Провадження № 1-кс/686/3849/24
30 квітня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у ОСОБА_6 ,якому було достовірно відомо, що Указами Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022,№ 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024 введений та продовжений строк дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, виник злочинний умисел пов`язаний із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Так, 24.02.2022 указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на військову службу (далі - громадяни призовного віку). Поряд з цим згідно ст. 22 даного Закону передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.
П. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюються в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, - споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.
Отже, на період введення воєнного стану в Україні на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Так, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, достовірно знаючи про обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років за кордон на період дії воєнного стану, вирішив незаконно збагатитися, шляхом отримання грошових коштів від військовозобов?язаної особи - громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за організацію перетину державного кордону України поза пунктом пропуску.
Так, 20.04.2024 близько 09 години 05 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на автозаправній станції «Socar», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся із ОСОБА_5 , який в ході розмови повідомив останньому, що може організувати незаконне переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України поза пунктом пропуску до Республіки Молдова.
В подальшому, 22.04.2024 близько 15 години 17 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину «Жовтий», що по АДРЕСА_2 , зустрівся із ОСОБА_5 , після чого, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про необхідність сісти до його автомобіля марки «OPEL», моделі «ANTARA», д.н.з. НОМЕР_6 , де ОСОБА_5 на вимогу ОСОБА_6 передав грошові кошти в сумі 2500 доларів США, що в перерахунку у національну валюту згідно курсу Національного банку України становить 99 469 гривень 75 копійок, як завдаток оплати за незаконне переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України.
Надалі, 25.04.2024 о 20 годині 55 хвилин ОСОБА_7 під час телефонної розмови з ОСОБА_5 повідомив, що протягом 26.04.2024 зможе завезти його до м. Чернівці, після чого забезпечити йому переправлення через державний кордон України за раніше обумовлену суму грошових коштів в розмірі 8000 доларів США.
Надалі, 26.04.2024 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, під час телефонної розмови повідомив ОСОБА_5 про необхідність прибути до АЗС «SOCAR», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, 26.04.2024близько 15 години 06 хвилин ОСОБА_5 , виконуючи вказівку ОСОБА_6 , на вказану АЗС, де зустрівся із ОСОБА_6 .
Надалі, ОСОБА_6 під час зустрічі повідомив ОСОБА_5 про необхідність сісти до його автомобіля марки «OPEL», моделі «ANTARA», д.н.з. НОМЕР_6 для того, щобзавезти його до м. Чернівці, після чого,він зможе забезпечити ОСОБА_5 безперешкодне переправлення через державний кордон України.
Після чого, ОСОБА_6 , перебуваючи в автомобілі марки «OPEL», моделі «ANTARA», д.н.з. НОМЕР_6 , висунув вимогу ОСОБА_5 про необхідність надати йому грошові кошти в сумі 8000 доларів США за незаконний перетин кордону України, після чого, ОСОБА_5 , передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 8000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту згідно курсу Національного банку України становить 317 361 гривня 60 копійок.
26.04.2024 проведено обшук автомобіля марки «OPEL», моделі«ANTARA», д.н.з. НОМЕР_6 , яким користується та який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: грошові кошти номіналом 100 доларів США, серіями KF 45244993B, KF 38080535 B та грошові кошти у вигляді іноземної валюти в імітаційних купюрах номіналом 100 доларів США серією KB 462798660 I у кількості 78 купюр, мобільний телефон марки «Samsung», IMEI1: НОМЕР_1 ,IMEI2: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung А54»,IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 із сім-картою НОМЕР_5 , два аркуші паперу формату А4 із копіями документів на ім`я ОСОБА_5 (паспорту для виїзду за кордон та ідентифікаційного номеру).
27.04.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Слідчий в судове засідання не з`явилася, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.
Дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Вилучене майно відповідає тому, дозвіл на вилучення якого наданий в ухвалі слідчого судді.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що указане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як, доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Із клопотання вбачається, що мобільні вилучені телефони потребують дослідження на предмет використання підозрюваним ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення і на них можуть міститися відомості про комунікацію щодо вчинення кримінального правопорушення із причетними особами.
Грошові кошти в сумі 8000 доларів США були передані свідком ОСОБА_5 підозрюваному ОСОБА_6 як оплату за безперешкодний перетин державного кордону України, а отже мають значення речового доказу.
А тому клопотання про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У силу ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як вбачається із прохальної частини клопотання, слідчий просить накласти арешт на зазначене майно із застосуванням заборон відчуження користування та розпорядження.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження інформації на телефонах та неможливості збереження імітаційних грошових коштів у разі їх повернення особі, у якої вони вилучені. .
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
З огляду на викладене,клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя