1Справа № 335/3976/24 1-кс/335/1490/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення слідчого про підозру відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000041, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя надійшли матеріали скарги захисника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України по кримінальному провадженню № 0000041 від 09.05.2023, у якій він прохає скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Зі змісту скарги вбачається, що 02.02.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

За наслідками ознайомлення у порядку ст. 221 КПК України з матеріалами кримінального провадження, стороною захисту не встановлено наявності, у тому числі вагомих доказів, вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до оскаржуваного повідомлення про підозру від 02.02.2024 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох епізодів зберігання, придбання та збуту вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, вчиненого за попередньою змовою з ОСОБА_6 .

Виходячи із самого змісту повідомлення про підозру від 02.02.2024, під час досудового розслідування не встановлено та відповідно слідчим не зазначено у повідомленні про підозру згідно із п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України час, місце вчинення злочину, а також інших суттєвих обставин, що вказують на факт придбання та зберігання ОСОБА_5 до 07.06.2023 боєприпасів - пістолетних патронів у кількості 1000 штук калібру 9x19 мм та двох автоматів Калашникова, калібру 5,45x39 мм. і пістолета Макарова калібру 9x19мм до 14.10.2023.

Органом досудового розслідування зазначені обставини, що підлягають доказуванню, не були встановлені та підтверджені достатніми доказами, як на момент складання повідомлення про підозру, так і упродовж двох місяців розслідування.

Так само, не підтверджено, як на момент повідомлення про підозру, так і під час досудового розслідування факту збуту 07.06.2023 1000 штук пістолетних патронів калібру 9x19 мм та 15.06.2023 двох автоматів Калашникова, калібру 5,45x39 мм, пістолета Макарова калібру 9x19 мм, саме ОСОБА_5 .

Також, у змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, підтверджені доказами, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.

Відповідно до витягу з ЄРДР кримінальне провадження № 0000041, у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру, зареєстроване прокурором 09.05.2023 на підставі повідомлення заступника начальника УСБУ в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення (у порядку ст.214 КПК України) від 08.05.2023 про те, що на території Запорізької області група невстановлених осіб здійснює ввезення вогнепальної зброї, вибухових речовин, боєприпасів та реалізує їх з метою власного збагачення на території України за ч. 1 ст.263 КК України.

Відповідно до вказаного повідомлення, на момент реєстрації 09.05.2023 кримінального провадження до ЄРДР було внесено відомості про вже вчинений (закінчений) злочин, невстановленими особами. Іншої інформації щодо вчиненого злочину та причетних до цього осіб не зазначено.

Водночас, у порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України упродовж 24 годин слідчим та прокурором після самостійного виявлення ним обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, матеріали за фактом незаконного придбання, зберігання та збуту ОСОБА_7 07.06.2023 бойових припасів - пістолетних патронів у кількості 1000 штук калібру 9x19 мм в АДРЕСА_1 за 35 тис. грн., вчинених нібито ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України до ЄРДР внесені не були.

Відомості щодо незаконного придбання, зберігання та збуту 15.06.2023 ОСОБА_8 вогнепальної зброї - двох автоматів Калашникова, калібру 5,45x39 мм, пістолета Макарова калібру 9x19мм. внесено до ЄРДР заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 15.06.22023 о 17:22:46 на підставі його рапорту, як безпосереднє виявлення прокурором кримінального правопорушення.

Водночас контроль за вчинення злочину та негласні слідчі дії відносно ОСОБА_5 , під час яких нібито було задокументовано факт збуту ОСОБА_8 вогнепальної зброї - двох автоматів Калашникова, калібру 5,45x39 мм та пістолету Макарова калібру 9x19мм, проводились на підставі доручень заступника начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 від 14.06.2023 працівникам УСБУ в Запорізькій області.

На виконання доручення прокурора від 09.06.2023, 14.06.2023, працівниками УСБУ в Запорізькій області складено відповідні протоколи, а саме:

- протокол НСРД спостереження за особою - ОСОБА_5 від 16.06.2023, вхідний номер 2153т від 29.06.2023;

- протокол НСРД спостереження за особою ОСОБА_5 від 16.06.2023, вхідний номер 2153т від 29.06.2023;

- протокол НСРД контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, під час якого, на думку співробітників УСБУ в Запорізькій області, нібито було задокументовано факт збуту ОСОБА_5 вогнепальної зброї - двох автоматів Калашникова, калібру 5,45x39 мм та пістолету Макарова калібру 9x19 мм ОСОБА_8 , складений 15.06.2023 у період з 21:30 до 22:00, вхідний номер 20443 т від 19.06.2023.

Таким чином, відомості щодо незаконного придбання, зберігання та збуту 15.06.2023 ОСОБА_7 - вогнепальної зброї - двох автоматів Калашникова, калібру 5.45x39 мм, пістолета Макарова калібру 9x19 мм, були внесені прокурором до ЄРДР до фактичного документального оформлення протоколів за результатами НСРД працівниками УСБУ, а обставини та факти зазначені у рапорті заступника начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 , не могли бути йому відомі, оскільки відповідні протоколи складені після внесення відомостей до ЄРДР та надійшли до Запорізької обласної прокуратури лише 19.06.2023 та 29.06.2023.

Зазначені протоколи за наслідками проведення НСРД не підтверджують факт незаконного придбання, зберігання та збуту безпосередньо ОСОБА_5 07.06.2023 та 15.06.2023 вогнепальної зброї та боєприпасів, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , тому не є належними доказами, на яких може ґрунтуватись підозра.

Окрім того, відповідно до витягу з ЄРДР від 11.03.2024, відомості щодо повідомлення ОСОБА_5 про підозру за фактом незаконного придбання, зберігання та збуту 15.06.2023 ОСОБА_8 вогнепальної зброї - двох автоматів Калашникова, калібру 5,45x39 мм, пістолета Макарова калібру 9x19 мм до ЄРДР не внесено.

Причетність до незаконного придбання, зберігання та збуту вогнепальної зброї та боєприпасів ОСОБА_5 не підтверджена проведеними у ході досудового розслідування судовими експертизами, вилучених під час проведення оперативних закупок бойових припасів у кількості 1000 штук пістолетних патронів калібру 9x19 мм, двох автоматів Калашникова калібру 5,45x39 мм та пістолета Макарова калібру 9x19 мм.

Відповідно до постанов про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 06.06.2023 та 14.06.2023, винесених заступником начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 , до проведення контролю за вчиненням злочинів залучено ОСОБА_7 .

В той же час, положеннями ст.271 КПК України, не передбачено повноваження прокурора щодо залучення осіб до конфіденційного співробітництва.

Таким чином, прокурором порушено імперативний припис ст. 275 КПК України, згідно якого виключно у слідчого у кримінальному провадженні наявні повноваження залучати осіб до конфіденційного співробітництва та, як наслідок, ОСОБА_11 до конфіденційного співробітництва залучено у непередбачений законом спосіб.

На думку сторони захисту повідомлення про підозру від 02.02.2024 ОСОБА_5 за ч.2 ст.28. ч. 1 ст. 263 КК України було вручено у порушення порядку, передбаченого ст.135 КПК України. Достовірно знаючи, що ОСОБА_5 перебуває за кордоном, слідчим вказане повідомлення про підозру було вручено 02.02.2024 батьку ОСОБА_5 - ОСОБА_12 після завершення проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 . В матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_12 є членом сім`ї ОСОБА_5 , сам факт родинних зв`язків та реєстрації за однією адресою, не є підтвердженням того, що вони спільно проживають, та пов`язані спільним побутом. Повістки про виклик ОСОБА_5 на 3, 5 та 6 лютого 2024 для вручення повідомлення про підозру були направлені слідчим поштовим зв`язком 02.02.2024 о 16:30 за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 , вже після проведення обшуку, коли слідчому було відомо про те, що ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає і на той час перебував за кордоном.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_5 в день його складання у передбачений законом спосіб не вручене, та останній не може вважатися підозрюваним.

