Справа № 461/1729/24
Провадження № 1-кс/461/1630/24
УХВАЛА

13.03.2024 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001048 від 20.09.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в порушення вимог законодавства України про те, що зброя та боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а саме вимог п.п.1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ з останніми змінами, п.п.9,11,15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 з останніми змінами, зброя, боєприпаси, вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із зброєю та бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, вчинив незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, а саме їх придбання, зберігання та збут.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами без передбаченого законом дозволу, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи військову, бойову, нарізну вогнепальну зброю автомат Калашникова моделі «АК-12» (6П70), № НОМЕР_1 , кал. 5,45х39 мм (автомат Калашникова-12 зразка 2018р.), військову (бойову) нарізну вогнепальну зброю автомат Калашникова (АК-74), кал. 5,45х39 мм, № НОМЕР_2 та бойові припаси в кількості 1080 патронів кал. 5,45х39мм, до автоматів та кулеметів системи Калашникова, з маркуванням « НОМЕР_3 », з кулею зі стальним сердечником (ПС), які є придатними для стрільби боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, які зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого збуту.

В подальшому, 05.12.2023 о 13:17 год. ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на поводження зі зброєю, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки їх збуту, перебуваючи в автомобілі «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_4 за адресою м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, 4, збув ОСОБА_5 , шляхом передачі військову, бойову, напізну вогнепальну зброю автомат Калашникова моделі «АК-12» (6П70), № НОМЕР_1 , кал. 5,45х39 мм (автомат Калашникова-12 зразка 2018р.), військову (бойову) нарізну вогнепальну зброю автомат Калашникова (АК-74), кал. 5,45х39 мм, № НОМЕР_2 та бойові припаси в кількості 1080 патронів кал. 5,45х39мм, до автоматів та кулеметів системи Калашникова, з маркуванням « НОМЕР_3 », з кулею зі стальним сердечником (ПС), які є придатними для стрільби боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, отримавши від нього грошові кошти в сумі 1900 (тисячу дев`ятсот) доларів США що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 11.03.2024 становило 69 422,77 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне поводження з бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.03.2024, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, бойові припаси, а саме: ручні гранати іноземного виробництва М-67 в кількості 10 шт., корпуси ручних гранат іноземного виробництва GHO-1 в кількості 4 шт., підривачі до ручних гранат іноземного виробництва GHO-1 в кількості 4 шт., корпуси ручної гранати Ф-1 в кількості 3 шт., корпуси ручної гранати РГД-5 в кількості 8 шт. та підривачі типу УЗРГМ в кількості 10 шт., які зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого збуту.

В подальшому, 11.03.2024 приблизно о 10:20 год. ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на поводження зі бойовими припасами, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки їх збуту, перебуваючи в автомобілі «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_5 URX за адресою: м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, 4, повторно збув ОСОБА_5 , шляхом передачі ручні гранати іноземного виробництва М-67 в кількості 10 шт., корпуси ручних гранат іноземного виробництва GHO-1 в кількості 4 шт., підривачі до ручних гранат іноземного виробництва GHO-1 в кількості 4 шт., корпуси ручної гранати Ф-1 в кількості 3 шт., корпуси ручної гранати РГД-5 в кількості 8 шт. та підривачі типу УЗРГМ в кількості 10 шт., що є бойовими припасами, отримавши від нього грошові кошти в сумі 700 (сімсот) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ України станом на 11.03.2024 становило 26 698,7 гривень.

Так, в ході досудового розслідування 11.03.2024 за адресою м. Запоріжжя, бульвар Вінтера, 4 в ході огляду місця події за участі ОСОБА_4 було виявлено та вилучено предмети та речі.

Постановою слідчого від 12.03.2024 року вилучені в ході огляду місця події речі було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що оскільки вказані предмети можливо є предметами та засобами вчинення кримінального правопорушення і мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчиненого кримінального правопорушення, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів шляхом накладання на них арешту.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі та без повідомлення володільців майна.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого було подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, коли арешт накладається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001048 від 20.09.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст.263 КК України триває, та в подальшому може виникнути необхідність в додатковому дослідженні вказаних в клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження вилученими в ході огляду речима, з метою запобігання їх зникненню, знищенню, пошкодженню чи зміні. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме на:

-700 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами: HL68578498D, KB25593013E, HB33471198H, DA31140997A, FL98462801B, KB49835903F, KB94992635J;

-мобільний телефон «Iphone», ІМЕІ: НОМЕР_6 з встановленою SIM картою НОМЕР_7 ; ручні гранати іноземного виробництва М-67 в кількості 10 шт.;

-корпуси ручних гранат іноземного виробництва GHO-1 в кількості 4 шт.;

-підривачі до ручних гранат іноземного виробництва GHO-1 в кількості 4 шт.;

-корпуси ручної гранати Ф-1 в кількості 3 шт.;

-корпуси ручної гранати РГД-5 в кількості 8 шт.;

-підривачі типу УЗРГМ в кількості 10 шт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1