Справа № 526/1498/22
Провадження № 1-кп/526/39/2024

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальні провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 000097 та № 0000093 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, раніше судимий:

- 15.05.2008 Середино-Будським РС Сумської області за ч.1 ст. 296, ч.1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 23.12.2009 Середино-Будським РС Сумської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнення: 27.02.2012 з Первомайської ВК Харківської області №117 умовно-достроково. Невідбутий строк покарання 10 місяців 30 днів;

- 27.06.2012 Середино-Будським РС Сумської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 28.03.2013 Середино-Будським РС Сумської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ст. 395 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 26.01.2018 з Коростенської ВК Житомирської області №71 у зв`язку з відбуттям терміну покарання;

- 29.08.2022 Ямпільським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.436-2, ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

1 епізод: Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", відповідно ст.107, 112 Конституції України, уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Відповідно до Указу Президента України №116/2018 від 30.04.2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», відповідно ст. 107 Конституції України, уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях».

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому відповідно до Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 воєнний стан продовжений на території України з 05 години ЗО хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (далі за текстом Указ Президента України), тобто до кінця серпня поточного року.

Так, ОСОБА_5 є громадянином України, який протягом серпня 2022 року, діючи умисно, в умовах воєнного стану в Україні, перебуваючи в публічному місці, а саме в АДРЕСА_2 , під час спілкування з місцевими жителями, а саме 10.08.2022, 14.08.2022, 25.08.2022 висловлював свою думку про те, що він захоплюється діями керівництва рф та не підтримує українську владу, визнає правомірність збройної агресії рф проти України та хоче, щоб територію м. Середино-Буда захопили окупаційні війська рф. В разі вторгнення ЗС рф на територію України, він готовий надати усіляку допомогу та підтримку окупаційній владі та військам рф у наведенні порядку на території України.

Таким чином, ОСОБА_5 умисно виказував позицію про те, що він активно, всупереч діючого законодавства та воєнного стану, підтримує агресію рф проїи України, тим самим висловлював підтримку дій військових рф.

2 епізод: 12 серпня 2022 року близько 11-00 години в умовах воєнного стану,

ОСОБА_5 перебував на АДРЕСА_2 . Проїжджаючи на велосипеді повз будинок АДРЕСА_3 , в якому мешкає ОСОБА_6 , ОСОБА_5 звернув увагу, що навісний замок на вхідних дверях не замкнений. Підійшовши до вказаного будинку ОСОБА_5 зняв навісний замок з вхідних дверей та зайшов в середину. Перебуваючи у вищевказаному будинку, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, користуючись відсутністю власниці та сторонніх осіб, з метою незаконного збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Samsung» модель SGH- С160, вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-22/10004-ТВ від 14.09.2022 становить 245 грн. та мобільного телефону марки «Astro» модель А144 вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-22/10004-ТВ від 14.09.2022 становить 245 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 збитки на загальну суму 490 грн.

Суд визнає винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України і кваліфікує його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану та ч.2 ст.436-2 КК України і кваліфікує його дії як виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

17 червня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 468, 469,472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 436-2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 29.08.2022, остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 436-2 КК України визнає повністю.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого і переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб, а також досліджувати докази.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_5 віднесені до нетяжких та тяжких злочинів, тому остання не суперечить закону.

При вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений здатний виконати взяті на себе зобов`язання, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує конкретні обставини справи та особу ОСОБА_5 , який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, проте неодноразово судимий, на даний час відбуває покарання за іншим вироком, тому вважає, що йому слід призначити покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі, яке буде справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Суд також вважає, що з ОСОБА_5 слід стягти на користь держави витрати за проведені у справі експертизи.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.373, 374, ч.3 ст. 394, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

- Угоду про визнання винуватості від 17 червня 2024 року по кримінальному провадженню № 000097 та № 0000093, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 436-2 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком - 3 (три) роки, за ч. 4 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 29.08.2022 у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі та призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з 29.08.2022 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк затримання та строк конвоювання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду від 24 серпня 2022 року на мобільний телефон марки Astro A 144, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому встановлена сім-картка оператора мобільного зв`язку рф.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Astro A 144, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - залишити власнику ОСОБА_6 , встановлену в телефоні сім-картку оператора мобільного зв`язку рф- знищити.

Стягти з ОСОБА_5 на користь держави витрати по проведенню експертизи в сумі 943 грн. 90 коп.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженому ОСОБА_5 з дня отримання копії вироку з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченому: виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1