Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Справа № 608/1476/24

Номер провадження1-кс/608/452/2024

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чортківської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мишківці Гусятинського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000170 від 11 квітня 2024 року.

В клопотанні слідчий вказав, що групою слідчих слідчого відділення Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, дані про яке внесено в ЄРДР 11.04.2024 за № 0000170.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно ч.1, ч.3 ст. 7, ч.2 ст. 8 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності.

Ліцензуванню підлягають такі види діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: культивування рослин, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до вищевказаного переліку.

Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно статтей 6, 10, 11 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин (за винятком психотропних речовин, включених до списку N2 таблиці III Переліку) і прекурсорів, включених до списку N1 таблиці IV Переліку, здійснюється підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Діяльність, пов`язана з використанням наркотичних засобів і психотропних речовин, допускається лише з метою застосування у медичній практиці або для науково-дослідної роботи чи в навчальних цілях та інших цілях, передбачених цим Законом. Правила виробництва, виготовлення, зберігання, ввезення та вивезення наркотичних засобів і психотропних речовин, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 (зі внесеними змінами), метадон (таблиця ІІ, список №1) віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Разом із тим, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у невстановлений час, в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав з метою збуту наркотичний засіб, а саме метадон загальною масою в перерахунку на діючу речовину - 0,02477 грама, тим самим почав її зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою збуту, незаконно зберігав біля себе у кишенях власного одягу 0,02477 грама наркотичного засобу, обіг якого обмежено, а саме: метадону до 11.04.2024, до моменту його збуту.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, 11.04.2024 близько 11 години 00 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання та збут наркотичного засобу, перебуваючи на АДРЕСА_2 , в ході усної бесіди, незаконно збув покупцю ОСОБА_7 безкоштовно наркотичний засіб, а саме: метадон загальною масою в перерахунку на діючу речовину - 0,02477 грама, який відповідно до списку №1 таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Мвіністрів України № 770 від 06 травня 2020 року відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу.

Окрім цього встановлено, що ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у невстановлений час, в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно повторно придбав з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено, а саме: метадон загальною масою в перерахунку на діючу речовину - 0,1248 грама, тим самим почав її зберігати з метою збуту.

Надалі, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, 09.05.2024 близько 17 години 00 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання та збут наркотичного засобу, перебуваючи на АДРЕСА_3 , в ході проведення оперативної закупки, повторно, незаконно збув (продав) покупцю ОСОБА_7 за гроші у сумі 1000 гривень наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон загальною масою в перерахунку на діючу речовину - 0,1248 грама, який відповідно до списку №1 таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно .

15 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Мишківці, Гусятинського району, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий, раніше неодноразово судимий: у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно.

Досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, які містяться в рапорті ст. оперуповноваженого ОСОБА_8 ; протоколі добровільної видачі; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколі про проведення контролю за вчиненням злочину від 09.05.2024; висновку експерта №СЕ-19/120-24/5828-НЗПРАП від 23.05.2024; повідомленні про підозру ОСОБА_6 та інших матеріалах кримінального провадження.

Із врахуванням здобутих в ході досудового розслідування даних, особи підозрюваного, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування

до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоює забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який є тяжким злочином, та він усвідомлює негативні юридичні наслідки за вчинене ним діяння, які можуть полягати у засудженні його до покарання, відбування якого здійснюється в умовах ізоляції від суспільства; незаконно впливати на свідків, (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується характером вчиненого злочину ОСОБА_6 , а саме: збут наркотичних засобів, це свідчить про те, що він може впливати на свідка якому реалізував наркотичні засоби з метою схилити його не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 зможе ухилятися від явки до слідчого/суду для участі у проведенні слідчих/процесуальних дій у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження щодо нього, враховуючи обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що 02 березня 2020 року ОСОБА_6 був засуджений Чортківським районним судом за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 5 років 2 місяці позбавлення волі. ОСОБА_6 вчинив новий злочин, будучи раніше судимим. Після винесення вироку ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, а вчинив новий тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, тому є ймовірність, що останній вчинить інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, слідчий зазначає, що вказаний ризик підтверджується і тим, що відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що узгоджується із санкцією статті за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 . Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені пп 1, 3,4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_6 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків а тому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задовольнити з мотивів, наведених в тексті клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просять відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Підозрюваний ОСОБА_6 суду пояснив, що у нього вдома був проведений обшук, під час якого нічого не було знайдено, ні наркотичних засобів, ні 1000 гривень. Людини, яка вказана в підозрі, він не знає, ніяіких відносин з нею не мав. Він не визнає себе винним, тому не давав ніяких показів при допиті. Також зазначив, що він має намір мобілізуватися для проходження військової служби. Він вже проходить медичний огляд, підтвердивши це направленням ІНФОРМАЦІЯ_3 на медичний огляд ВЛК з метою визначення придатності до проходження військової служби по мобілізації. Захисник ОСОБА_5 вважає, що клопотання є необґрунтованим, не підтвердженим належними письмовими доказами. Наведені в клопотанні ризики також належно не вмотивовані. При розгляді клопотання також просить врахувати і те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, оскільки, проживає з батьками, має постійне місце проживання. У випадку, якщо слідча суддя прийде до переконання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, то просять застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити злочини за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і відбував покарання в місцях позбавлення волі, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для підозрюваного.

Водночас стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, на який слідчий посилається в клопотанні, а саме: ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З цього приводу слід зазначити, що системний аналіз положень глави 18 Кримінального процесуального кодексу України в поєднанні з практикою Європейського суду з прав людини вказують на те, що на достатність доказів про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 вищезазначеного Кодексу можуть свідчити такі дані, як придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна, застосування примусового приводу до слідчого тощо, однак, у даному випадку, таких обставин, або інших, які б вказували на намір підозрюваного переховуватися від слідства, у ході судового розгляду слідчим суддею не встановлено.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

До підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід в даному кримінальному провадженні раніше не обирався, а тому з урахуванням таких обставин та доведеного слідчим ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, слід визнати, що під час розгляду клопотання не було доведено те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та спробам останнього переховуватись від органу досудового розслідування, незаконним чином впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В цьому випадку слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом цілодобово з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України з метою уникнення можливості вчинення дій визначених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2. 8, 177, 178, 181, 184, 192-194, 196, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мишківці, Гусятинського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання по АДРЕСА_1 , цілодобово.

Заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати житло, в якому він постійно проживає по АДРЕСА_1 , крім випадків проведення слідчих дій з його участю за вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі населеного пункту м. Чорткова, Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися зі свідком ОСОБА_7 ..

Строк дії ухвали до 13 год 30 хв 22 серпня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до вимог ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом, в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для негайного виконання Чортківському РВП ГУНП в Тернопільській області і негайної постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_6 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом

Ухвала набрала законної сили « » року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000170 від 11 квітня 2024 року.

Слідча суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано «___»____________________2024 року.

Секретар: