Справа № 127/9631/24
Провадження № 1-кс/127/4123/24
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 18.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000113 від 18.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність у накладені арешту на майно (два паспорти Російської Федерації видані на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) вилучене 19.03.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник в судове засідання не з`явився.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000113 від 18.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені на підставі матеріалів УСБ України у Вінницькій області ДСР НП України про те, що група осіб з числа жителів Вінницької області, до складу якої входять також військовослужбовці, налагодили процес виготовлення з метою збуту психотропної речовини - амфетамін, в особливо великих розмірах, який у подальшому збувають серед військовослужбовців та наркозалежних на території Вінницької області.

Так, за результатами проведених слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень можуть бути причетні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та для виготовлення психотропної речовини «амфетамін» використовує житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Вищевказану діяльність ОСОБА_6 здійснює спільно із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Також, у ОСОБА_6 , у користуванні наявний автомобіль марки «Фольксваген Гольф», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , який останній використовує для транспортування психотропної речовини «амфетамін» до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 . В подальшому, ОСОБА_8 спільно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 займаються роздрібною торгівлею психотропної речовини «амфетамін» серед наркозалежних осіб м. Вінниці.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 постачає психотропну речовину «амфетамін» для роздрібної торгівлі своєму сусіду ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який сприяє вчиненню кримінального правопорушення, в тому числі, але не тільки, спілкуванням з потенційними покупцями.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/9048/24 від 16.03.2024 надано дозвіл слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_11 та слідчим, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення мобільних телефонів, інших мобільних пристроїв, комп`ютерної техніки та планшетів, банківських карток, обладнання для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин, чорнових записів, наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів.

19.03.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено два паспорти Російської Федерації видані на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які поміщено до спеціального пакету НПУ СУ PSP №2223729.

Постановою слідчого від 19.03.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на майно слідчий зазначає про те, що вказане майно, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як було зазначено вище, відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак ні матеріали клопотання, ні додатки додані до нього не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що вилучені під час проведення обшуку два паспорти Російської Федерації видані на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0000113 від 18.01.2023, зберегли на собі їх сліди, були об`єктами кримінально протиправних дій, або ж набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 19.03.2024 вищевказані документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000113 від 18.01.2023.

Однак, вказана постанова слідчого є суто формальною та судом до уваги не приймається, оскільки не містить жодного обґрунтування того, що вилучені документи являються речовим доказом саме у кримінальному провадженні №0000113, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України та мають значення для подальшого досудового розслідування.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вилучені під час проведення обшуку два паспорти Російської Федерації видані на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не являються речовими доказами в розумінні статті 98 КПК України у кримінальному провадженні №0000113 та відповідно відсутні підстави для накладення на них арешту в межах цього провадження.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність правових підстав для арешту майна, клопотання слідчого про накладення арешту на два паспорти Російської Федерації видані на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 18.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 307 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: