ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/32086/23

Провадження № 11-сс/4820/113/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_4 ,

представника скаржника

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а :

01 грудня 2023 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

В обґрунтування доводів скарги зазначав, що 23 листопада 2023 року ОСОБА_6 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, з повідомленням про вчинення старшим слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя і здоров`я особи СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, однак відомості до ЄРДР, всупереч ст.214 КПК України, внесені не були.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовлено.

Слідчий суддя місцевого суду мотивував своє рішення тим, що у повідомленні ОСОБА_6 викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки це повідомлення не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення, не містить це повідомлення й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації за відповідною статтею Кримінального кодексу України.

В апеляційній скарзі представник скаржника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2024 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити подану 01 грудня 2023 року скаргу на бездіяльність та зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за заявою ОСОБА_6 , розпочати досудове розслідування.

Уважав, що рішення суду першої інстанції є незаконним, винесеним з порушенням положень КПК України, зокрема ст.ст.214, 307, 309 КПК України, необґрунтованим та таким, що порушує права заявника ОСОБА_6 .

Зауважував, що відповідно до ч.2 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше 72 годин з моменту надходження відповідної скарги.

Зважаючи на те, що скаргу ОСОБА_6 було подано та зареєстровано у суді першої інстанції 01 грудня 2023 року, останнім днем розгляду поданої скарги є 04 грудня 2023 року.

Отже, розгляд скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР за поданою до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, заявою про вчинення кримінального правопорушення злочину від 23 листопада 2023 року, яку було зареєстровано в канцелярії ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому 24 листопада 2023 року, відбувся з грубим порушенням процесуального строку, визначеного ч.2 ст.306 КПК України. Слідчий суддя два з половиною місяці розглядав скаргу, яку за приписами кримінального процесуального законодавства належить розглядати в триденний строк. Таке порушення строку жодним чином не обґрунтоване слідчим суддею у постановленій ухвалі.

Звертав увагу на те, що, приймаючи рішення, слідчий суддя безпідставно та необґрунтовано обійшов своєю увагою той факт, що в поданій заяві ОСОБА_6 детально виклав обставини, в ході яких було вчинено кримінальне правопорушення.

Крім того, в поданій заяві був зазначений склад злочину, а саме: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Посилався на те, що за кожним із протоколів ОСОБА_6 23 листопада 2023 року подано чотири окремі заяви про вчинення кримінального правопорушення злочину, які 24 листопада 2023 року зареєстровані в канцелярії ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому за №3268зкп; №3269зкп; №3270зкп та №3271зкп.

На підтвердження викладених в заяві доводів про внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_6 до поданих заяв було надано докази (додатки), які підтверджували, що у зазначений в протоколі час та дату, особи, які зазначені понятими, так і самі свідки не були присутніми в приміщенні Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, що підтверджується письмовими відповідями Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області на адвокатські запити, а також письмовими поясненнями понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Усі чотири особи, які зазначені в протоколі понятими, надали письмові пояснення, що вони не брали участі як поняті під час проведення впізнання особи за фотознімками та в приміщенні Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області не перебували.

Водночас, у заяві від 23 листопада 2023 року ОСОБА_6 вказував, що слідчим було вчинено кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України.

Крім того, в постановленій ухвалі від 15 лютого 2024 року слідчий суддя посилався на «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затверджене наказом №298 від 30 червня 2020 року, у редакції, яка втратила чинність 17 червня 2023 року.

Також звертав увагу суду на те, що в мотивувальній частині ухвали суд першої інстанції, незважаючи на той факт, що скарга подавалась на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, дійшов висновку, що уповноваженою особою ХРУП ГУНП в Хмельницькій області не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скаргу було подано на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому. Саме бездіяльність уповноважених осіб цього органу була предметом розгляду у справі №686/32086/23.

Зважаючи на це, висновок суду не ґрунтується на законі та не може бути законним.

Тому прийняте рішення слідчим суддею місцевого суду від 15 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; представника скаржника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги; перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Приписи ч.1 ст.2 КК України передбачають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.11 КК України встановлено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Однак, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не будь-які заяви чи повідомлення, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

При цьому зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Це, у свою чергу, слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

З наданих матеріалів вбачається, що 23 листопада 2023 року ОСОБА_6 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в якому зазначав, що старший слідчий відділення розслідування злочинів вчинених проти життя і здоров`я особи СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 вчинила службове підроблення, яке полягає у внесенні неправдивих відомостей до протоколу про проведення впізнання за участю потерпілого ОСОБА_12 у присутності понятих: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Листом керівника Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому від 08 грудня 2023 року, повідомлено заявника, що було перевірено доводи, викладені у вказаному повідомленні, однак об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, встановлено не було, у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, протиправних дій, які виразились у підробці протоколів слідчих дій у кримінальному провадженні №0001565 від 06 травня 2023 року та штучному створенні доказів, не встановлено.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Слідчий суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про те, що уповноважена особа обґрунтовано відмовила у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Окрім того, слідчий суддя місцевого суду посилався на те, що ініціювання кримінального переслідування щодо особи, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Колегія суддів погоджується з тим, що викладені факти, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень.

Заява не містить об`єктивних даних, які б підтверджували реальність конкретної події кримінальних правопорушень, конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідною статтею Кримінального кодексу України.

Тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містились факти про вчинення злочину.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про те, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги представника скаржника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 колегією суддів апеляційного суду перевірено, однак вони є необґрунтованими, тому не заслуговують на увагу.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на факт описки в мотивувальній частині ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2024 року на а.с.3 (абзац 5 та 11) в частині назви статей КК України та органу, який уповноважений вносити відомості до ЄРДР.

У цілому, на переконання колегії суддів, слідчим суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили постановити законне та обґрунтоване рішення.

Відтак, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_6 адвоката Кравецького без задоволення.

Рекомендувати слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду виправити описку в мотивувальній частині ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 15 лютого 2024 року на а.с.3 (абзац 5 та 11) в частині назви статтей КК України та органу, який уповноважений вносити відомості до ЄРДР.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3