1Справа № 335/364/24 1-кс/335/927/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, скаргу адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на постанову прокурора від 21.02.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення допиту в порядку міжнародної правової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2024 року адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , сформував, а 04.03.2024 року подав через підсистему «Електронний суд» до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя скаргу на постанову прокурора від 21.02.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення допиту в порядку міжнародної правової допомоги.

Вказану скаргу на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 04.03.2024 року було передано на розгляд слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 . Ухвалою судді від 04.03.2024 року, відкрито провадження за скаргою.

В обґрунтування своєї скарги адвокат зазначає, що надає правову допомогу ОСОБА_3 . Слідчі Головного слідчого управління Національної поліції в Запорізькій області здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000236, в рамках якого, його клієнту ОСОБА_3 начебто повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

26.12.2023 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_3 було виділено в інше провадження № 0000530.

15.02.2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчих і прокурорів у кримінальному провадженні із клопотанням про проведення його допиту в рамках міжнародної правової допомоги, обґрунтовуючи його тим, що тривалий час проживає із сім`єю у Франції на законних підставах.

21.02.2024 року прокурор виніс постанову, якою частково відмовив, а фактично повністю відмовив у задоволенні клопотання, з тих підстав, що виключно слідчі і прокурори у кримінальному провадженні можуть провести ефективний допит для подальшого збирання доказів, перевірки вже отриманих доказів. У слідства відсутня інформація щодо місцезнаходження клієнта. Визначення способу і місця проведення допиту є дискрецією сторони обвинувачення. Слідство позбавлене можливості провести допит клієнта у належний спосіб, оскільки він не з`являється на допит за місцем органу досудового розслідування.

Вважають постанову незаконно, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки стороні обвинувачення відомо, що клієнт проживає у Франції, а тому допит має проводиться в порядку міжнародної правової допомоги. Допит ОСОБА_3 має важливе значення для кримінального провадження. Відмова у проведенні допиту в порядку міжнародної правової допомоги порушує право ОСОБА_3 на захист. Проведення допиту в порядку міжнародної правової допомоги жодним чином не може перешкоджати повному, всебічному і неупередженому розслідуванню.

Вказує, що прокурор у постанові зазначає, що не має підстав для проведення допиту в порядку міжнародної правової допомоги, оскільки місцезнаходження клієнта невідоме, він у розшуку; вибір способу проведення допиту є дискрецією слідства, слідчий викликав клієнта на допит за місцем органу досудового розслідування (м. Запоріжжя).

Однак, такі мотиви прокурора не відповідають дійсності. На думку представника заявника, прокурор повністю проігнорував, що наразі єдиний можливий спосіб допиту ОСОБА_3 його допит в порядку міжнародної правової допомоги, оскільки ОСОБА_3 тривалий час проживає у Французькій Республіці, про що достеменно відомо слідчому. Наразі ОСОБА_3 не може прибути до України, в тому числі до м. Запоріжжя, з об`єктивних причин загроза його життю і здоров`ю, а також життю і здоров`ю його сім`ї. За таких умов КПК України гарантує можливість проведення допиту в порядку міжнародної правової допомоги.

28.02.2022 року ОСОБА_3 разом із дружиною та трьома неповнолітніми дітьми виїхав у Францію. Таке рішення було прийняте через повномасштабне вторгнення рф на територію України, початок бойових дій та навіть реальної загрози життю і здоров`ю і здоров`ю його сім`ї. У Франції ОСОБА_3 і його сім`я отримали тимчасовий захист. Протягом останніх 2-х років центр його життєвих інтересів знаходиться у Франції.

Весь цей час клієнт із сім`єю проживає за адресою АДРЕСА_1 , про що неодноразова повідомляв слідство. ОСОБА_3 офіційно працевлаштований у Франції. Наразі на його утриманні перебуває сім`я дружина та троє малолітніх дітей.

Прокурор у постанові зазначає, що клієнт неодноразово викликався слідчим на допити у м. Запоріжжя. Більш того, він начебто порушує обов`язки та не з`являється на виклики слідства.

