справа № 208/4968/24
№ провадження 1-кп/208/421/24
УХВАЛА

19 червня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

у підготовчому судовому засіданні призначеного 05.06.2024 року, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000571, які надійшли з з Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 05.06.2024 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотранськ Дніпропетровської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується за ч.4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Райське Нова Херсонської області, військовослужбовця оператора стрільця ВЧ НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше судимого,

який обвинувачується за ч.4 ст. 186 КК України,

розглянувши окремі клопотання прокурора про продовження обвинувачним запобіжних заходів -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла зазначена справа.

Заздалегідь повідомивши про свою хворобу, в судове засідання не з`явився захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_5 .

Враховуючи необхідність вирішення клопотань прокурора щодо запобіжних заходів, судом ухвалено рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_10 захисника для здійснення окремої процесуально дії.

Враховуючи відсутність основного захисника, суд враховуючи думку всіх учасників судового засідання визнав проведення підготовчого судового засідання неможливим.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке аргументовано тим, що останній обвинувачується у вчинення тяжкого корисливого злочину, є раніше неодноразово судимим, постійного джерела доходу не має. Враховуючи зазначене, існують ризики переховування Шаламова від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень. Знаходячись на свободі, ОСОБА_11 може незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. На його думку належну процесуальну поведінку ОСОБА_11 можливо забезпечити шляхом зміни запобіжного заходу на менш суворий, або зменшення суми застави.

Обвинувачений підтримав думку адвоката та просив зменшити суму застави.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти, яке аргументовано тим, що останній обвинувачується у вчинення тяжкого корисливого злочину, є раніше судимим, постійного джерела доходу не має. Враховуючи зазначене, існують ризики переховування ОСОБА_10 від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень. Знаходячись на свободі, ОСОБА_10 може незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Адвокат заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вважав, що ризики застосування найбільш суворого запобіжного заходу не доведені. Просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту або зменшити суму застави.

Обвинувачений підтримав думку захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт. Зменшення суми застави на його думку не доцільне, так як він не має родини і заставу вносити нікому.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , кожен окремо, на теперішній час обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Обвинувачені є раніше судимим особами, даних про їх сталі соціальні зв`язки, джерело існування, суду не надані.

За таких обставин, суд вважає за існуючий ризик переховування обвинувачених від суду з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, яка загрожує їм у разі визнання винним, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілу та свідків у справі.

При встановленні наявності цього ризику, враховується встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, згідно якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення іншими показаннями, і за таких обставин, ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом таких показань та дослідження їх судом.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу поза всяким сумнівом порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Тримання на гауптвахтах узятих під варту військовослужбовців здійснюється відповідно до чинного законодавства , в тому числі Закону України «Про попереднє ув`язнення» Узяті під варту військовослужбовці розміщуються на гауптвахті на підставі ухвали суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Злочин інкримінований обвинуваченим є ненасильницьким, і тому суд вважає за необхідне встановити ним рзмір застави достатній для забезпечення виконання ними своїх процесуальних обов`язків.

З врахуванням обставин справи, осіб обвинувачених, суд вважає, що розмір застави який достатньою мірою забезпечить належне виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків повинен становити 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181-184, 314-316, 331, 334 КПК України, суд

у х в а л и в :

Проведення підготовчого судового засідання відкласти.

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 16.08.2024 року.

У разі внесення на рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, вважати, що до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та в цьому випадку покласти на обвинуваченого наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками по справі поза межами судового засідання.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строком до 16.08.2024 року.

У разі внесення на рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, вважати, що до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та в цьому випадку покласти на обвинуваченого наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками по справі поза межами судового засідання.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, окрім застави, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду, в частині продовження запобіжного заходу, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1