Справа № 474/156/24
Провадження № 1-кс/474/27/24
УХВАЛА

Іменем України

23.02.24р. смт Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржниці ОСОБА_3

розглянув скаргу законної представниці малолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.11.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного 20.06.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 301-1 КК України, -

встановив:

14.02.2024р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга законної представниці малолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 (далі - скаржниця), в якій остання просить скасувати постанову від 28.11.2023р. слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 (далі - слідчий ОСОБА_5 ) про закриття кримінального провадженні № 0000115 від 20.09.2023р. (далі - оскаржувана постанова).

В обґрунтування вимог скарги скаржниця вказує, що закриваючи кримінальне провадження, слідчий:

- виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях невідомих осіб;

- не встановив прізвищ та посад працівників ювенальної поліції, не допитав їх за обставинами зазначеними у заяві про злочин, та не дав їхнім показам правової оцінки;

- не допитав директора Покровської гімназії ОСОБА_6 за обставинами зазначеними у заяві про злочин, та не надав правової оцінки її показам;

- не допитав в якості свідка бабусю потерпілої ОСОБА_7 за обставинами зазначеними у заяві про злочин;

- виніс оскаржувану постанову лише на підставі показань двох малолітніх дітей, які як і їхні батьки не мають один до одного жодних претензій морального і матеріального характеру, та свого висновку щодо закриття кримінального провадження;

- не навів в оскаржуваній постанові жодної очевидної та підтвердженої матеріалами справи підстави закриття кримінального провадження, а також не послався на установлені фактичні обставини, що стали такими доказами;

- не навів у постанові належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази зібрані в ході досудового розслідування;

- зробив висновок щодо нездобуття переконливих доказів які підтверджували б вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 301-1 КК України, який явно недостатній для висновку про відсутність складу злочину передбаченого вказаними статтями, оскільки закон зобов`язує слідчого провести аналіз об`єктивних і суб`єктивних складових цього злочину на підставі конкретних доказів;

- не зазначив які саме докази досудового слідства спростовують доводи заявника, заява якого була прийнята цим органом досудового слідства, як така що на час її реєстрації в ЄРДР була визнана такою, що містить об`єктивні дані про вчинення злочину.

За такого, скаржниця вважає, що всупереч ч. 2 ст. 93 КПК України, слідчим ОСОБА_5 не в повному обсязі зібрано, перевірено та оцінено докази з метою встановлення та з`ясування всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржниця підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 22.02.2024р. звернувся до суду із заявою, в якій просить проводити розгляд скарги у його відсутність, у зв`язку з особливим порядком несення служби через введення на території України військового стану.

Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухав пояснення скаржниці, дослідив матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29.05.2023р. ОСОБА_8 звернувся до Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 301-1 КК України, яка була прийнята черговим відділення поліції ОСОБА_9 , та зареєстрована 29.05.2023р. в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" за № 824.

У вказаній заяві ОСОБА_8 просив: прийняти та невідкладно зареєструвати цю заяву про вчинення злочину, внести відповідні відомості до ЄРДР; розпочати за вказаною заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства, у зв`язку з вчиненням дій, які мають ознаки складу злочину; повідомити його письмово у встановленому законом порядку про початок кримінального провадження.

Заява обґрунтована тим, що 02.04.2023р. на номер телефону його доньки ОСОБА_4 НОМЕР_1 з номеру телефону НОМЕР_2 надійшло два виклики, які прийняті не були. 03.04.2023р. з вказаним номером телефону, абонент якого назвався ОСОБА_10 , відбулася переписка яка почалася зі знайомства. 04.04.2023р., на прохання абонента, донька ОСОБА_11 зняла відео, при цьому абонент вказував, що та як робити, як знімати відео. Донька зняла себе оголонею, та більш детально свої частини тіла. За відео їй пообіцяли винагороду у розмірі 200 грн. Після того як відео було направлено через застосунок Viber абонент з номеру телефону НОМЕР_2 заблокував можливість з ним зв`язатися. 05.04.2023р. донька ОСОБА_11 зустріла на вулиці свого знайомого ОСОБА_10 із його сестрою ОСОБА_12 , які посміхалися з неї. 12.05.2023р. директорка Покровської гімназії ОСОБА_6 , бабусю ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , при розмові після уроків, повідомила про дані обставини, показала відео за участю ОСОБА_4 , яке містило сцени порнографічного характеру. Директорка не повідомила хто направив вказане відео їй, а 13.05.2023р. повідомила заявника з тещею, що мама дітей, які отримали дане відео прийде поспілкуватися з цього приводу, проте зустріч так і не відбулася. В подальшому від доньки заявник дізнався що відео спочатку було направлене нею на телефон ОСОБА_14 . Також у заяві про злочин заявник вказав на свідків, які можуть підтвердити вказані обставини - ОСОБА_7 , ОСОБА_11

29.05.2023р. було відібрано письмові пояснення у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_4 .

30.05.2023р. було відібрані письмові пояснення у ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 .

За заявою ОСОБА_15 від 30.05.2023р. було долучено: копію її паспорта, картки платника податків на ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , скріншот переписки та відеофайли, надіслані її сину в кількості 9 шт.

За заявою ОСОБА_8 від 30.05.2023р. було долучено: копію його паспорту та коду, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , скріншоти переписки в мережі Instagram з особою підписаною як ОСОБА_20 .

Крім того, було долучено характеристику на ОСОБА_19 (учня 5-го класу Покровської гімназії), лист директорки гімназії ОСОБА_21 щодо телефонного дзвінка інспектору ЮП СП для проведення профілактичної бесіди з батьками та учнями закладу, та її проведення 16.05.2023р.

14.06.2023р. ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність заступниці начальника СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_22 щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань було задоволено частково, та зобов`язано заступницю начальника СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_22 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_8 від 29.05.2023р. № 824 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 301-1 КК України.

20.06.2023р. Врадіївським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене 20.06.2023р. до ЄРДР за № 0000115, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 301-1 КК України, про те, що невстановлені особи з № НОМЕР_3 за зняття відео (оголеною з детальним зображенням всіх частин тіла) малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вона переслала за допомогою месенджеру на вказаний номер телефону, яким користується малолітній ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіцяли переслати їй кошти в сумі 200 грн.

В ході досудового розслідування кримінального провадження проведене такі дії:

- 26.06.2023р. прокуроркою у кримінальному провадженні - начальницею Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_23 надано вказівки заступнику начальнику СВ відділення № 2 Первомайського РВП ОСОБА_22 про виконання необхідних слідчих дій по даному кримінальному провадженні, а саме: встановити та допитати свідків у кримінального правопорушення; допитати потерпілу особу; у встановленому порядку оглянути мобільні телефони потерпілої, особи на ім`я ОСОБА_10 , з метою встановлення фактичних даних, що відносяться до обставин вчиненого кримінального правопорушення; за результатами огляду мобільних пристроїв вирішити питання про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, мистецтвознавчої експертизи; вирішити питання про призначення судово-психіатричної та судово-психологічної експертизи потерпілій особі;

- 29.07.2023р. допитано свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_8 ;

- 09.08.2023р. допитано свідків директорку Покровської гімназії ОСОБА_6 та працівників Покровської гімназії ОСОБА_17 та ОСОБА_16 ;

- 15.08.2023р. допитано неповнолітню (малолітню) потерпілу ОСОБА_4 ;

- 05.10.2023р. слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про проведення комплексної судової експертизи за експертними спеціальностями 14.1, 15.1 "Психологічне дослідження" та "Мистецтвознавчі дослідження", на вирішення якої ним поставлено питання чи містять файли, з зазначенням їх назв, які знаходяться на оптичному диску DVD+R 4,7GB 120 min 16Х, що добровільно надані ОСОБА_25 ознаки порнографічного характеру? Чи належать матеріали у вказаних файлах до дитячої порнографії?;

- 17.10.2023р. слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи на вирішення якої ним поставлено питання: Чи страждає потерпіла ОСОБА_4 у даний час на будь-який психічний розлад?; Якщо так, то чи не виник цей психічний розлад внаслідок протиправних дій скоєних проти неї?; Чи є ситуація що досліджується за справою, психотравмувальною для ОСОБА_4 .?; Чи має ОСОБА_4 зміни в психоемоційному стані, соціальному функціонуванні, якості життя внаслідок скоєного правопорушення?;

- 20.10.2023р. Миколаївською філією судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" повернуто матеріали кримінального провадження без виконання постанови слідчого від 17.10.2023р., для прийняття подальших процесуальних рішень щодо надання додаткових матеріалів, перелік яких викладено у клопотанні експерта;

- 20.11.2023р. слідчим ОСОБА_5 також направлено вимоги до КНП "Врадіївська ЦРЛ" щодо медичної документації малолітньої ОСОБА_4 .Ю на які отримано відповіді за №721 та № 722 від 20.11.2023р.;

- 21.11.2023р. слідчим ОСОБА_5 направлено вимоги до КНП "МОЦПЗ" та до КНП "Врадіївський районний центр ПМСД" щодо медичної документації малолітньої ОСОБА_4 ;

- 22.11.2023р. слідчим ОСОБА_5 отримано характеристику учениці 4 класу Врадіївського ліцею № 2 ОСОБА_4 ;

- 28.11.2023р. слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. ст. 28 ч.2, 301-1 ч.4 КК України, номер у ЄРДР 0000115 від 20.06.2023р., в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Постанова обґрунтована тим, що переконливих доказів які підтверджували б вчинення кримінального правопорушення не здобуто. При цьому в описовій частині постанови слідчий послався на заяву про вчинення злочину ОСОБА_26 та ухвалу слідчого судді від 14.06.2023р., факт внесення відомостей на підставі цих документів до ЄРДР, а також свідчення малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , а також ст. 22 КК України та ст. ст. 91, 84 КПК України.

Встановивши вказані обставини приходжу до такого висновку.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема, відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 1, п.п. 1, 4, 6 ч. 2 та ч. 3 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Керівник органу досудового розслідування уповноважений: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

Керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Невиконання керівником органу досудового розслідування законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 4 та 5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Статтями 84-86 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 1 ч. 1. ч. 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 1 ст. 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Частинами 1 та 2 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

В свою чергу ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення слідчого, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, закриваючи останнє, слідчий не дотримався вищевказаних приписів кримінального процесуального законодавства як і належної правової процедури під час здійснення досудового дізнання.

Так в оскаржуваній постанові слідчий ОСОБА_5 обмежився лише зазначенням змісту заяви про вчинення злочину ОСОБА_26 та ухвали слідчого судді від 14.06.2023р., внесених до ЄРДР відомостей та свідчень малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , а також описом змісту ст. 22 КК України та ст. ст. 91, 84 КПК України, та свого висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Однак жодним чином не мотивував чому він прийшов саме до такого висновку, які саме встановлені обставини свідчать про обґрунтованість такого висновку, тобто оскаржувана постанова не є належним чином мотивованою.

Крім цього слідчим ОСОБА_5 жодним чином не було оцінено інші документи наявні в матеріалах кримінального провадження, він же не вирішував питання щодо визнання чи невизнання зазначених документів документами по кримінальному провадженні, а тому не зрозуміло за яким критерієм він оцінював вказані документи як докази щодо їх належності, допустимості, в тому числі під час призначення мистецтвознавчої експертизи, судової психолого-психіатричної експертизи, та чому надав перевагу одним документам перед іншими.

В цій же постанові він не визначився у діях яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 301-1 КК України.

Слідчим ОСОБА_5 не допитано свідка ОСОБА_7 та всупереч вимогам чинного законодавства не виконав вказівки прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_27 від 26.06.2023р., в тому числі, щодо проведення у встановленому порядку огляду мобільного телефону потерпілої та особи на ім`я ОСОБА_10 .

При цьому слід зазначити, що речовими доказами згідно із ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до Інструкції "Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду" № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010р. - факт вилучення речових доказів, документів, цінностей та іншого майна відображається у протоколі слідчої дії. У разі надання свідком, потерпілим, обвинуваченим (підозрюваним), іншими особами, а також представниками організацій і установ предметів, документів, цінностей або іншого майна, яке має ознаки речових доказів складається протокол відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України. При цьому на стадії дізнання або досудового слідства працівник органу дізнання, слідчий, прокурор зобов`язані допитати особу, яка надала названі об`єкти, про час, місце та інші обставини їх відшукання, придбання та зберігання. Для вилучення об`єктів, застосування яких потребує певних навиків, точної фіксації їх якісних характеристик, індивідуальних ознак та визначення вартості, залучаються відповідні спеціалісти. У необхідних випадках виявлення та вилучення предметів, цінностей та документів фіксується фотозйомкою, відеозаписом та іншими науково-технічними засобами. У протоколі перераховуються всі предмети, які вилучаються, та щодо кожного такого предмета повинні бути вказані точне найменування, кількість, міра, вага, серія і номер, інші відмінні індивідуалізуючі ознаки, а також місце, де відповідний об`єкт був виявлений.

З приписами ст. 103 КПК України однією з форм фіксування кримінального провадження (процесуальної дії) є протокол.

Порядок огляду речей, документів та комп`ютерних даних визначено ст. 237 КПК України.

Окремо слід зазначити що експертиз. Так, слідчий ОСОБА_5 призначив ряд експертиз, однак закрив кримінальне провадження не отримавши відповідних висновків експертів та, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, фактично не вчиняв жодних реальних дій спрямованих на забезпечення проведення призначених ним експертиз.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Підсумовуючи вищевикладене слід зазначити, що встановленні обставини ставлять під сумнів будь-які результати проведеного досудового дізнання, а тому не має необхідності окремо давати оцінку по кожному твердженню скарги.

З огляду на вищевикладене в сукупності слідує, що в цілому скарга є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372 КПК України, -

постановив:

Скаргу законної представниці малолітньої потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.11.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного 20.06.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 301-1 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.11.2023р. про закриття кримінального провадження, внесеного 20.06.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 301-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1