Разом з цим, адвокат наголошує, що ОСОБА_3 саме з об`єктивних причин не може прибути до України, оскільки на території України продовжують бойові дії, щодня міста потрапляють від ракетних атак, які призводять до загибелі значної кількості людей. Місто Запоріжжя знаходиться близько до лінії фронту, тому зараз підвищена небезпека для життя та здоров`я. Слідство не може забезпечити та гарантувати йому безпечні умови проведення такої слідчої дії. Клієнт не може залишити дружину із трьома малолітніми дітьми у Франції одну. Він працює та забезпечує родину. В тому числі, він не може зараз повернутися із сім`єю в Україну через реальну загрозу для їх життя.

Враховуючи це, ОСОБА_3 не ухиляється від явки до слідчого і жодним чином не перешкоджає проведенню його допиту.

Більш того, він ініціює його проведення в порядку передбаченому КПК України, з огляду на особисті обставини, а також ситуацію , яка склалась в Україні.

При цьому, на думку представник азаявника, сторона обвинувачення наполягає на обраному ними місце проведення допиту у м. Запоріжжя, ігнорує єдиний наразі порядок допиту. Цим самим ставить під загрозу життя і здоров`я клієнта.

Таким чином, ОСОБА_3 наразі проживає у Франції і не може прибути в Україну для допиту з об`єктивних причини.

Адвокат наголошує, що кримінальне процесуальне законодавство України дає змогу провести допит на території Французької Республіки у порядку міжнародної правової допомоги.

Правовими підставами для проведення допиту в порядку міжнародної парової допомоги є КПК України та ратифіковані Україною та Французькою Республікою міжнародні угоди, зокрема, Європейська конвенція про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20.04.1059 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 541 КПК України, міжнародна правова допомога проведення компетентними органами однієї держави процесуальних дій, виконання яких необхідне для досудового розслідування.

Згідно зі ст. 542 КПК України, міжнародне співробітництво полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій.

Для проведення допиту в порядку міжнародної правої допомоги згідно зі ст. 552 КПК України, до запиту про допит особи як підозрюваного додається перелік питань які слід поставити особі.

Тобто, згідно з КПК України передбачено можливість проведення ОСОБА_3 у прядку міжнародного співробітництва.

Але, сторона обвинувачення навіть не розглядає жодні інші варіанти для проведення допиту, незважаючи на те, що такі інструменти вже закріплені в КПК України та успішно реалізуються слідством в рамках інших розслідувань, що вказує на формальний підхід прокурора і слідчого під час проведення досудового розслідування. Їх мета, на думку представника заявника, не виконання цілей і задач кримінального провадження, об`єктивне і швидке розслідування.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення допиту клієнта в порядку міжнародної правої допомоги.

Крім того, поведінка прокурора, що полягає у необґрунтованій відмові у проведенні допиту ОСОБА_3 , на думку представника заявника, також свідчить про небажання виявити обставини, які виправдовують останнього. Проведення допиту має важливе значення для здійснення ефективного та неупередженого кримінального провадження.

Вказує, що в постанові прокурор зазначає про можливість сторони захисту подати пояснення щодо підозри, замість проведення допиту. Однак, можливість надання пояснень не є способом збирання доказів. Таким чином, відмова у проведенні слідчих дій надіє стороні обвинувачення переваги у здобутті доказів перед стороною захисту, що є також грубим порушення права на захист

Вказує, що прокурор у постанові стверджує, що допит в порядку міжнародної правової допомоги не забезпечить виконання мети його проведення. Проте, проведення допиту в порядку міжнародної правової допомоги, як вважає захиник ОСОБА_3 , жодним чином не може зашкодити меті і завданням кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, просить скасувати постанову прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 від 21.02.2024 року про часткову відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15.02.2024 року про проведення в межах кримінального провадження № 0000530 слідчої дії допиту ОСОБА_3 в порядку міжнародної правової допомоги, зобов`язати слідчих Головного слідчого управління Національної поліції в Запорізькій області та прокурорів Запорізької обласної прокуратури провести слідчу дію в межах кримінального провадження № 0000530 допит ОСОБА_3 в порядку міжнародної правої допомоги та включити до запиту про міжнародну правову допомогу про допит наступні питання:

1. Що ви можете повідомити з приводу обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 26.08.2021 року у смт. Комишуваха Запорізького району Запорізької області?

2. Чи знайомі вам ОСОБА_7 так, якими були обставини знайомства, ким він вам приходився?

3. Чому 26.08.2021 року, на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась у смт. Комишуваха Запорізького району Запорізької області у салоні вашого автомобіля «Subaru Forester» перебував ОСОБА_7 .?

4. Чи були раніше за вашої участі дорожньо-транспортні пригоди з потерпілими?

5. Чи перебували ви у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння 26.08.2021 року?

6. Чи були 26.08.2021 року обставини, які перешкоджали вам керувати автомобілем у звичайному режимі технічні несправності транспортного засобу, погане самопочуття?

У судовому засіданні ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 у повному обсязі підтримали вимоги поданої скарги і просили скасувати прийняту прокурором постанову про відмову у проведенні допиту в порядку міжнародної правової допомоги.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення поданої скарги. В обґрунтування своїх заперечень прокурор вказав, що постановою не відмовлялось у проведенні допиту ОСОБА_3 , а часткова відмова стосувалась лише того, що є недоцільним проведення стороною обвинувачення допиту підозрюваного ОСОБА_3 в порядку надання міжнародної правової допомоги. Прийняття рішення про проведення допиту підозрюваного у такому форматі здійснюється стороною обвинувачення на власний розсуд. Зауважив, що ОСОБА_3 може надавати свої власні пояснення самостійно. ОСОБА_3 двічі відмовився давати показання. За його участю слідчому необхідно виконати крім допиту ще ряд слідчий і процесуальних дій. Ним не було відмовлено у проведенні допиту підозрюваного ОСОБА_3 , що не позбавило підозрюваного ОСОБА_3 можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри, збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, а тому вважає, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та такою, що скасуванню не підлягає.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, які надані прокурором для огляду у судовому засідання, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України.

Зокрема, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, або прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

При цьому, згідно з роз`ясненнями наведеними у п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» при розгляді скарги на відмову слідчого, прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій слідчому судді належить оцінювати: дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій; дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органом досудового розслідування у кримінальному провадженні; доцільність здійснення слідчих (розшукових) дій про які просить сторона кримінального провадження та обґрунтованість внесеного клопотання.

Таким чином, під час розгляду заявленої скарги, поданої в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя має оцінити:

1) дотримання процесуального порядку вирішення клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій та строку його розгляду;

2) обґрунтованість внесеного учасником кримінального провадження клопотання та доцільність здійснення відповідних слідчих (розшукових) дій;

3) обґрунтованість та вмотивованість відмови слідчого у задоволенні клопотання про здійснення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, відмова прокурора у проведенні слідчих (розшукових) дій має оформлюватись у вигляді постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

При цьому, вимоги до процесуального рішення, прийнятого у формі постанови, передбачені ст. 110 КПК України, відповідно до якої постанова повинна складатися з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000530 від 26.12.2023 року відносно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального парвопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, досудове розслідування в якому зупинено у зв`язку з оголоешення підозрюваного ОСОБА_3 в розшук.

16.02.2024 року до Запорізької обласної прокуратури надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_3 від 15.02.2024 року про проведення його допиту у порядку міжнародної правової допомоги шляхом направлення запиту компетентному органу Французької Республіки згідно з положеннями Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20.04.2959 року.

Постановою прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокараули Запорізької області ОСОБА_5 від 21.02.2024 року, у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про проведення допиту у порядку міжнародної правової допомоги шляхом направлення запиту компетентному органу Французької Республіки згідно з положеннями Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20.04.2959 року відмовлено. Вказаною постановою ухвалено також провести допит підозрюваного ОСОБА_3 після його затримання та доставлення на територію України або явки до слідчого, прокурора, які здійснюють повноваження у кримінальному провадженні № 0000530 від 26.12.2023 року.

Як встановлено слідчим суддею, рішення прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в.о. прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 про часткову відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 було прийнято у формі постанови від 21.02.2024 року, перевіривши зміст якої, слідчий суддя встановив, що вона містить усі елементи та відомості, передбачені ст. 110 КПК України для такого процесуального рішення. Наведені у постанові прокурора ОСОБА_5 мотиви і обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вважає достатніми для її винесення. Крім того, слідчим суддею встановлено, що вказана постанова була складена і направлена без порушення вимог триденного строку розгляду клопотань сторони захисту, поданих на підставі ст. 220 КПК України, про що свідчить лист від 21.02.2024 року № 24-7154-24.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про дотримання прокурором ОСОБА_5 процесуального порядку розгляду клопотання ОСОБА_3 . від15.02.2024 року про проведення його допиту у порядку міжнародної правової допомоги шляхом направлення запиту компетентному органу Французької Республіки згідно з положеннями Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20.04.2959 року.

Дослідивши зміст заявленого підозрюваним ОСОБА_3 клопотання від 15.02.2024 року, слідчий суддя встановив, що у ньому порушується питання про проведення допиту підозрюваного. В обґрунтування необхідності проведення такої слідчої дії підозрюваний вказує, що він наразі із сім`єю проживає у Республіки Франції і може повідомити інформацію, яка має значення для проведення ефективного та неупередженого розслідування, оскільки він є очевидцем ДТП. Оскільки в Україні воєнний стан, що становить загрозу його життю та загрозу життю його сім`ї, та тау прифронтове місто, а тому він не може приїхати до слідчого. Наголошує, що відмова у проведенні його допиту в порядку міжнародної допомоги порушуватиме його право на захист. Враховуючи те, що чинне законодавств передбачає можливість проведення його допиту в порядку міжнародної правової допомоги, в тому числі в режимі відеоконференції, та сторона обвинувачення може йому також постановити питання, ОСОБА_3 вважає, що проведення допиту має важливе значення для здійснення ефективного та неупередженого кримінального провадження.

У оскаржуваній постанові прокурор не заперечував необхідності проведення допиту підозрюваного і не відмовляв у його проведенні, так само і в судовому засіданні наголосив, що сторона обвинувачення зацікавлена у проведенні такої слідчої дії та інших слідчих та процесуальних дій у зв`язку з чим здійснювала багаторазові виклики підозрюваного на допит.

Органом досудового розслідуванням встановлено, що у зазначених у повістках час підозрюваний ОСОБА_3 14.12.2023 року, 15.12.2023 року, 18.12.2023 року до слідчого не з`явився, про причини неявки орган досудового розслідування не повідомив, з моменту повідомлення йому про підозру і до теперішнього часу підозрюваний ОСОБА_3 не виконує встановлені ст. 42 КПК України процесуальні обов`язки підозрюваного прибувати за викликом до слідчому та підкорятися його законним вимогам. Було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 виїхав за межі України, його місцезнаходження не було відоме стороні обвинувачення, підозрюваний ОСОБА_3 без поважних причин на виклики слідчого, хоча був належним чином повідомлений про такі виклики, у зв`язку з цим, постановою старшого слідчого в ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області від 21.12.2023 року оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_3 .

З урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_3 тривалий час перебуває за межами України, до слідчого не з`являвся та у такий спосіб переховується від органу досудового розслідування, 04.01.2024 року його було оголошено у міжнародний державний розшук.

Таким чином, розшук (міжнародний розшук) підозрюваного ОСОБА_3 оголошено слідчим відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 КПК України, постанова старшого слідчого в ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області Ярового від 21.12.2023 року про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_3 від 21.12.2023 року про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_3 та постанова старшого слідчого в ОВС ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 04.01.2024 року про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_3 є чинними. Також, слідчим були виконані всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких було необхідним та можливим за відсутності підозрюваного ОСОБА_3 , вжиті заходи для здійснення розшуку підозрюваного, після чого досудове розслідування зупинено у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. Зазначені вище обставини стали підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке задоволено ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та залишено в силі Запорізьким апеляційним судом.

Проведення допиту підозрюваного ОСОБА_3 компетентним органом іноземної держави на виконання запиту сторони обвинувачення про міжнародне співробітництво у кримінальному провадженні не зможе досягти мети цієї слідчої (розшукової дії, встановленої ст. 223 КПК України, а саме отримання (збирання) доказів або перевірки вже отриманих доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення у відповідності до вимог ст.ст. 2, 9 КПК України щодо всебічності, повноти та неупередженості досудового розслідування під час допиту підозрюваного ОСОБА_3 можливе лише за умови здійснення такого запиту слідчими або прокурорами, призначеними у цьому кримінальному провадженні, які мають повний доступ до всіх матеріалів досудового розслідування (протоколів слідчих (розшукових) дій, висновки експертів, документів, речових доказів тощо.

Окрім цього, факт проживання підозрюваного ОСОБА_3 за адресою у Французькій Республіці, зазначеною у його клопотанні від 15.02.2024 року, потребує перевірки оперативним підрозділом при виконанні постанови від 21.12.20213 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 у розшук та компетентними органами іноземної держави при виконанні постанови слідчого від 04.11.2024 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 у міжнародний розшук.

Із зазначених причин прокурор вважає недоцільним проведення стороною обвинувачення допиту підозрюваного ОСОБА_3 в порядку надання міжнародної правової допомоги відповідно до положень ч. 8 ст. 90 Другого додаткового протоколу від 08.11.2001 року до Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах від 20.04.1959 року. Окрім цього, прийняти рішення про проведення допиту підозрюваного у такому форматі здійснюється стороною обвинувачення на власний розсуд відповідно до положень вказаної конвенції.

Виходячи з положень ст.ст. 93, 224 КПК України, проведення такої слідчої (розшукової) дії, як допит підозрюваного, входить до компетенції сторони обвинувачення, яка і визначає місце його проведення, при цьому проведення допиту за місцем проведення досудового розслідування (у даному випадку СУ ГУНП в Запорізькій області, що розташований у м. Запоріжжі) є безумовним повноваженням сторони обвинувачення та не потребує згоди або погодження підозрюваного, який відповідно до положень ст. 42 КПК України зобов`язаний прибути за викликом слідчого, прокурора, які відповідно до ст. 133 КПК України під час досудового розслідування мають право викликати підозрюваного для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

Непроведення допиту підозрюваного ОСОБА_3 шляхом направлення стороною обвинувачення компетентному органу іноземної держави відповідного запиту про міжнародне співробітництво у кримінальному провадженні не є порушенням права на захист, оскільки стороною обвинувачення не відмовлено у проведенні допиту підозрюваного ОСОБА_3 , не позбавило підозрюваного ОСОБА_3 можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри, збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України, про що свідчать факти направлення ОСОБА_3 повісток про виклик до слідчого на 11 годину 00 хвилин 14.12.2023 року, на 11 годину 00 хвилин 15.12.2023 року, на 11 годину 00 хвилин 18.12.2023 року, залучення захисника за договором до участі у кримінальному провадженні. Разом з тим, сторона обвинувачення не позбавлена можливості проведення допиту підозрюваного ОСОБА_3 через його неявку до слідчого та переховування від органу досудового розслідування.

Окрім проведення допиту підозрюваного ОСОБА_3 , для прийняття стороною обвинувачення за наслідками досудового розслідування остаточного процесуального рішення необхідно вирішення відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України питання застосування обраного відносно підозрюваного ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміни на більш м`який запобіжний захід, повідомлення підозрюваному ОСОБА_3 , його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, вручення підозрюваному ОСОБА_3 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що не може бути виконано відповідно до положень кримінального процесуального законодавства про міжнародне співробітництво у кримінальному провадженні, оскільки потребує явки підозрюваного ОСОБА_3 до місця проведення досудового розслідування та його безпосередньої участі у проведенні цих процесуальних дій.

У зв`язку з цим, слідчий суддя констатує існування необхідності у проведенні слідчої дії і доцільність допиту, про який просила сторона захисту.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови прокурора ОСОБА_5 від 21.02.2024 року щодо часткової відмови у задоволенні заявленого клопотання, слідчий суддя погоджується із наведеними у ній мотивами і вважає їх переконливими і достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови слідчий суддя встановив, що основною підставою для відмови у задоволенні прокурором відповідного клопотання послужив той факт, що його зміст зводиться не стільки до прохання провести відповідну слідчу дію, а більше до визначення конкретного способу її проведення саме у порядку міжнародного співробітництва.

