Номер справи 289/2519/22
Номер провадження 1-в/289/28/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 09.05.2023 Радомишльський районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 09.05.2023 ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

19.02.2024 Житомирський районний сектор № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку із систематичним порушенням обов`язків, покладених на нього судом та направленням останнього для відбування покарання призначеного судом.

Представник органу з питань пробації в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання також не з`явився, але звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути вказане подання без його участі на підставі наявних матеріалів.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною 1 статті 166 КВК України встановлено, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 09.05.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З матеріалів особової справи № 38/2023 Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області вбачається, що ОСОБА_3 30.06.2023 під особистий підпис був ознайомлений з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також роз`яснені наслідки ухилення від відбування покарання.

Із листка реєстрації вбачається, що під час іспитового строку ОСОБА_3 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації без поважних причин 05.02.2024.

З матеріалів особової справи також встановлено, що ОСОБА_3 за період іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 183, ч. 2 ст. 187 КУпАП.

В ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені (ч. 4 ст. 166 КВК України).

Згідно матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_3 за період іспитового строку хоча і притягувався до адміністративної відповідальності, проте нових злочинів не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується вимогами про судимість, які надходили з управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Житомирській області. Водночас, суд зважає на те, вказані адміністративні правопорушення є малозначними.

Отже, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки одиничний випадок неявки засудженого на реєстрацію уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин не свідчать про злісне небажання засудженого ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №38/2023 відносно ОСОБА_3 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання зобов`язань, передбачених ч. 3 ст. 164 КВК України, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання та дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. 537-539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання стосовно ОСОБА_3 відмовити, а особову справу №38/2023 повернути до Житомирського районного сектору №6 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області для продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4