14.03.2024 Провадження по справі № 1-кп/940/48/24
Справа № 940/849/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000028 від 06.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Поліське Поліського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого: вироком Володарського районного суду Київської області від 11.07.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців; вироком Ставищенського районного суду Київської області від 04.08.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 обвинувачується у наступному.

Так, відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі «амфетамін», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 2 Переліку:

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

-діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, дати та часу, придбав психотропну речовину «амфетамін», чим вчинив незаконне придбання психотропної речовини. У подальшому, незаконно придбану психотропну речовину «амфетамін» ОСОБА_4 переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати без мети збуту для власного вживання до моменту вилучення її працівниками поліції.

28.03.2023 року у ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київські області в господарському приміщенні вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін», загальною масою 1,897 г.

Відповідно до Таблиці 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, маса психотропної речовини «амфетамін» 1,897 г є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту психотропну речовину «амфетамін» загальною масою 1,897 г, що є великим розміром.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту у великих розмірах.

14 березня 2024 року між начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 309 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Також сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Остаточну міру покарання ОСОБА_4 призначити відповідно вимог ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, зокрема до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ставищенського районного суду Київської області від 04.08.2021 у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі та остаточно визначити покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які в присутності захисника роз`яснені обвинуваченому.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду про визнання винуватості та просила її затвердити, вказуючи, що вона відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості. ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього в разі затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, отже вона може бути затверджена судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є беззаперечне визнання ним вини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Разом з тим, враховано особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Виходячи з вищевикладеного, судвважає, що вказана угода про визнання винуватості між начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого в ній покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 376, 394, 395, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000028 від 06.02.2023 року, укладену 14 березня 2024 року між начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ставищенського районного суду Київської області від 04.08.2021 року у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні, зокрема за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/17675-НЗПРАП від 14.04.2023 року в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме амфетамін масою 1,897 г, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_7