Справа № 305/863/24
Номер провадження 1-кп/305/267/24
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

18.04.2024. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у залі суду міста Рахів,клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке 24.02.2024 внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000125 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2024 року з Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області до Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 24.02.2024 внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000125 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 , ч.2 ст.289 КК України.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 від 01.04.2024 призначено підготовче судове засідання на 14 годину 30 хвилин 18 квітня 2024 року.

15 квітня 2024 року прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подав через канцелярію суду, клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів. Зокрема, 24.02.2024, близько 14:40 години, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , під час дії на території України правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, та який у подальшому неодноразово було продовжено, зокрема Указом №49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України №3564-ІХ від 06.02.2024, згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено починаючи із 05.30 год. 14.02.2024 строком на 90 діб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, знаходячись у житловому приміщенні кемпінгу, що належить ОСОБА_6 , викрав зарядний пристрій Dnipro-M DP-240 Dual, акумуляторну станцію «ECOFLOW», та два мобільні телефони марки «SAMSUNG GT-E1080W», «NOKIA 1200», які знаходились на столі у гостинній кімнаті вказаного будинку, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 32331,2 гривень. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується тому, що 24.02.2024, близько 15:00 години, перебуваючи в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , знаходячись на території кемпінгу, що належить ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «Jeep Grand Cherokee», з н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебував у власності ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу до приміщення де зберігалися ключі від автомобіля, заволодів ними. Продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_10 , всупереч волі власника автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee» з н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , заволоділи транспортним засобом, влучивши його а саме: сівши за кермо автомобіля ОСОБА_4 встановив контроль над ним а ОСОБА_8 діючи спільно з ОСОБА_11 сів на місце пасажира. Встановивши контроль над транспортним засобом, ОСОБА_4 за допомогою ключа від замка запалювання привів в дію двигун, та спільно з ОСОБА_8 перемістили автомобіль у просторі, виїхавши з території кемпінгу, на відстань близько 1000 метрів в низ по ґрунтовій дорозі по напрямку до с. Лазещина, однак через технічну несправність, що унеможливлювало його подальший рух, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 покинули автомобіль на узбіччі дороги, в ур. Козьмещик що в межах с. Лазещина, після чого з місця злочину зникнули. Крім того, 24.02.2024, близько 15:10 години, перебуваючи в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , під час дії на території України правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, та який у подальшому неодноразово було продовжено, зокрема Указом №49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України №3564-ІХ від 06.02.2024, згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено починаючи із 05.30 год. 14.02.2024 строком на 90 діб, умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу після зупинки через технічну несправність автомобіля Jeep Grand Cherokee» з н.з. НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_9 , на узбіччі ґрунтової дороги, в ур. Козьмещик що в межах с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, викрали з салону автомобіля сумку бренду «Louis Vuitton» разом з гаманцем чорного кольору та грошовими коштами у сумі 150 євро, 50 доларів США, та 450 гривень, чим заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на суму 13748,9 гривень. Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , слідчим суддею Рахівського районного суду ОСОБА_12 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, починаючи із 25.02.2024 по 24.04.2024, з визначенням застави у розмірі 60 560 грн. Вважає, що ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на наступне. Обвинувачення ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними доказами, зокрема показаннями потерпілих, свідків, протоколами оглядів місць події, висновками експертиз, речовими доказами. Ризики, які були підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, на даний час не відпали, а саме, перебуваючи на волі обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність даних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, хоч і одружений, однак останнім часом проживав окремо від сім`ї, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, чи наявність осіб, які могли на нього позитивно вплинути чи сприяти його законослухняній поведінці. ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, йому буде призначено покарання у виді позбавлення волі. При цьому, судовий розгляд у кримінальному провадженні ще не розпочато. Більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. За таких обставин, просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 на строк 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою та просив таке задовольнити з підстав, які наведені у клопотанні. Зокрема зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких та передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності буде переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, чинити на них психологічний тиск чи здійснювати фізичний вплив, щоб вони змінили або відмовилися від своїх показів, вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, інші більш м`які запобіжні заходи з вищезазначених причин не зможуть запобігти вказаним ризикам. Строк дії раніше обраного слідчим суддею Рахівського районного суду Закарпатської області запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 24 квітня 2024 року, потерпілі та свідки в межах кримінального провадження не допитані, ризики, визначені судом на сьогодні не відпали, справу по суті ще не розглянуто.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 вважає клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу необґрунтованим. Просив змінити ОСОБА_13 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, більш м`який не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у підготовче засідання не з`явилися.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд виходить з наступних міркувань.

Згідно ч.3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутністю зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини статті 183 КПК України, передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 №1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_12 від 27.02.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 діб, тобто до 18 години 50 хвилин 24 квітня 2024 року. Визначено ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, а саме: код отримувача (ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501.

Станом на день розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 не вніс на спеціальний рахунок визначену судом заставу.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів та за які передбачено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.

Так, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що доводи прокурора щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, є обгрунтованими.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку суду, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, суд враховуючи обгрунтованість підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінальних правопорушень, встановлені ризики, оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого, вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому, лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.

Підсумовуючи викладені вище обставини, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відтак, строк дії запобіжного заходу обвинуваченому слід продовжити на 60 діб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Тіньки, Звенигородського району, Черкаської області та мешканцю АДРЕСА_2 , громадянину України, українцю, з середньою спеціальною освітою, одруженому, раніше несудимого, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, строком на 60 діб, тобто по 16 червня 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У відповідності до вимог абз.2 ч.2 ст.392 КПК України вказана ухвала, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1