Справа № 367/1686/24
Провадження по справі № 1-кп/367/650/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження за №0000527 від 15.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча, Бучанського району, Київської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, непрацездатних та/або малолітніх осіб на утриманні не має, раніше судимого:

17.03.2009 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на строк 4 (чотири) роки позбавлення волі, звільнений 16.09.2011 р. на підставі ст. 3 п. «п» Закону України «Про амністію у 2011 р.»;

20.04.2016 Ірпінським міським судом Київської області за ст. 309 ч. 1, 75, 76 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки; ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19.07.2019 іспитовий строк скасований та направлений в місця позбавлення волі на 2 роки; ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.12.2020 вирок від 20.04.2016 та ухвалу від 19.07.2019 приведено до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року: ОСОБА_4 вважається засудженим за 309 ч. 1 КК України до 4 років обмеження волі, зараховано строк відбутого покарання у виді позбавлення волі з 28.10.2019 по 04.12.2020 з розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі; ухвалою Бердичівського міського суду Житомирської області зараховано в строк покарання час слідування під вартою до виправного центру з 05.12.2020 по 15.04.2021 з розрахунку, що один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі; звільнений 09.09.2021 після закінчення строку відбування покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено.

08.02.2024, близько 16:28 год., у ОСОБА_4 , який правомірно знаходився у приміщенні торгового залу торгівельного центру «Пасаж», що розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Жовтнева, 66А, біля магазину «Спортленд», де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_5 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з приміщення вказаного магазину, в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись в тому ж місці, в той же час, а саме у період часу з 16:28 год. по 16:31 год. 08.02.2024, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він не буде викритим, шляхом вільного доступу, з дверної ручки вищевказаного магазину таємно викрав належне ФОП ОСОБА_5 майно, а саме: чорну спортивну сумку з написом «Champion» вартістю 600 гривень.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 покинув територію торгівельного центру, не розрахувавшись за вищевказаний товар.

Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ФОП ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 600 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, наведених вище, визнав повністю та підтвердив, що вчинив указаний злочин, щиро розкаявся.

Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій він просив суд провести судовий розгляд за його відсутності.

Прокурор та обвинувачений не заперечували проти можливості проведення судового розгляду за відсутності потерпілого.

А тому суд, заслухавши думку учасників судового провадження, виходячи з того, що участь потерпілого в судовому провадженні є його правом, яким потерпілий у повній мірі під час судового розгляду не забажав скористатися, постановив провести судовий розгляд за відсутності потерпілого.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, не працює, у шлюбі не перебуває, непрацездатних та/або малолітніх осіб на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

З огляду на те, що тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення не настало, що суттєво зменшує суспільну небезпечність скоєного правопорушення, при цьому обвинувачений щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що стимулюватиме його до правомірної поведінки.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого суд не застосовує.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ст. ст.100 ч. 9 п. 5, 373, 374, 394 ч.2 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: спортивна чорна сумка «Champion», що повернута на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - повернути за належністю власнику ФОП ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1