Справа № 444/2017/24
Провадження № 1-кс/444/455/2024
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

04 липня 2024 року м. Жовква

Слідчий суддя Жовківського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчої Жовківського ВП 2 ЛРУП 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше судимий,

- підозрюваний за ст. 382 ч. 3 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Слідчий ВП 2 ЛРУП 1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, а саме 23.08.2023 Жовківським районним судом Львівської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 750 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12750 гривень 00 копійок, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти правосуддя.

Так, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомленим з постановою Галицького районного суду міста Львова №461/373/22 від 18.04.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, постановою Жовківського районного суду Львівської області №444/1720/22 від 05.09.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 3 (три) років, постановою Жовківського районного суду Львівської області № 444/2522/22 від 10.11.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, діючи умисно, всупереч вказаних постанов суду, які набрали законної сили, маючи реальну можливість виконати вказані рішення, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма юридичними і фізичними особами на всій території України, неодноразово продовжував після цього керувати транспортними засобами, порушуючи правила дорожнього руху України.

Так, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим із вищевказаними рішеннями суду, будучи зобов`язаним та маючи можливість їх виконати, усвідомлюючи те, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, будучи раніше судимим за вчинення злочину передбаченого ст. 382 КК України, 07 січня 2024 року близько 15 години 00 хвилин, повторно протягом року керував автомобілем марки «Toyota Camry» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на трасі М-09 автодороги сполученням «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», де на 150 км відрізку вказаної дороги був зупинений працівниками поліції, які виявили порушення правил дорожнього руху України ОСОБА_4 за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст.126 ч.5 КУпАП, про що працівниками поліції було складено відповідний адміністративний протокол. За вказане правопорушення ОСОБА_4 було визнано винним постановою Жовківського районного суду Львівської області (справа №444/260/24, провадження №3/444/327/2024),) та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу розміром 2400 неоподаткованих мінімумів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 не виконав рішень суду, які набрали законної сили, що проявилось у невиконанні покладених на нього обов`язків, а саме штраф не сплатив та, будучи позбавлений права керування транспортним засобом, повторно керував ним.

Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений із вищевказаними рішеннями суду, будучи зобов`язаним та маючи можливість їх виконати, усвідомлюючи те, він позбавлений права керувати транспортними засобами, будучи раніше судимим за вчинення злочину передбаченого ст. 382 КК України, 08 травня 2024 року близько 16 години 50 хвилин, повторно керував автомобілем марки «Toyota Camry» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на трасі М-09 автодороги сполученням «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», та у смт. Куликів, по вулиці Шашкевича, 11, Львівського району, Львівської області був зупинений працівниками поліції, які виявили порушення правил дорожнього руху України ОСОБА_4 , за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.3 КУпАП, про що працівниками поліції було складено відповідний адміністративний протокол. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 не виконав рішень суду, які набрали законної сили, що проявилось у невиконанні покладених на нього обов`язків, а саме будучи позбавлений права керування транспортним засобом, повторно керував ним.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в умисному невиконанні судових рішень, а саме постанов суду, що набрали законної сили особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Прокурор підтримав клопотання з вищевикладених підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечили проти клопотання.

Вивчивши матеріали справи надані суду, заслухавши думку учасників процесу, а саме, прокурора, слідчого, підозрюваного, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

26.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 08.05.2024, протоколом огляду предмета від 13.06.2024, протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , від 09.05.2024, протоколом допиту підозрюваного від 26.05.2024 та іншими матеріалами.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином докази вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими, та наведені вище. Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, яке за законом карається покаранням у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Маючи змогу залишати житло в якому проживає ОСОБА_4 зможе перешкоджати кримінальному провадженню затягуванням, неявками, чи несвоєчасними явками, тиском на свідків у даному кримінальному провадженні чи іншим чином.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого України, ч. 3 ст. 382 КК України санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що на даний час актуальні ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду.

Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 зможе перешкоджати кримінальному провадженню затягуванням, неявками, чи несвоєчасними явками, з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Крім цього слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 будучи судимим 23.08.2023 р. за ст. 382 ч. 1 КК України, знову вчинив аналогічний злочин.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Розглянувши подання та вивчивши матеріали долучені до нього, опитавши підозрюваного, який не заперечив свою участь у вчиненні даного злочину та заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, вважаю, що необхідно обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, так як останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років, з метою уникнення покарання зможе переховуватися від органів досудового розслідування, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та виконання процесуальних рішень щодо нього, та те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а саме застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не може забезпечити своєчасного проведення основних слідчої дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , аніж домашній арешт, оскільки зібрані матеріали кримінального провадження, з вищенаведеними ризиками згідно з вимогами ст. 177 КПК України чітко вказують на те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, окрім як домашній арешт, не може запобігти доведеним ризикам. З врахуванням вищенаведеного, та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід домашній арешт.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не покидати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22:00 год. до 06:00 год.;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ відділу поліції №2 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , чи іншого слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 02.09.2024 р. включно.

Копію ухвали направити у ВП 2 ЛРУП 1 ГУ НП у Львівській області для виконання відповідно до вимог ст. 181 ч. 4-6 КПК України.

Копію ухвали прокурору - для відома та контролю за виконанням та підозрюваному ОСОБА_4 - для відома.

На ухвалу протягом 5-ти діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання неї копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1