Провадження № 1-кп/243/567/2024
Справа № 243/1763/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000128 від 04 лютого 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Билбасівка, Донецької області, українця, громадянина України, із не повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На початку січня 2024 року в денний час доби, ОСОБА_6 на території свого домоволодіння, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у гаражному приміщенні ремонтував не належний останньому транспортний засіб, де в багажному відділенні зазначеного транспортного засобу ОСОБА_6 побачив осколкову ручну гранату типу М-67, яка споряджена запалом типу М-213, виготовлену промисловим (заводським) способом, споряджену вибуховою речовиною, та яка є бойовим припасом. В цей час на цьому місці, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на придбання та зберігання бойового припасу, без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 «Положення про дозвільну систему України», наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, забрав з багажного відділення автомобіля знайдену осколкову ручну гранату типу М-67, яка споряджена запалом типу М-213, виготовлену промисловим (заводським) способом, споряджену вибуховою речовиною, тим самим, незаконно придбав бойовий припас, без передбаченого законом дозволу.

Після чого, ОСОБА_3 незаконно придбаний бойовий припас, почав в подальшому незаконно зберігати за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , та поклав у себе у житловому будинку, тим самим почав незаконне зберігати придбаний бойовий припас, без передбаченого законом дозволу.

13 лютого 2024 року у період часу з 16 год. 01 хв. до 18 год. 51 хв. старшим слідчим СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у присутності двох понятих за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук під час якого у приміщенні житлового будинку у останнього було виявлено та вилучено: осколкову ручну гранату типу М-67, яка споряджена запалом типу М-213, виготовлену промисловим (заводським) способом, споряджену вибуховою речовиною, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання та зберігання бойового припасу, без передбаченого законом дозволу.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що 12 лютого 2024 року протягом дня ОСОБА_3 проходив біля будинку АДРЕСА_1 , де на землі побачив полімерний пакет з паперовим згортком з порошкоподібною речовиною. Розуміючи, що порошкоподібна речовина в паперовому згортку є психотропною речовиною, оскільки ОСОБА_3 , раніше вживав психотропні речовини, він зрозумів, що в паперовому згортку знаходиться психотропна речовина - Р?Р, і в цей же час на вказаному місці у нього виник протиправний спрямований умисел, на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини Р?Р, обіг якої заборонено, для особистого вживання без мети збуту.

Реалізовуючи свій протиправний умисел 12 лютого 2024 року, протягом дня, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій з метою особистого вживання, без мети збуту, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 підняв із землі полімерний пакет з паперовим згортком з психотропною речовиною та поклав до власних речей, які були при ньому, тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено Р?Р, для особистого вживання, без мети збуту.

Вказаний полімерний пакет з паперовим згортком, в якому перебувала порошкоподібна речовина, що є психотропною речовиною, поклавши до власних речей, які мав при собі, направився за місцем свого мешкання, тим самим незаконно почав зберігати особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено PVP, для особистого вживання, без мети збуту.

13 лютого 2024 року у період часу з 16 год. 01 хв. до 18 год. 51 хв. старшим слідчим СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у присутності двох понятих за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, під час якого ОСОБА_3 добровільно видав співробітникам поліції для подальшого вилучення особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1- ілпетан-1-он) масою 0,1965 грама, яку ОСОБА_3 незаконно придбав, та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

В підготовчому судовому засіданні учасники розгляду кримінального провадження не заперечували проти здійснення розгляду даного кримінального провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 04 лютого 2024 року до ЄРДР за № 0000128, 05 березня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

За умовами угоди, уточненої в ході судового засідання, які зафіксовані у журналі судового засідання, сторони домовились про таке:

Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті і зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень в обсязі висунутого обвинувачення в судовому засіданні.

Враховано обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відобразились у щирому каятті, повному визнанні ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні кримінальних правопорушень, активної допомоги під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року обмеження волі, за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 70 КК Країни - шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі тривалістю 3 роки 3 місяця позбавлення волі.

