Дата документу 14.05.2024Справа № 554/2804/24
Провадження № 1-кс/554/5451/2024
У Х В А Л А

13 травня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000147 від 17 березня 2024 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, світа середня, вдівця, не працюючого, судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , без визначення розміру застави, необхідність в чому обґрунтована наступним.

СВ відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 17 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Із змісту клопотання слідує, що 17 березня 2024 року, приблизно о 09 год 30 хв, ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів до цивільної дружини ОСОБА_7 прийшов до місця мешкання потерпілого ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_2 . В ході спілкування потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 . З цією метою, перебуваючи у спальній кімнаті будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті ревнощів, розбив скляний бокал, за допомогою якого наніс один удар в життєво важливий орган шию ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото різаної рани шиї з пошкодженням судин. Після цього ОСОБА_5 покинув місце події, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що інша особа викликала швидку медичну допомогу, лікарі якої надали першу медичну допомогу потерпілому ОСОБА_8 .

17 березня 2024 року ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

18 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство (умисне протиправне заподіянні смерті іншій особі).

З огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, зважаючи на те, що закінчити досудове розслідування до дати закінчення строку тримання під вартою останнього не представляється можливим, так як у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, які були підставою для застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зникли та не зменшилися, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, вважаючи пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство не обґрунтованою, а наявність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, не доведеними, в зв`язку з чим просила застосувати щодо останнього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

За змістом положень ст. 131 КПК України запобіжні заходу застосовуються саме з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 3 і 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що 17 березня 2024 року о 12 год 05 хв ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 березня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

19 березня 2024 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15 травня 2024 року.

Як вбачається зі змісту поданого слідчим клопотання, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії застосованого щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не представляється можливим, так як у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, зокрема завершити виконання судово-психіатричної експертизи підозрюваного, повідомити про зміну підозри ОСОБА_5 , надати доступ до матеріалів кримінального провадження у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_5 та його захиснику.

З огляду на це, постановою керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 від 09 травня 2024 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 17 березня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 17 червня 2024 року.

Підставою для застосування запобіжного заходу та продовження строку його дії є, зокрема, набуття особою статусу «підозрюваного» та наявність обґрунтованої підозри її у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому в зв?язку з тим, що нормами КПК України прямо не визначено змісту поняття «обґрунтована підозра», необхідно відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини, за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об?єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» (наприклад, пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

Так, як вбачається зі змісту клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, слідчим доводиться зібраними по матеріалах кримінального провадження доказами у своїй сукупності, а саме: протоколом обшуку від 17 березня 2024 року; поясненнями ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17 березня 2024 року, яка в ході допиту підтвердила той факт, що ОСОБА_5 приревнував її до їх спільного знайомого ОСОБА_8 , на ґрунті чого в них виникла сварка, а також те, що з 16 березня 2024 року ОСОБА_5 не перебував вдома; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка показала, що дійсно чула шум зранку 17 березня 2024 року з квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_11 ; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , який показав, що ОСОБА_13 являється його приятелем та 17 березня 2024 року він перебував в нього в гостях. Близько 09 години, він почув як у вікно кричав ОСОБА_14 на прізвисько « ОСОБА_15 » та він попрохав, щоб йому відчинили двері під`їзду. ОСОБА_13 попросив його відчинити йому двері, що він і зробив. Коли він відчинив двері то побачив, що ОСОБА_14 перебуває у дуже збудженому стані, і як йому здалося, він перебував під дією якихось наркотичних речовин та алкоголю, так як він відчував запах спиртного. ОСОБА_14 розпочав з ОСОБА_16 діалог, який майже відразу переріс у бійку між ними. ОСОБА_14 схопив кухонний ніж з чорним руків`ям (великий), котрий лежав на столі у кімнаті та почав ним розмахувати. Дана бійка відбувалась в залі (першій кімнаті з входу), ОСОБА_16 захищаючись схопив ОСОБА_14 за руки та вони перечепились за щось та впали на підлогу ближче до виходу з кімнати в коридор. В цей час він перебував у коридорі ближче до ванної кімнати. Потім вони підвелися і він розпочав їх розбороняти, ОСОБА_14 викинув у бік кухонний ніж, який весь цей час тримав у руках. За весь час бійки на підлозі крові на ОСОБА_16 чи ОСОБА_14 він не бачив. Після цього ОСОБА_14 знову раптово розлютився та схопив зі столика скляну кружку, розбив її та кинув в бік ОСОБА_16 . ОСОБА_17 саме той влучив він не зрозумів, так як чув звук розбитого скла, але коли заглянув у кімнату побачив, що в ОСОБА_16 йде кров з шиї, була масивна крововтрата. В подальшому, він вибіг на вулицю, де зі свого мобільного здійснив виклик на лінію екстренної медичної допомоги та повідомив про дану подію, після чого він сів на тролейбус та поїхав до себе в гуртожиток. ОСОБА_14 залишався у квартирі; а також речовими доказами.

Проаналізувавши наведені докази, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами дають підстави для висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою.

При цьому при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою продовження строку дії застосованого запобіжного заходу, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження.

Підставою для продовження строку дії запобіжного заходу також є наявність достатніх підстав вважати, що існує (або продовжує існувати) хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності вчинення підозрюваним певних дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов?язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак належить з?ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.

Виходячи із зазначеного стандарту доказування (переконання), проаналізувавши наведені сторонами кримінального провадження доводи, слідчий суддя приходить до висновку, що ризики, встановлені при вирішенні питання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зменшилися, продовжують існувати і в ході судового розгляду клопотання прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Так, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, ОСОБА_5 може вчинити спробу протидії кримінальному провадженню у формі, що виражена в пункті 1 частини 1 статті 177 КПК України, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що в разі застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, існує об`єктивна імовірність, що останній може перешкодити кримінальному провадженню, шляхом незаконного впливу на свідків та потрепілого в кримінальному провадженні, анкетні дані яких останньому відомі, внаслідок чого вони можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань, а також шляхом вчинення іншого кримінального правопорушення, на що вказує характеристика особи підозрюваного, який є непрацюючим, не має постійного джерела доходу і раніше засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів.

Згідно листа Верховного суду від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію рф проти України.

Вирішуючи клопотання слідчий суддя у відповідності до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, також враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я останнього, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Отже, зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 з мотивів, наведених у клопотанні, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли та продовжують існувати й на цей час, так як сам по собі факт його перебування в умовах ізоляції, на думку суду, не міг змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ним аналогічних дій в майбутньому.

Таким чином, у судовому засіданні не встановлено достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти доведеним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому слідчий суддя не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного щодо ОСОБА_5 . Викладені вище обставини, на думку суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому слідчий суддя враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому враховуючи наявність встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17 червня 2024 року, у зв`язку з необхідністю органу досудового розслідування провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, перелік яких наведений вище, а строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо останнього закінчується 15 травня 2024 року, заявлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на цей час не зменшилися та продовжують існувати, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв?язку з чим клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на 36 днів, тобто до 17 червня 2024 року 12 год 05 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14 травня 2024 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_18