За змістом п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право не говорити нічого з приводу підозри проти нього або у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання; давати пояснення, показання з приводу підозри чи в будь-який момент відмовитися їх давати. Показаннями є відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним щодо відомих йому обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження (ч. 1 ст. 95 КПК України).

Показання є процесуальним джерелом доказів, що встановлено ч. 2 ст. 84 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 КПК України, підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети, тобто отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів в кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 224 КПК України встановлено, що допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати.

Як встановлено в ході розгляду скарги, і сторона обвинувачення, і сторона захисту мають зацікавленість у проведенні слідчої дії - допиті підозрюваного ОСОБА_3 , про що свідчать неодноразові його виклики для допиту до СУ ГУНП в Запорізькій області та подане ним клопотання про допит, тому така слідча дія є доцільною у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя погоджується із прокурором про те, що непроведення допиту підозрюваного ОСОБА_3 шляхом направлення стороною обвинувачення компетентному органу іноземної держави відповідного запиту про міжнародне співробітництво у кримінальному провадженні не є порушенням права на захист, оскільки стороною обвинувачення не відмовлено у проведенні допиту підозрюваного ОСОБА_3 , не позбавило підозрюваного ОСОБА_3 можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри, збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України, про що свідчать факти направлення ОСОБА_3 повісток про виклик до слідчого на 11 годину 00 хвилин 14.12.2023 року, на 11 годину 00 хвилин 15.12.2023 року, на 11 годину 00 хвилин 18.12.2023 року, залучення захисника за договором до участі у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає, що проведення такої слідчої (розшукової) дії, як допит підозрюваного, входить до компетенції сторони обвинувачення, яка і визначає місце його проведення, при цьому проведення допиту за місцем проведення досудового розслідування (у даному випадку СУ ГУНП в Запорізькій області, що розташований у м. Запоріжжі) є безумовним повноваженням сторони обвинувачення та не потребує згоди або погодження підозрюваного, який відповідно до положень ст. 42 КПК України зобов`язаний прибути за викликом слідчого, прокурора, які відповідно до ст. 133 КПК України під час досудового розслідування мають право викликати підозрюваного для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.

До того ж сторона обвинувачення не позбавлена можливості проведення допиту підозрюваного ОСОБА_3 через його неявку до слідчого та переховування від органу досудового розслідування.

Факт проживання підозрюваного ОСОБА_3 за адресою у Французькій Республіці, зазначеною у його клопотанні від 15.02.2024 року, потребує перевірки оперативним підрозділом при виконанні постанови від 21.12.20213 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 у розшук та компетентними органами іноземної держави при виконанні постанови слідчого від 04.11.2024 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 у міжнародний розшук.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених Радою суддів України 02.03.2022 року, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватись реальною поточною обстановкою, що склалась в регіоні, на день розгляду даної справи.

На даний час місто Запоріжжя дійсно є прифронтовим містом, але на території міста Запоріжжя не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна ситуація в області є стабільною.

Оскільки прокурором ОСОБА_5 не було відмовлено у проведенні допиту підозрюваного ОСОБА_3 , а сторона захисту вважає, що допит підозрюваного має проводитись саме у порядку міжнародного співробітництва або на території Посольства України в Республіці Франція, то, з огляду на вище викладене, такі вимоги клопотання підозрюваного про проведення допиту не ґрунтуються на положеннях КПК України.

Більше того, слідчий суддя наголошує, що предметом оскарження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України є необґрунтована та/або незаконна відмова у проведенні слідчих дій, чого у даному конкретному випадку немає, оскільки стороною обвинувачення не заперечується необхідність проведення допиту підозрюваного і вживаються заходи по реалізації відповідного наміру, про що свідчать, зокрема, неодноразові виклики підозрюваного для допиту та пропозиції надати стороні обвинувачення пояснення у будь-якій формі.

За таких обставин, слідчий суддя не встановив підстав для скасування оскаржуваної постанови, а тому відмовляє у задоволенні скарги сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на постанову прокурора від 21.02.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення допиту в порядку міжнародної правової допомоги, відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 13 березня 2024 року.

Повний текст ухвали складено 14 березня 2024 року.

Слідчий суддя

Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1