Справа № 198/121/24
Провадження № 1-кп/0198/63/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду в смт. Юр`ївка кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 00000424 відомості про яке внесено до ЄРДР 11.10.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , згідно рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2015 року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі - 500 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісяця з 02.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про своє зобов`язання відповідно ст. ст. 150, 152, 155 Сімейного кодексу України надавати дитині систематичну матеріальну допомогу, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, ігнорує загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дітей, ігноруючи попередження державного виконавця, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням коштів на утримання дитини, маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів з моменту повідомлення державним виконавцем про згадане рішення суду, заходів до працевлаштування та сплати аліментів не приймав. Внаслідок дій ОСОБА_3 в період (за який проводилося нарахування та стягнення аліментів) з 02.04.2015 року по 05.02.2018 утворилась заборгованість в розмірі 16983,33 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

В подальшому ОСОБА_3 постановою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч. 1 КУпАП за несплату аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців за період часу з 06.02.2018 року по 01.12.2018 року - 180 годин суспільно корисних робіт, які відбув.

ОСОБА_3 був офіційно працевлаштований на підприємстві ТОВ «Агро-Шанс 999» з 10.11.2020 року по 13.01.2021 року, де отримував заробітну плату в загальному розмірі 13223,02 грн., однак з метою ухилення від сплати аліментів приховав факт свого офіційного працевлаштування, не повідомляв орган ДВС відомості про місце роботи та приховав фактичні доходи, ігноруючи вимоги державного виконавця.

У період часу з 02.12.2018 року по жовтень 2023 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів, умисно продовжив злісно ухилятись від сплати аліментів, не вживав жодних заходів спрямованих на усунення заборгованості, не виконував в добровільному порядку покладений на нього судом обов`язок, дане в період часу з 02.12.2018 року по жовтень 2023 року призвело до утворення заборгованості в сумі 68568,16 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Загальна сума заборгованості по аліментах, яка утворилась з 02.04.2015 по 05.02.2018 та з 02.12.2018 по жовтень 2023 року становить 85551,49 грн., що сукупно перевищує сумі відповідних платежів за три місяці.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст. 302 КПК України, обвинуваченому в присутності захисника прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

ОСОБА_3 , у присутності захисника, добровільно, надав згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпілою також подано заяву, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими письмовими доказами по матеріалам досудового розслідування:

- копією рішення суду від 13.05.2015, відповідно до якого з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі - 500 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісяця з 02.04.2015 року до досягнення дитиною повноліття (том 1 а.с. 28-30);

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.06.2015 (том 1 а.с. 111);

- розрахунок заборгованості (том 1 а.с. 115-116);

- попередженнями державного виконавця про можливі наслідки ухилення від сплати аліментів (т. 1 а.с. 119-120, 122, 132, 136);

- відповідями на запити держвиконавця про відсутність майна боржника на яке могло бути звернуте стягнення;

- копією постанови державного виконавця від 06.05.2021 про арешт коштів боржника (том 1 а.с. 163).

Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально - процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого винним у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку, а його умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вірно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Щире каяття суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені і в обвинувальному акті не зазначені.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер вчиненого кримінального правопорушення, наслідки вчиненого, особу обвинуваченого, а також його відношення до вчиненого, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_6