ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/1291/23

1-кп/609/16/2024

19 лютого 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження № 0000079, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 27 серпня 2023 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Шепетівка Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст. 126 КК України, за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника

потерпілих: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

26 серпня 2023 року, близько 18 год., 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на території господарства своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, виник кримінально - протиправний умисел спрямований на умисне завдання удару своєму неповнолітньому сину ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, ОСОБА_3 , 26 серпня 2023 близько 18 год., 30 хв., перебуваючи на території господарства своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , переслідуючи мету спрямовану на умисне завдання удару ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в грудну клітку ОСОБА_6 , завдавши йому фізичного болю не спричинивши тілесних ушкоджень. Окрім цього у ОСОБА_3 , який 26 серпня 2023 року, близько 18 год., 30 хв., перебував на території господарства своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , в ході суперечки, виник кримінально - протиправний умисел спрямований на спричинення своєму неповнолітньому сину ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, ОСОБА_3 , 26 серпня 2023 близько 18 год., 30 хв., перебуваючи на території господарства своєї колишньої дружини ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_6 , наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя та наніс два удари обома руками в тулуб, внаслідок чого ОСОБА_6 , не втримавши рівновагу впав спиною на землю.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: синець лівої щічної ділянки, садна «передньої половини тулуба» (без уточнення анатомічної локалізації) та задньої поверхні грудей справа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки передбачені ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень та ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю та суду пояснив, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення були дійсно ним вчинені при обставинах, вказаних в обвинуваченні і ним не оспорюються, а тому просив суд призначити йому міру покарання у вигляді штрафу.

Потерпілі в судовому засіданні підтвердили, що фактичні дані, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи. Останні також просили суд призначити міру покарання обвинуваченому у вигляді штрафу.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченим та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`яснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його вік, те, що останній щиро розкаялася у вчиненому, вину визнав повністю, активно сприяв встановленню істини по справі, має утриманців - як обставини, що пом`якшують покарання.

Вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах суд враховує, як обставину, що обтяжує покарання.

Зважаючи на викладене вище суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст. 126 КК України доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених правопорушень суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливі без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкцій вмінених статей у вигляді сплати штрафу. Остаточне покарання слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання обвинуваченому є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України - у вигляді сплати штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн;

- за ч.1 ст. 126 КК України - у вигляді сплати штрафу в сумі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді сплати штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_9