ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7861/22 Номер провадження 11-кп/814/583/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001182 за апеляційною скарг ою прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, особи з інвалідністю 2-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

17.08.2022 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік,

засуджено за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ст.71, ст.72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 17.08.2022 та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу та процесуальних витрат.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

06.10.2022 приблизно о 10:00 год., ОСОБА_7 не маючи передбаченого законом дозволу, взяв коробку з гранатою Ф-1 у розібраному стані з лісосмуги, розміщеної між вул. Миру та пр-т Героїв Харкова в м. Харкові, та став переносити до іншого місця.

06.10.2022 о 16:00 год. під час перенесення та зберігання коробки з гранатою Ф-1 у розібраному стані ОСОБА_7 , знаходячись навпроти буд. 22 по вул. Зубарєва м. Харкова, був зупинений працівниками УКР ГУНП в Харківській області, у якого було виявлено та вилучено коробку з предметом, що являє собою підривач типу УЗРГМ та має маркування «32-84 УЗРГМ-2 583», який належить до категорії «небезпечний» та предметом, який являє собою корпус ручної гранати Ф-1 та має маркування «107 36-84 ТМ», який належить до категорії «обмежено небезпечний», які ОСОБА_7 незаконно носив та зберігав за вищевказаних обставин без передбаченого законом дозволу.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме вимог ст. 71, ст. 72 КК України, застосування закону, який не підлягає застосуванню, тобто ст. 69 КК України, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України приєднати частину невідбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 17.08.2022 та остаточно ОСОБА_7 визначити покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 2 місяці позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що обставини, які суд визнав такими, які пом`якшують покарання, ніяким чином не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, не впливають на здатність обвинуваченого вчиняти інші кримінальні правопорушення та є недостатніми для застосування ст. 69 КК України, так як ОСОБА_7 , має судимості, вчинив злочин під час іспитового строку за попереднім вироком, тобто не зробив висновки для себе та не шлях виправлення не став.

Крім цього зазначив, що судом під час ухвалення рішення в порядку ст. 100 КПК України не вирішено питання щодо речових доказів.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого, який просив вирок залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за який його засуджено, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є правильним, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах.

Оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин висунутого обвинувачення, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч.1 ст.413 цього Кодексу, є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Доводи прокурора про безпідставне призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України є обґрунтованими.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винуватого. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, суд не в повній мірі взяв до уваги вимоги ст. 69 КК України і не врахував належним чином ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який раніше судимий, кримінальне правопорушення у даному провадженні вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, окрім того, зазначаючи в мотивувальній частині вироку про можливість призначення покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, належним чином не умотивувавши своє рішення та не навів, які саме встановлені судом обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Колегія суддів враховує наявність обставин, які пом`якшують покарання, встановлені судом першої інстанції та відсутність обставин, які обтяжують покарання, стан здоров`я обвинуваченого. Проте враховуючи, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, кримінальне правопорушення у даному провадженні вчинив під час іспитового строку за попереднім вироком, а саме менш як через 2 місяці з моменту засудження за вироком Київського районного суду м. Полтави від 17.08.2022, що вказує на його суспільну небезпечність та те, що обвинувачений на шлях виправлення не стає, а також відсутні обставини, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого, колегія суддів дійшла висновку, що суд безпідставно призначив обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Саме по собі щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення є недостатніми обставинами для призначення покарання нижче від найнижчої межі.

Враховуючи вказані вище обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку, що визначене судом покарання, із застосуванням ст. 69 КК України є явно несправедливим внаслідок м`якості. У зв`язку з чим ОСОБА_7 має бути призначено покарання в межах санкції ч.1 ст. 263 КК України.

Саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з цим, при визначенні остаточного покарання на підставі ст. 71, ст. 72 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання, призначеного за попереднім вироком, а саме у виді 1 місяця позбавлення волі.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині призначення покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 17.08.2022 та остаточно визначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з часу затримання.

Речові докази, а саме корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та підривач до ручної гранати УЗРГМ-2, які передано на відповідальне зберігання в камеру схову речових доказів ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області знищити.

В іншій частині вирок Київського районного суду м. Полтави від 02 листопада 2022 року залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4