Провадження № 1-кп/638/1646/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 від 14.06.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

28.03.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, суд,

встановив:

Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харків від 28.03.2024 року гр. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

21 травня 2024 року гр. ОСОБА_3 прибув до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де йому були роз?яснені умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та наслідки їх невиконання згідно ст. 40 КВК України, що стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України.

Про умови відбування покарання 21.05.2024 року гр. ОСОБА_3 був ознайомлений під розпис фахівцем Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Того ж дня фахівцем Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області було ознайомлено засудженого гр. ОСОБА_3 під розпис про його направлення до відбування покарання у вигляді 100 (сто) годин з 22.05.2024 року до КП «Харківблагоустрій».

Однак, починаючи з 27.05.2024 по 31.05.2024 гр. ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування покарання, не вийшов на громадські роботи без поважних причин.

У зв?язку з чим 03.06.2024 уповноваженої особою Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області гр. ОСОБА_3 було винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та повторно роз?яснені умови відбування покарання.

Далі, 10.06.2024 працівниками органу пробації було проведено перевірку виконання судового рішення щодо особи засудженого до покарання у виді громадських робіт в ході якої було встановлено, що не зважаючи на проведену роз?яснювальну роботу гр. ОСОБА_3 діючи умисно, з метою ухилення від відбування громадських робіт, систематично невиконуючі встановлені обов?язки, порушуючи порядок та умови відбування покарання, не вийшов на громадські роботи без поважних причин.

Надалі, гр. ОСОБА_3 , діючи умисно з метою ухилення від відбування громадських робіт, систематично невиконуючі встановлені обов?язки, порушуючи порядок та умови відбування покарання, більше двох разів протягом місяця не виходив на громадські роботи без поважних причин у період часу з 03.06.2024 по 12.06.2024.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від покарання у виді громадських робіт.

Судом встановлено, що відповідно до положень частини другої статті 302 КПК України обвинуваченому прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, та ОСОБА_3 подав заяву про роз`яснення йому вказаних положень та надання добровільної згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

При цьому до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 складена в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Враховуючи викладене, підстав для призначення розгляду у судовому засіданні даного обвинувального акту, відповідно до частини третьої статті 382 КПК України, суд не вбачає. А тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень частини другої статті 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального-правопорушення проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченої суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він уродженець м. Харкова, громадянин України, неодружений, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не звертався, на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває, раніше судимий:

28.03.2024 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Вказаним кримінальним правопорушенням майнова шкода не завдана.

За вище встановлених обставин, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч.2 ст.389 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

При цьому, при призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.03.2024 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 годин. Покарання за цим вироком відбуто частково, а саме відпрацьовано 8 годин.

За змістом п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, із зазначених положень вбачається, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, в порядку ст.71 КК України суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.03.2024 (що складає 92 години), виходячи із розрахунку, визначеному положенями п.п.4, 5 ч.1 ст.72 КК України (92 години : 8 = 11,5 днів).

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі статей 71, 72 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.03.2024 та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду строком на один рік десять днів.

На підставі ч.2 та п.4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1