Житомирський апеляційний суд
Справа №295/10/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2024 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та зобов`язати уповноважену особу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 22.12.2023. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя є суддею ліквідованого суду та в порушення вимог ст.303 КПК України взяв на себе повноваження слідчого/дізнавача при розгляді його скарги. Вказує, що слідчім суддею не враховано положення ст.214 КПК України щодо безальтернативного внесення заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Звертає увагу, що суддя ОСОБА_8 здійснює розгляд справ без мантії та нагрудного значка, а тому в його діях вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.109, 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2024 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 22.12.2023.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтовував тим, що в заяві ОСОБА_6 від 22.12.2023року не наведені об`єктивні дані, що свідчать про ознаки, як певного кримінального правопорушення загалом так і з наведеною у ньому кваліфікацією. З урахуванням чого, відсутні підстави вважати таке звернення саме заявою про кримінальне правопорушення з послідуючим обов`язком її внесення до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Викладені обставини, на переконання слідчого судді, можуть бути предметом дисциплінарного, але не кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, доводи заявника ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені ч.5 ст.214 КПК України.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, лише якщо воно містить реальні об`єктивні дані, які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

При цьому згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, до Реєстру вносяться крім іншого, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ними приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС Верховного суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості. Дійсно, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР органом досудового розслідування розпочинається кропітка та об`ємна робота щодо проведення досудового розслідування: визначається слідчий (детектив) чи група слідчих (детективів), які будуть здійснювати досудове розслідування певного кримінального провадження, призначається прокурор (прокурори), які будуть здійснювати процесуальне керівництво цим кримінальним провадженням, про що приймаються відповідні рішення, проводяться слідчі та процесуальні дії. Вказані рішення та дії передбачають залучення великої кількості відповідних осіб, які мають право їх приймати чи здійснювати, передбачають витрачання великої кількості процесуального часу та бюджетних коштів.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР (Ухвали Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 991/4166/22, провадження № 1-кс/991/4185/22 та від 13 жовтня 2022 року у справі № 991/4442/22, провадження № 1-кс/991/4459/22).

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, в заяві ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 22.12.2023, поданої до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, та зареєстрованою за №52955 у відповідності до ч.4 ст.214 КПК України, заявник просив внести відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.109, 111 КК України, вчинені, на його думку, слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_8 , який 12.12.2023 та 13.12.2023 здійснював судове засідання в приміщенні без мантії та нагрудного значка, тобто був неповноважним суддею і не мав права здійснювати правосуддя іменем України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана заява ОСОБА_6 не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність складу злочину та підтверджують реальні конкретні події кримінального правопорушення, тобто відсутні вагомі обставини, які можуть свідчити про вчинення вказаних кримінальних правопорушень, а тому підстав вважати відомості такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не має.

Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді в тій частині, що викладені ОСОБА_6 обставини у його заяві від 22.12.2023 можуть бути предметом дисциплінарного провадження.

Посилання апелянта на те, що суддя ОСОБА_9 є неповноваженим суддею і не мав права розглядати його скаргу, колегя суддів вважає безпідставними, оскільки вказаний суддя визначений автоматизованою системою відповідно до ст.35 КПК України для розгляду даного провадження.

Доводи апелянта про те, що слідчім суддею не враховано положення ст.214 КПК України щодо безальтернативного внесення заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки ч.4 ст.214 КПК України передбачено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Проте, заява ОСОБА_6 була зареєстрована у встановленому законом порядку, а питання щодо внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою вирішено з урахуванням вимог п.5 ч.5 ст.214 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області від 29 лютого 2024 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :