сенсорний, серійний номер НОМЕР_5 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 3 000,00 гривень.

Таким чином дії ОСОБА_4 виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді обмеження волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, раніше неодноразово судимий, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 190 КК України, або не пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення останнім нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме повністю вимогам ст. 65 КК України та принципам справедливості, достатності і розумності.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_4 12 вересня 2023 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська був визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та останньому, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, було призначено покарання у виді одного року чотирьох місяців обмеження волі, при цьому, останній після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2023 року, у виді шести місяців обмеження волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді двох років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази CD-R диск марки «Videx excellent», об`ємом 700 mb зберігати в матеріал кримінального провадження; мобільний телефон марки «Nokia» модель G20, в блакитному корпусі, сенсорний, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IME 2: НОМЕР_3 , переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити за належністю власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 200,00 грн. (двісті) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1