Справа № 182/2436/24
Провадження № 1-кп/0182/941/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2024 за № 0000124 по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Міас, Челябінської області, російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.04.2024 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_2 04.04.2024 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин, знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на території парку «Металург», де побачив 14 сліп пакетів в яких знаходилась речовина кристалічного походження білого кольору, які ОСОБА_2 визначив для себе як психотропні речовини, обіг яких заборонено метамфетамін, оскільки останній раніше вживав психотропні речовини, та знає як вони виглядають. Після чого у ОСОБА_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, в той же день та час, ОСОБА_2 , діючи незаконно, умисно, перебуваючи на території парку «Металург», по вул. Трубченко в м. Нікополі, Дніпропетровської області, підібрав 14 сліп пакетів в яких знаходилась речовина кристалічного походження білого кольору.

Таким чином, ОСОБА_2 , шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав для особистого вживання, без мети збуту, психотропну речовину метамфетамін, яку в подальшому почав незаконно зберігати при собі до моменту вилучення дізнавачем Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Так, 04.04.2024, приблизно о 15 годині 45 хвилин, ОСОБА_2 , знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , поблизу парку «Металург» де був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, у зв`язку з введенням режиму воєнного стану на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" та Закону України «Про Національну поліцію» та Указу Президента України №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про Національну поліцію». В ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_2 повідомив, що має при собі психотропні речовини. У зв`язку з чим співробітником поліції було викликано слідчо-оперативну групу Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Після чого, в період часу з 15:45 годин по 18:45 годин, ОСОБА_2 , на підставі ст. 298-2 КПК України було затримано. В ході затримання, в період часу з 16:51 години по 17:01 годину проведено обшук ОСОБА_2 .

В ході обшуку дізнавачем СД Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області виявлено та вилучено у ОСОБА_2 , 14 сліп пакетів в яких знаходилась речовина кристалічного походження білого кольору.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів,психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів СЕ-19/104-24/15697-НЗПРАП від 17.04.2024 року вилучені 14 сліп пакетів в яких знаходилась речовина кристалічного походження білого кольору, масами: 0,1171 г, 0,1123 г, 0,1248 г, 0,0953 г, 0,1061 г, 0,1125 г, 0,1164 г, 0,1074 г, 0,1235 г, 0,1058 г, 0,1362 г, 0,1456 г, 0,1522 г, 0,0473 г, містять метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну в речовинах становить відповідно: 0,0524 г, 0.0488 г, 0,0399 г, 0,0349 г, 0,0405 г, 0,0477 г, 0,0306 г, 0,0330 г, 0,0392 г, 0,0439 г, 0,0450 г, 0,0479 г, 0,0484 г, 0,0180 г. Загальна маса метамфетаміну в речовинах становить 0,5702 г., які ОСОБА_2 , незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту до моменту вилучення.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Ухвалою суду від 03.05.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2024 за № 0000124 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В направленому обвинувальному акті прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згодний зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без його участі (а.с.13-15). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 , не оспорюється пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: витягу з ЄРДР від 04.04.2024 року за № 0000124 ( а.п. 1); рапорту старшого інспектора-чергового Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.04.2024 ( а.п. 7); протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 04.04.2024 року ( а.п. 9-13); постанови про звільнення особи, яка вчинила кримінальний проступок від затримання, у зв`язку із закінченням установленого строку затримання від 04.04.2024 року ( а.п. 14-15); висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-24/15697-НЗПРАП від 17.04.2023 ( а.п. 24-29).

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому Суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Конституційний Суд України в рішенні від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим […].

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини) .

У рішенні від 15 червня 2022 року № 4-р(II)/2022 Конституційний Суд України зазначає, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […] має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства, відповідно до постанови Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі №161/7253/18.

В цій ситуації, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, cуд визнає щире каяття, яке полягає в т.ч. у визнанні обставин регламентованих ст. 91 КПК щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. час, місце, спосіб учинення, та в розрізі того, що, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (п. 3 ПП ВСУ від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», постанову ВС від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к), що власне є дійсним в цій ситуації та витікає в т.ч. з заяви про визнання своєї винуватості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має; раніше судимий ( а.п. 35), неодружений; не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо ( а.п. 39); на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 36, 37).

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у межах санкції статті у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч. 2 ст. 59-1 КК, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 72 КК України встановлено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Обвинувачений ОСОБА_2 був засуджений згідно вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 року до покарання у вигляді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподаткований мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Вказаний вирок суду слід виконувати самостійно.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого (постанову ВС від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18), що власне і має місце, в цій ситуації, при застосуванні наведеного судом покарання щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання щодо речових доказів вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № CE-19/104-24/15697-НЗПРАП від 17.04.2023 року, розмір витрат на залучення експерта складає 5300 грн. 96 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382, 124 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

Згідно п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України, вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 року, яким ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 17 000 грн., виконувати самостійно.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази:

-Кристалічні речовини білого кольору, згідно судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № CE-19/104-24/15697-НЗПРАП від 17.04.2024 року містить метамфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено, речовину загальною масою 1,4248 г., упаковано в два полімерні пакети, горловина яких скріплена ниткою з пояснювальною біркою та підписом експерта та передано на зберігання до камери схову речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №005415) знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № CE-19/104-24/15697-НЗПРАП від 17.04.2023 року, розмір витрат на залучення експерта складає 5300 ( п`ять тисяч триста) грн. 96 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1