Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7579/24
Провадження №1-кп/523/1196/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

07.06.2024

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000094 по звинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут, Донецької області, громадяна України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого.

у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2 КК України

Встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на розпалювання національної ворожнечі, висловлювання, що містять ознаки приниження національної честі та гідності, проводив спілкування із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 » з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , шляхом надсилання текстових повідомлень, використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_6 » на ім`я « ОСОБА_7 » (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ) усоцмережі «Telegram», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) надіслав невстановленій особі наступне повідомлення:

-25.09.2022 року з наступним текстом: «Пусть прилетают и бомбят всю эту нацистскую нечисть».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на розпалювання національної ворожнечі, висловлювання, що містять ознаки приниження національної честі та гідності, проводив спілкування із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_8 » з номером мобільного телефону НОМЕР_4 , шляхом надсилання текстових повідомлень, використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_6 » на ім`я « ОСОБА_7 » (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ) усоцмережі «Telegram», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 ,

IMEI2: НОМЕР_3 ) надіслав невстановленій особі наступне повідомлення:

-01.01.2024 року з наступним текстом: «Пытались, но против автомата не попрешь. Да и бандиты и фашисты, у них щас полностью развязаны руки, ни че не сделаешь. Ни закона ни чего».

Крім того, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 маючи умисел на розпалювання національної ворожнечі, висловлювання, що містять ознаки приниження національної честі та гідності, проводив спілкування із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 » з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , шляхом надсилання текстових повідомлень, використовуючи акаунт з нік-неймом «~Sadist» на ім`я « ОСОБА_9 » умесенджері «WhatsApp», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) надіслав невстановленій особі наступне повідомлення:

-16.03.2022 року з наступним текстом: «Нацики обещали стереть город в порошок если ру будут забирать».

У вищезазначених матеріалах, поширених ОСОБА_4 містяться висловлювання, що мають ознаки розпалювання національної ворожнечі, висловлювання, що містять приниження національної честі та гідності.

Також, 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно зі статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно зі статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 року о 05:00 год., за наказом президента російської федерації володимира путіна, збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом розповсюдження необмеженому колу осіб у Інтернет мережі, використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_6 » на ім`я « ОСОБА_7 » (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ) усоцмережі «Telegram», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) поширив у чаті каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 наступні матеріали:

-03 липня 2022 року з наступним текстом: «ким сказал что это они обстреляли из смерча позиции рф», «значит это их элемент?».

На далі, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, проводив спілкування із невстановленою особою, шляхом надсилання текстових повідомлень, використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_6 » на ім`я « ОСОБА_7 » (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ) усоцмережі «Telegram», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) надіслав невстановленій особі наступне повідомлення:

-17 листопада 2022 року з наступним текстом: «В Одессе в некоторых районах нет света по 2 3 дня кому нахуй нужен тот киевский бомжатник. Включают свет на пару часов и офают. Все напряжение пускают на куев и львов. Следите побольше за регионами где запуганный народ ждет и надеется на ру, а не за фашистами».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, проводив спілкування із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 » з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , шляхом надсилання текстових повідомлень, використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_6 » на ім`я « ОСОБА_7 » (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ) усоцмережі «Telegram», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) надіслав невстановленій особі наступне повідомлення:

-10.08.2022 року з наступним текстом: « В артемовске уже бои. Выходит, но укр обстреливают город очень»;

-25.09.2022 року з наступним текстом: «Пусть прилетают и бомбят всю эту нацистскую нечисть»;

-10.10.2022 року з наступним текстом: «Да все хорошо, бабахает иногда. Главное что бы не сбили над домами. Главное что бы не сбили над домами».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, проводив спілкування із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_11 » з номером мобільного телефону НОМЕР_5 , шляхом надсилання текстових повідомлень, використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_6 » на ім`я « ОСОБА_7 » (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ) усоцмережі «Telegram», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) надіслав невстановленій особі наступне повідомлення:

-14.08.2023 року з наступним текстом: «Да, специально ставят пво в городе что бы вот такое было, а потом ныть».

У вищезазначених матеріалах, поширених ОСОБА_4 усоцмережі «Telegram»,міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України.

Також, знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, шляхом розповсюдження необмеженому колу осіб у Інтернет мережі, використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_6 » на ім`я « ОСОБА_7 » (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ) усоцмережі «Telegram», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) поширив у чаті каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 наступні матеріали:

-03 липня 2022 року з наступним текстом: «ким сказал что это они обстреляли из смерча позиции рф», «значит это их элемент?».

На далі, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, проводив спілкування із невстановленою особою, шляхом надсилання текстових повідомлень, використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_6 » на ім`я « ОСОБА_7 » (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ) усоцмережі «Telegram», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) надіслав невстановленій особі наступне повідомлення:

-17 листопада 2022 року з наступним текстом: «В Одессе в некоторых районах нет света по 2 3 дня кому нахуй нужен тот киевский бомжатник. Включают свет на пару часов и офают. Все напряжение пускают на куев и львов. Следите побольше за регионами где запуганный народ ждет и надеется на ру, а не за фашистами».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, проводив спілкування із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 » з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , шляхом надсилання текстових повідомлень, використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_6 » на ім`я « ОСОБА_7 » (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ) усоцмережі «Telegram», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) надіслав невстановленій особі наступне повідомлення:

-10.08.2022 року з наступним текстом: « В артемовске уже бои. Выходит, но укр обстреливают город очень»;

-25.09.2022 року з наступним текстом: «Пусть прилетают и бомбят всю эту нацистскую нечисть»;

-10.10.2022 року з наступним текстом: «Да все хорошо, бабахает иногда. Главное что бы не сбили над домами. Главное что бы не сбили над домами».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, проводив спілкування із невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_11 » з номером мобільного телефону НОМЕР_5 , шляхом надсилання текстових повідомлень, використовуючи акаунт з нік-неймом « ОСОБА_6 » на ім`я « ОСОБА_7 » (веб-адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ) усоцмережі «Telegram», за допомогою смартфону Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) надіслав невстановленій особі наступне повідомлення:

-14.08.2023 року з наступним текстом: «Да, специально ставят пво в городе что бы вот такое было, а потом ныть».

У вищезазначених матеріалах, поширених ОСОБА_4 усоцмережі «Telegram»,міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , провину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно в зазначені в обвинувальному акті час, місце та при зазначених обставинах поширював інформацію щодо виправдовування агресії російської федерації зі свого особистого телефону марки Самсунг. Також пояснив, що на той час не розумів, що діє неправильно і порушує закон, але зараз розуміє злочинність своїх дій.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161 КК України, ч.2 ст.436- 2 КК України при вищезазначених обставинах.

Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість, мотиви,розмір заподіяної шкодиа також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням повного визнання ОСОБА_4 , своєї провини в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях за ч.2 ст.436 -2, ч.1 ст.161 КК України, правильного розуміння ним та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні є доведеною повністю.

Таким чином суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 161 КК України - як умисні дії спрямовані на розпалювання національної ворожнечі, висловлювання, що містять приниження національної честі та гідності, та за ч. 2 ст. 436-2 КК України - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст. 436-2 ч. 2 КК України та ст.161 ч.1КК України, та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочинів, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.1ст.161 КК України,

- обґрунтованості обвинувачення висунотого обвинуваченому ОСОБА_4 , у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.2 ст.161 КК України.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_4 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи вік обвинуваченого, наявність соціальних звязків, наявність позитивних характеристик з місця мешкання, притягується до кримінальної відповідальності вперше, на обліку лікаря психіатра не перебуває, перерахував на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України 40000 ( сорок тисяч ) гривень.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України є: щире каяття, повне визнання винуватості,

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , - до вступу вироку у законну силу, обрати у вигляді особистого зобовязання.

Процесуальні витрати у сумі 5679,60 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень 20 копійок) - стягнути з засудженого ОСОБА_4 .

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 615, 368, 370, 373, 374. 471,473-475 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених:

за ч. 1 ст. 161 КК України - 1 рік позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком 3 роки.

- за ч. 2 ст. 436-2 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 5 років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права обіймати посади в органах влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком 3 роки.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити від відбування основного покарання з випробуванням строком 3 років (в межах санкції статті 75 КК України).

На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 3 (три) роки, з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховано, що на підставі вимог ст. 77 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна не застосовується, у зв`язку із звільненням її від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , розмір витрат на залучення експертів, що становлять 5679, 60 грн, а саме за проведення:

- судової експертизи за спеціальністю «Семантико-текстуальне дослідження писемного та усного мовлення» ЗЕС ІСТЕ СБУ Управління СБ України в Одеській області №82/24 від 18.04.2024 (реквізити для оплати: Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз СБУ - 03113, м. Київ, вул. М. Василенка, 3, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Києва, , рахунок IBAN UA1007395, призначення платежу: оплата за проведення лінгвістичної експертизи висновок № 82/24 від 18.04.2024) - 5679,60 грн;

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 26.01.2024 року про накладення арешту на майно - скасувати.

Відповідно до вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави мобільний телефон марки смартфон Samsung Galaxy A10S (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ).

Копії вироку вручити під розписку прокурору та ОСОБА_4 , а також надати для відома іншим особам.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апелляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1