Справа № 522/6067/23
Провадження №1-кп/522/1521/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17 травня 2024 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час судового розгляду у кримінальному провадженні №0000054 від 22.09.2022 на підставі обвинувального акту стосовно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5

захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

УСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000054 від 22.09.2022 на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки, на її думку продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, ОСОБА_3 не дотримався умов раніше застосованого до нього запобіжного заходу, у зв`язку із чим запобігти зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Обвинувачені та їх захисники в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Дослідивши клопотання прокурора та додані до нього матеріали, заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов до наступного висновку.

Загальні норми, якими керується суд при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 суд враховує наступне.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим, поведінка під час інкримінованого злочину, стадія кримінального провадження, дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі кримінального провадження неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинуваченого та характер злочину, у якому він обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, наявність обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину та пов`язаного з цим очікування можливого суворого покарання. Суд визнає спроможними заявлені в клопотанні ризики, а саме спроби переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд, з огляду на викладене, приходить до висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує наступне.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке згідно ст.12 КК України є тяжкими злочином та карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, поведінка під час інкримінованого злочину, стадія кримінального провадження, дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Утім, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно займається волонтерською діяльністю, має стійкі соціальні зв`язки, суд вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, який зможе забезпечити відповідну процесуальну поведінку обвинуваченого в майбутньому з точки зору виконання покладених на нього процесуальних зобов`язань.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Суд приймає до уваги доводи прокурора про те, що обвинувачений частково не дотримався раніше покладеного на нього обов`язку, а саме не здав на зберігання один із двох наявних паспортів для виїзду за кордон. Утім невиконання такого обов`язку не призвело до настання негативних наслідків, оскільки ОСОБА_3 не вчинив жодних із дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПКУ.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_3 в порушення своїх обов`язків не з`явився 18.03.2024 року в судове засідання без поважних причин, надавши суду недостовірну інформацію про співпрацю із МБФ «ЗАХИСНИКИ УКРАЇНИ», суд оцінює критично, оскільки із наданих прокурором документів, вбачається, що на початку березня 20204 року між обвинуваченим та зазначеним благодійним фондом дійсно було досягнуто домовленості щодо надання послуг з перевезення автомобіля з території Литовської Республіки на територію України, які в подальшому не було виконано. Водночас, прокурор не з`ясував причини невиконання таких домовленостей, які за переконанням сторони захисту є поважними.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора та застосовуючи відносно ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід, суд також приймає до уваги поведінку обвинуваченого, який у період січня-березня 2024 року, тобто поза межами дії попередньої ували суду про застосування запобіжного заходу, неодноразово виїжджав за межі України, утім не здійснив спроб переховуватися від суду та з причин його неявки було знято з розгляду лише одне засідання? призначене на 18.03.2024 року. Про неможливість прибуття у вказане судове засідання сторона захисту завчасно повідомила суд.

Про зміну місця проживання ОСОБА_3 сторона захисту також повідомила суд 09.10.2023 року у передбаченому законом порядку.

Зазначені обставини, загалом свідчать про належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не дають суду підстав для застосування до нього найбільш суворого запобіжного захисту.

Підсумки суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, особи обвинувачених, суд дійшов висновку про доцільність застосування стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 17.07.2024 включно за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши обвинуваченому залишати житло у період часу із 23 години до 06 години щодоби, за винятком отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті.

У зв`язку із застосування зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти строком до 17.07.2024 включно на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

- утримуватись від спілкування з особами, допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.

В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 - відмовити.

Застосувати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 17.07.2024 включно за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши обвинуваченому залишати житло у період часу із 23 години до 06 години щодоби, за винятком отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті.

У зв`язку із застосування зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти строком до 17.07.2024 включно на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з Одеської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

- утримуватись від спілкування з особами, допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.

Строк ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 17.07.2024 включно.

Виконання ухвали в часті запобіжних заходів доручити ГУНП в Одеській області.

Копію ухвали для контролю за виконанням направити прокурору Київської окружної прокуратури м. Одеси.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_9

17.05.2024