Справа № 308/5632/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_3 погоджене начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000015, внесеного в ЄРДР 05.01.2024 за ознаками складу злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 436-2 КК України про арешт майна, -

встановив:

29 березня 2024 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_3 погоджене начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000015, внесеного в ЄРДР 05.01.2024 за ознаками складу злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 436-2 КК України про арешт майна.

користувач соціальної мережі «Однокласники» під профілем « ОСОБА_5 », (за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) поширює публікації деструктивного характеру, в яких містяться висловлювання, що здійснюють виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України та спрямовані на підтримку військової агресії рф проти України в цілому.

Так користувач профілю « ОСОБА_5 », у період з 04.12.2022 року по 29.07.2023 року розмістив ряд публікацій, спрямованих на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України.

26.03.2024 року, в ході обшуку за місцем проживання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено мобільний телефон марки «Infinix», моделі «Note 10 Pro» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в захисному чохлі чорного кольору.

В ході проведення обшуку гр. ОСОБА_6 , підтвердив, що за допомогою даного пристрою Він користується соціальною мережею «Одноклассники».

Постановою слідчого від 26.03.2024 зазначений вище мобільний телефон було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зазначене в клопотанні майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та має значення для досудового розслідування, а також необхідне для проведення ряду слідчих дій, з метою встановлення фактів причетності особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення, та відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України.

Оглядом мобільного телефону марки «Infinix», моделі «Note 10 Pro» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , встановлено, що в ньому міститься публікації щодо виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що вище вказані речі являються речовим доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому виникла необхідність накласти арешт на вказані речі оскільки незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню слідчий просить клопотання задовольнити.

01.04.2024 через канцелярію суду слідчий ОСОБА_7 подав заяву про долучення копії ухвали слідчого судді ОСОБА_8 про надання дозволу на проведення обшуку від 22.03.2024 до матеріалів справи.

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву, в якій просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить заява слідчого.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи із наступного.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що користувач соціальної мережі «Однокласники» під профілем « ОСОБА_5 », (за посиланням: АДРЕСА_2 ) поширює публікації деструктивного характеру, в яких містяться висловлювання, що здійснюють виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України та спрямовані на підтримку військової агресії рф проти України в цілому.

Так користувач профілю « ОСОБА_5 », у період з 04.12.2022 року по 29.07.2023 року розмістив ряд публікацій, спрямованих на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України.

26.03.2024 року, в ході обшуку за місцем проживання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено мобільний телефон марки «Infinix», моделі «Note 10 Pro» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в захисному чохлі чорного кольору.

В ході проведення обшуку гр. ОСОБА_6 , підтвердив, що за допомогою даного пристрою Він користується соціальною мережею «Одноклассники».

Постановою слідчого від 26.03.2024 зазначений вище мобільний телефон було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зазначене в клопотанні майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та має значення для досудового розслідування, а також необхідне для проведення ряду слідчих дій, з метою встановлення фактів причетності особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Оглядом мобільного телефону марки «Infinix», моделі «Note 10 Pro» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , встановлено, що в ньому міститься публікації щодо виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України.

Також, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, слідчому судді доведено необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Infinix», моделі «Note 10 Pro» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в захисному чохлі чорного кольору з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 , який було вилучено 26.03.2024 року, в ході обшуку за місцем проживання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1