Справа № 159/2004/24
Провадження № 1-кп/159/352/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000083 від 06.03.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Народичі Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 з військовим званням "солдат", раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 у вересні 2021 року, точного часу, дати та місця вчинення кримінального проступку досудовим розслідуванням не встановлено, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу, а саме - посвідчення водія, яке, згідно п. 16 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, є документом, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом та видається після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, передбаченому Міністерством охорони здоров`я, а також підготовки відповідно до планів і програм, та після складання теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, скориставшись всесвітньою мережею Інтернет та послугами ТОВ «Нової пошти» в м. Севєродонецьк Луганської області, придбав у невідомої особи незаповнений бланк посвідчення водія, не повідомивши їй про свої наміри щодо подальшого його використання.

В подальшому, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та їх протиправний характер, діючи умисно, розуміючи, що порушує вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами», з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія і забезпечення можливості керувати транспортними засобами, ОСОБА_2 у 2023 року, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в типографії в м. Житомир, точного місцезнаходження вказаної типографії досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою знакодрукуючого пристрою, у вказаному бланку посвідчення водія наніс свої анкетні дані та інші відомості про видачу документу: « ОСОБА_5/ ІНФОРМАЦІЯ_3 ЖИТОМИРСЬКА ZHYTOMYRSKA/ 12.03.2023/ 12.03.2025/ ТСЦ 8041 TSC 8041/ ВХН 8805/ підпис/ В / фотокартка останнього», тим самим вніс неправдиві відомості в бланк посвідчення водія та підробив офіційний документ з метою подальшого його використання.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, 06.03.2024 року, близько 04 год. 36 хв., ОСОБА_2 , рухаючись за кермом транспортного засобу марки «Volswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 , будучи зупинений працівниками ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП, на законну вимогу поліцейського, керуючись прямим умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого документа, особисто, добровільно пред`явив для перевірки підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган видачі ТСЦ 8041, бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу та території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів, чим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями, що виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, надійшов до суду 29.03.2024 року.

До матеріалів обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 від 29.03.2024 року, складену в присутності його захисника ОСОБА_4 , в якій зазначає, що вину у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнає беззаперечно, повністю згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та вказує, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з метою оспорення встановлених у результаті досудового розслідування обставин, недослідження доказів у судовому засіданні, чи з підстави розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Фактичні обставини справи (дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини провадження) встановлені досудовим розслідуванням в даному випадку, учасниками кримінального провадження визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, прийшов до переконання, що вина ОСОБА_2 доведена повністю, а дії обвинуваченого органом дізнання кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_2 вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які відноситься до кримінальних проступків (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Суд враховує також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності; виключно позитивно характеризується по місцю проходження військової служби; на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що для виправлення, перевиховання обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, справедливим та достатнім буде обрання йому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкціями статей, за якими він притягується до відповідальності.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, пов`язані із залученням експертів для проведення судової технічної експертизи документів, в сумі 2271,84 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Арешт, накладений на майно (речові докази), підлягає скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України, - у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України, - у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн. 84 коп. за проведення судової технічної експертизи документів.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.03.2024 року, - скасувати.

Речові докази:

-посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане на ім`я ОСОБА_2 , яке передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області - знищити;

-оптичний диск, з копіями фрагментів відеозаписів, що приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений у порядку спрощеного провадження, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав на вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1