На підставі викладеного просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 02.02.2024 у даному кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні тексту скарги та просив задовільнити з наведених у ній підстав.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що повідомлена підозра повністю відповідає вимогам законодавства щодо її змісту та форми. Вручення письмового повідомлення про підозру є процесуальною дією, вручення повідомлення про підозру батьку підозрюваного відповідає вимогам КПК України та не порушує права підозрюваного на захист. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, вислухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування, а Запорізькою обласною прокуратурою процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному 09.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000041.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, 02.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Вказане рішення органу досудового розслідування і є предметом оскарження у поданій захисником скарзі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом письмове повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_5 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України. Підозра ОСОБА_5 вручена у день його складання у спосіб, передбачений ст.ст. 135, 278 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що докази зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру від 02.02.2024 в своїй сукупності та взаємозв`язку відповідають тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в пункті 3 частини 1 статті 276 КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Повідомлення про підозру, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, дійшов висновку про наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, не вирішуючи при цьому питання про доведеність його вини.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту в якості свідка ОСОБА_7 від 17.05.2023 року, 07.06.2023 року, 06.11.2023 року, який пояснив про обставини придбання ним вогнепальної зброї та бойових припасів у громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 06.06.2023 року, в ході якого на виконання постанови про контроль за вчиненням злочину ОСОБА_7 , було видано грошові кошти в сумі 35000 гривень; протоколом огляду від 07.06.2023 року в ході якого ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції предмети схожі на патрони калібру 9 мм у кількості 1000 шт.; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 14.06.2023 року, в ході якого на виконання постанови про контроль за вчиненням злочину ОСОБА_7 було видано грошові кошти в сумі 122100 гривень; протоколом огляду від 15.06.2023 року, в ході якого ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції два предмети схожі на автомати системи Калашникова та один предмет схожий на пістолет системи Макарова; висновком експерта від 12.07.2023 року № СЕ-19/108-23/10050-БЛ, згідно якого видані гр. ОСОБА_7 в ході огляду від 07.06.2023 року предмети, схожі на патрони є боєприпасами нарізної вогнепальної стрілецької зброї - пістолетними патронами калібру 9х19 мм; висновками експертів від № КСЕ-19/108-23/10077-БЛ, № КСЕ-19/108-23/10076-БЛ від 13.07.2023 року та № КСЕ-19/108-23/10080-БЛ від 14.07.2023 року, згідно яких видані гр. ОСОБА_7 в ході огляду від 07.06.2023 року предмети є бойовою нарізною автоматичною вогнепальною стрілецькою зброєю - автоматом конструкції Калашникова калібру 5,45х39 мм, заводський номер НОМЕР_2 , бойовою нарізною автоматичною вогнепальною стрілецькою зброєю - автоматом конструкції Калашникова калібру 5,45х39 мм, заводський номер НОМЕР_3 та бойовим самозарядним пістолетом конструкції Макарова калібру 9х19 мм; матеріалами негласних слідчих розшукових дій, проведених у даному кримінальному провадженні. Всі слідчі (розшукові) дії проведено після внесення відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя вважає, що зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України були достатніми для здійснення повідомлення про підозру.

Доводи скарги захисника підозрюваного про те, що в повідомленні про підозру відсутні дані про час та місце вчинення злочину, а також інші суттєві обставини, що вказують на факт придбання та зберігання ОСОБА_5 боєприпасів та зброї, відносяться до дотримання права підозрюваного на захист і потребують оцінки зібраних доказів, що може зробити лише суд під час судового розгляду, а тому в даному випадку не є передбаченими законом підставами для скасування повідомлення про підозру.

При цьому слідчий суддя також враховує, що факт повідомлення особі про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення не є актом обвинувачення цієї особи у вчиненні такого правопорушення, а тому доводи скарги з приводу не зазначення в повідомленні про підозру всіх даних, не впливають на висновки суду щодо обставин повідомлення ОСОБА_5 про його підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обставин проведення досудового слідства.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Водночас, як убачається з матеріалів провадження в повідомленні про підозру ОСОБА_5 від 02.02.2024 вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Зі змісту повідомлення про підозру слідує, що в ньому логічно та послідовно викладені фактичні обставини можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий суддя в ході розгляду скарг на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази були достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя встановив, що у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого немає.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо наявності процесуальних порушень проведення НСРД у даному кримінальному провадженні слідчий суддя виходить з того, що на стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею, судом недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження. Тобто, висновок про недопустимість відповідного доказу є категоричним навіть із врахуванням відповідних особливостей стадії досудового розслідування. Суд на стадії досудового розслідування може визнати недопустимими лише очевидно недопустимі докази, порушення збирання яких не може бути спростоване будь-якими іншими матеріалами. Однак, доводи сторони захисту не свідчать про очевидну і категоричну недопустимість доказів, отриманих за результатами проведення відповідних НСРД, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України встановлено, що досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Слідчим під час розгляду скарги долучено до матеріалів справи витяги з ЄРДР у даному кримінальному провадженні.

Що стосується витягу з ЄРДР, слідчий суддя зазначає, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року (із змінами), які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

Наданий витяг містить всі необхідні дані, які надали можливість органу досудового розслідування розпочати досудове розслідування, у зв`язку з чим, суд погоджується із твердженням слідчого щодо внесення усіх необхідних відомостей до реєстру.

Інші доводи, викладені у скарзі, не є такими, що беззаперечно свідчать про невідповідність вимогам КПК України прийнятого процесуального рішення повідомлення про підозру від 02.02.2024.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки зміст та порядок здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_5 в цілому відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення слідчого про підозру відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000041 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1