ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2267/24

Провадження № 1-в/210/130/24

21 травня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , представник ДУ "КВК № 80" ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі дистанційного судового провадження клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за п.п.4,10,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.1 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 03.06.2014 року вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 30.05.2013 року залишено без змін. Відбуває покарання в ДУ «КВК (№80)»,

початок строку відбування покарання 13.03.2012 р., кінець 27.12.2024 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України),

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.1 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 03.06.2014 року вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 30.05.2013 року залишено без змін. Відбуває покарання в ДУ «КВК (№80)», початок строку відбування покарання 13.03.2012 р., кінець 27.12.2024 р., про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України).

Клопотання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Позиції сторін.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив умовно-достроково звільнити від відбування покарання.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання засудженого, просив задовольнити.

Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_6 підтримав клопотання засудженого, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, клопотання є передчасним.

Обставини, встановлені судом.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2012 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених п.п.4,10,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152 КК України і призначено покарання за п.п.4,10,12 ч.2 ст.115 КК України у вигляді 14 років позбавлення волі, за ч.4 ст.152 КК України у вигляді 12 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 14 років позбавлення волі (а.с.32-59).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 03.06.2014 року вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 30.05.2013 року залишено без змін (а.с.60-61).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16.02.2016 року зараховано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в строк відбуття покарання, за вироком Центрального районного суду м. Миколаїв від 27 листопада 2012 року, строк попереднього ув`язнення з 13 березня 2012 року по 30 травня 2013 року включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.62).

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_4 , останній відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 13.03.2012 року.

За час відбування покарання в ДУ «КВК №80» за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 3 рази був поміщений до ДІЗО, на теперішній час стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що має 11 заохочень. Підтримує позитивні взаємовідносини з іншими засудженими. Виконує законні вимоги адміністрації. Ввічливо ставиться до персоналу установи виконання покарань. Відповідно до ст.123 КВК України засуджений бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», «Підготовка до звільнення», бере активну участь у виховних заходах, закінчив курси підготовки до звільнення.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як «середній», ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як «середній» (а.с.11-16).

Згідно витягу з протоколу №18 від 10.05.2024 року, засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення (а.с.10).

За довідкою про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_4 , останній станом на 19.03.2024 року, має 11 (одинадцять) заохочень за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці, мав 8 (вісім) стягнень, в тому числі 3 рази був поміщений до ДІЗО, стягнення погашені у встановленому законом порядку (а.с.17-18).

За висновком щодо ступеня виправлення засудженого від 19.03.2024 року, засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (а.с.1927).

Згідно довідки про доходи, за період з 01.01.2023 по 25.04.2024 ОСОБА_4 доходів не отримував (а.с.28).

Засуджений ОСОБА_4 успішно закінчив курси «SQL» та «Introduktion to Python», про що свідчать відповідні сертифікати (а.с.29-30).

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин (п. 1 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

За весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 має 11 (одинадцять) заохочень, останнє з яких отримане у січні 2024 року, тобто безпосередньо перед направленням до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення. Мав 8 (вісім) стягнень у вигляді доган, попереджень та поміщень до ДІЗО.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи та проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, вчинених з особливою жорстокістю, вину у вчиненні яких згідно вироку суду не визнавав, згідно підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, визначила ступінь ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_4 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно довідки про доходи засуджений ОСОБА_4 за період з 01.01.2024 по 25.04.2024 винагороду за працю не отримував.

Засуджений не бажає працювати та бути залученим до оплачуваних робіт.

Оскільки засуджений офіційно не працевлаштований на виробництві установи, трудових договорів з установою не укладав та із заробітної плати єдиний соціальний внесок не відраховувався, а тому відповідно до ст. 81 КК України не має відношення до праці.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_4 станом на травень 2024 року своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, вчинених з особливою жорстокістю, має 11 (одинадцять) заохочень, останнє з яких отримане у січні 2024 року, тобто безпосередньо перед направленням до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення, мав 8 (вісім) стягнень у вигляді доган, попереджень та поміщень до ДІЗО, невідбутий строк покарання становить більше ніж шість місяців, тому зазначені дані свідчать, що засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку з чим суд вважає умовно-дострокове звільнення передчасним.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1