УХВАЛА

іменем України

09.07.2024

Справа № 331/3883/24

Провадження № 1-кс/331/1410/2024

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000141 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України

про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт майна у якому зазначено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000141 від 14.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

14.12.2023 до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя надійшло повідомлення із УСБУ в Запорізькій області про те, що група невідомих осіб здійснюють несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) з метою отримання переліку конфінденційних даних, необхідних для доступу до онлайн-банкінгу.

Під час досудового розслідування було надано доручення в порядку ст. 36 КПК до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області з метою встановлення осіб, які здійснюють несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) з метою отримання переліку конфінденційних даних, необхідних для доступу до онлайн-банкінгу.

Під час виконання доручення надійшов рапорт від начальника ВКІБ Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_4 , згідно якого, в ході проведення контррозвідувальних заходів направлених на становлення осіб, виявлення та документацію протиправної діяльності направленої на шкоду державній безпеці України, отримано інформацію про причетність до вчинення вищевказаного злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2023 надано дозвіл на проведення обшуку приміщення , яке розташоване за адресою : АДРЕСА_2 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчиненого кримінального правопорушення.

В ході проведення санкціонованого обшуку вказаного приміщення виявлено та вилучено: ноутбук марки Fujitsu модель AH532/G21 чорного кольору та зарядний пристрій до нього; ноутбук марки Aser модель N19H1 чорного кольору та зарядний пристрій до нього;мобільний телефон Rdmi 10 білого кольору IMEI055000/ НОМЕР_2 та сім картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ;копії документів на ім`я ОСОБА_6 на 9 арк. формату А-4; банківськи картки Ощадбанк №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та Ідеа Банк №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; стартовий пакет Київстар без сім картки № НОМЕР_9 .

Вказане майно було вилучено у вищезазначеному приміщенні, користувачем якого, як було встановлено в ході проведення обшуку, є ОСОБА_7 .

В рамках вказаного кримінального провадження вилучене в ході санкціонованого обшуку майно визнано речовим доказом на підставі ст. 98 КПК України.

На теперішній час у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладені арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Таким чином, вилучені під час обшуку приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 предмети є речовими доказами та мають істотне значення для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні. Прохають суд накласти арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 майно, а саме:ноутбук марки Fujitsu модель AH532/G21 чорного кольору та зарядний пристрій до нього;ноутбук марки Aser модель N19H1 чорного кольору та зарядний пристрій до нього;мобільний телефон Rdmi 10 білого кольору IMEI055000/ НОМЕР_2 та сім картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ;копії документів на ім`я ОСОБА_6 на 9 арк. формату А-4; банківськи картки Ощадбанк №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та ІдеаБанк №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;стартовий пакет Київстар без сім картки № НОМЕР_9 .

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає його розгляду.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Як вбачається з наданого суду витягу до ЄРДР № №000141 від 14.12.2024 року було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, а саме, 14.12.2023 до Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя надійшло повідомлення із УСБУ в Запорізькій області про те, що група невідомих осіб здійснюють несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах) з метою отримання переліку конфінденційних даних, необхідних для доступу до онлайн-банкінгу.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 4.07.2024 року було виявлено та вилучено за адресою: АДРЕСА_2 предмети, а саме:ноутбук марки Fujitsu модель AH532/G21 чорного кольору та зарядний пристрій до нього;ноутбук марки Aser модель N19H1 чорного кольору та зарядний пристрій до нього;мобільний телефон Rdmi 10 білого кольору IMEI055000/ НОМЕР_2 та сім картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ;копії документів на ім`я ОСОБА_6 на 9 арк. формату А-4;банківськи картки Ощадбанк №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та ІдеаБанк №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;стартовий пакет Київстар без сім картки № НОМЕР_9 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого,прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Метою накладення арешту слідчий вважає забезпечення збереження речових доказів.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того, слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000141 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході обшуку приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-ноутбук марки Fujitsu модель AH532/G21 чорного кольору та зарядний пристрій до нього;

-ноутбук марки Aser модель N19H1 чорного кольору та зарядний пристрій до нього;

-мобільний телефон Rdmi 10 білого кольору IMEI055000/ НОМЕР_2 та сім картки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ;

-копії документів на ім`я ОСОБА_6 на 9 арк. формату А-4;

-банківські картки Ощадбанк №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та ІдеаБанк №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ;

-стартовий пакет Київстар без сім картки № НОМЕР_9 .

Заборонити будь-кому користуватись та розпоряджатись арештованим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1