На підставі вимог ст. ст. 75, 76 КК України звільнити від відбуття покарання із застосуванням випробувального терміну, достатнім до виправлення підозрюваного ОСОБА_3 та покладенням на нього відповідних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винуватим у скоєнні кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся, свої права, передбачені ст. 474 КПК України розуміє.

Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені КПК України, зокрема ст. 474 КПК України, у добровільності укладання сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, разом з цим, судом з`ясовано, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердив, що був присутнім при ініціюванні угоди, вважає, що укладення угоди не суперечить інтересам підзахисного.

Судом вислухані показання обвинуваченого та оглянуті представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження з метою перевірки угоди про визнання винуватості на відповідність нормам КПК та КК України, за якими суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні щодо тяжкого злочину за ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання бойового припасу, без передбаченого законом дозволу, та за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення. Узгоджене покарання відповідає особі обвинуваченого, та вимогам ст. 58 Конституції України, оскільки відповідає санкції частини статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим правопорушень, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободі чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, про що свідчать як особисті підписи обвинуваченого в угоді, так і його пояснення в судовому засіданні, обвинувачений має можливість виконувати взяті на себе угодою зобов`язання, підстави для визнання винуватості є дійсними.

Дослідивши представлені в підготовче судове засідання матеріали кримінального провадження, враховуючи, що 05 березня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її в присутності захисника, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин, між ним та прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох)років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 70 КК Країни, шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі тривалістю 3 роки 3 місяця позбавлення волі, та на підставі вимог ст. ст. 75, 76 КК України звільнити від відбуття покарання із застосуванням випробувального терміну, достатнім до виправлення ОСОБА_3 та покладенням на нього відповідних обов`язків, а тому суд вважає, що справу можливо розглянути відповідно до положень ч. 2 ст.473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

Суд приходить до переконання, що угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні бойового припасу, без передбаченого законом дозволу, та за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, та призначити покарання, обумовлене угодою про визнання винуватості.

Щодо розв`язання питання про розподіл процесуальних витрат, суд виходить з таких міркувань.

Згідно із представленими копіями процесуальних рішень, експертів було залучено відповідно до вимог ст. 243 КПК України на підставі постанови СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи № СЕ- 19/105-24/1108-ВТХ від 28 лютого 2024 року, витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні становлять 6058 грн. 24 коп..

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи № СЕ- 19/113-24/995-НЗПРАП від 26 лютого 2024 року, витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні становлять 2271 грн. 84 коп..

Відповідно до ст. 118 КПК України, процесуальні витрати зокрема складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

В ст. 243 КПК України зокрема зазначається, що сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи.

Статтею 122 КПК України передбачений порядок здійснення оплати витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Аналіз вказаної статті дозволяє дійти висновку, що законодавець у вказаній статті зазначає коло осіб, на яких за певних умов покладається обов`язок на покриття процесуальних витрат під час проведення кримінального провадження як під час досудового розслідування так і судового слідства.

За змістом ст. 122 КПК України, яка передбачає залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету.

Відповідно ст. 124 КПК України, яка передбачає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на викладене, з врахуванням вимог ст. 124 КПК України, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в прибуток держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 2271 грн. 84 коп. + 6058 грн. 24 коп. = 8330 грн. 08 коп..

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, залишити до набрання вироком законної сили

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 05 березня 2024 року, укладену між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000128 від 04 лютого 2024 року- затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі,

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3(трьох) років, 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, і відповідно положень наведеної статті кримінального закону звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання, призначеного по даному вироку з випробуванням та іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання, - залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1- ілпетан-1-он) масою 0,1965 грама, яку було передано до камери схову речових доказів ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №294 - після вступу вироку в законну силу - знищити;

уламки гранати типу М-67, які було передано до камери схову речових доказів ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №182 - після вступу вироку в законну силу - знищити;

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта в сумі 8330 (вісім тисяч триста тридцять) грн. 08 коп. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 364 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1