УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 592/4019/13-к

провадження № 51 - 8027 зно 18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

За вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні та виправдано у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 22 грудня 2014 року вказаний вирок залишено без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 24 вересня 2015 року частково задовольнив касаційні скарги прокурора та представника потерпілих ОСОБА_4 , скасував ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 та призначив новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Представник потерпілих ОСОБА_4 звернувся із заявою про перегляд ухвали Вищогоспеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 24 вересня 2015 року за нововиявленими обставинами в порядку глави 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Перевіривши заяву та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за нововиявленими обставинами слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Статтею 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 129 Конституції України визначено, що прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом.

Положеннями ст. 462 КПК встановлені вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Крім того, загальними вимогами до мови документа є ясність викладу, точність опису, свобода від суперечностей, переконливість, лаконічність, етикет ділових паперів та мовний етикет.

У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам, суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року (справа № 199/6713/14-ц), від 14 березня 2019 року (справа № 9901/34/19), від 7 листопада 2019 року (справа № 9901/324/19).

Як вбачається із матеріалів провадження, всупереч вимогам ст. 462 КПК, ОСОБА_6 у своїй заяві не зазначає підстав для перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,з огляду на положення ст. 459 КПК, не наводить обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, не долучає документів або копій документів, які мають значення для кримінального провадження і не були відомі на час ухвалення судового рішення, натомість за її змістом ображає суд, суддів та учасників вказаного провадження, що є неприпустимим при зверненні з процесуальним документом.

Слід зазначити, що у розумінні Європейського суду з прав людини, нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам та суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, ні у заявах із процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників, такі дії заявника констатуються як зловживання правом на подання заяви.

Тобто, заяви та скарги, що подаються до суду мають відповідати вимогам діючого законодавства. Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу. Але коли в тексті цих документів вживаються образливі та лайливі слова на адресу суду, суддів та учасників судового процесу, це свідчить про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку автора документу та суперечить основним засадам і завданням судочинства, а тому може бути визнано судом як зловживання процесуальними правами.

Враховуючи викладене, скарга або заява з якої вбачається зловживання процесуальними правами є неприйнятною та підлягає поверненню.

Відповідно до правового висновку, викладеного об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 03 лютого 2020 року (справа № 522/14170/17, провадження № 51-1836кмо19), положення ч. 2 ст. 464 КПК, про що суддя вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами, слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Керуючись ст.459, ст. 464 КПК, суддя

постановив:

Відмовити у відкритті кримінального провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3