УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області, в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000875 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, ч.ч. 1,2 ст. 315 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315, ч.ч. 1,2 ст. 315 КК України.

Крім того надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що інкриміновані правопорушення повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами за результатами проведення оперативних закупок наркотичних засобів, висновками експертів, протоколом обшуку, протоколами оглядів предметів, протоколами допитів свідків, протоколами дослідження інформації отриманої в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На даний час, на думку прокурора існують обставини, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, зможе здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, зокрема через тяжкість злочинів, по яким йому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у разі доведення його вини, а також враховуючи, що ОСОБА_4 має широке коло знайомств серед осіб, які займаються незаконною діяльністю, в тому числі пов`язаною з розповсюдженням наркотичних засобів, тому є достатні підстави вважати, що він може та матиме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, намагаючись уникнути покарання, впливати на свідків, з метою уникнення відповідальності за вчинення вказаних злочинів. ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку та законних засобів до існування, неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів, тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі він продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язанні з незаконним обігом наркотичних засобів.

На думку прокурора зазначені обставини свідчать про те, що на даний час заявлені ризики не зменшилися та існують ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Під час підготовчого провадження сторони висловилися щодо даного обвинувального акту та клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор вважає, що справа підсудна Володимир-Волинському міському суду Волинської області, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, можливо призначити судовий розгляд, викликати до зали суду осіб, вказаних в обвинувальному акті.

Крім того прокурор вказав на те, що судом призначено судовий розгляд у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України, тому просив об`єднати дані провадження в одне.

Окрім зазначеного прокурор просив суд задовольнити своє клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти об`єднання провадження та призначення судового розгляду.

Стосовно клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою просили суд відмовити у клопотанні прокурора та замінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали, надані суду, суд дійшов висновку про те, що справа підсудна Володимир-Волинському міському суду Волинської області, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, судом з`ясовано склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді та порядок та мова ведення судового розгляду.

Крім того згідно ухвали Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04.10.2023 року було об`єднано кримінальні провадження № 0000123 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України (№ 1-кп/154/266/23 справа № 154/1129/23) та № 0000493 ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України (1-кп/154/366/23, 154/2500/23), в одне судове провадження (№ 1-кп/154/266/23 справа № 154/1129/23) та призначено судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 217 КК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Оскільки в провадженні суду знаходяться кримінальні провадження по обвинуваченню одного того ж обвинуваченого ОСОБА_4 , зважаючи на думку учасників процесу, які просили об`єднати провадження, суд вважає за доцільне призначити судовий розгляд у справі за об`єднаним провадженням.

Крім того, суд, заслухавши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, думку учасників справи, дослідивши представлені до клопотання матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні даного питання суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з правлюдини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

У кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Зі змісту ст. 197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.1ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні суду більше року перебуває справа в об`єднаних провадженнях по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є неодноразово судимим, востаннє вироком Володимир-Волинського міського суду від 09.06.2020 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, звільненого з місць позбавлення волі 24.05.2022 умовно-достроково на підставі ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 13.05.2022, на шлях виправлення не став належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень за які передбачене покарання тільки у виді позбавлення волі на певний строк, офіційно не працевлаштований, своєї сім' ї не має, отже відсутні міцні соціальні зв`язки, характеризується негативно, перебуває на обліку як раніше судима особа, а тому існують обставини, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 при зміні йому запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, зможе здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Отже, залишаючись на свободі ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, може впливати на свідків, вчинити новий злочин та переховуватися від органів досудового розслідування. Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання, даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, яка в теперішній момент перебуває у стані війни та активних бойових дій,що в тій чи іншій мірі впливає й на суспільство. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, внаслідок чого слідчий суддя приходить до висновку продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк необхідний для завершення .

Вищевказані обставини, на думку суду, дають достатні підстави вважати, що лише продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування зазначеними вище у клопотанні ризикам, визначеним у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Обставини, зазначені у клопотанні, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу, а стороною захисту не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості утримання підозрюваного в умовах СІЗО.

Наведені стороною захисту та підозрюваним обставини вже враховувались слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, а тому проаналізувавши поведінку обвинуваченого і його характеризуючи суд відхиляє клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_4 визначено заставу, в розмірі передбаченому вимогами ч.5 ст.182 КПК України, а саме 147620 грн., що дорівнює 55 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який слідчий суддя вважає необхідним залишити незмінним.

У разі внесення застави, слідчий суддя вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки визначені ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.9 Закону України «Про міжнародні договори», ст. ст. 114, 176, 177, 178, 183, 193, 217, 331, 334, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 154/1129/23, провадження № 1-кп/154/136/24) та по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. ч. 1, 2 ст. 317, ч. 2 ст. 315, ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 154/1022/24 провадження № 1-кп/154/370/24) об`єднати в одне провадження (справа № 154/1129/23, провадження № 1-кп/154/136/24).

Призначити судовий розгляд обвинувальних актів № 0000123, № 0000493 та № 0000875 в об`єднаному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. ч. 1, 2 ст. 317, ч. 2 ст. 315, ч. 4 ст. 185 КК України на 27 березня 2024 року о 14:30 год.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.3 07, ч. ч. 1, 2 ст. 317, ч. 2 ст. 315, ч. 4 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Луцький слідчий ізолятор» на строк 60 днів, тобто до 19 травня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 147620 грн, що дорівнює 55 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб та в разі її внесення покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого у кримінальному провадженні двічі на тиждень щовівторка і п`ятниці;

2) не відлучатися із міста Володимир Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого відмовити.

Ухвала діє до 19 травня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду, в частині продовження строку тримання під вартою, може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити зацікавленим особам обвинуваченому, захиснику, прокурору, начальнику СІЗО та конвойній службі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1