Дата документу 18.06.2024
Справа № 331/2772/22
Провадження № 1-кп/334/219/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі колегії суддів:

головуючогосудді ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4
за участю прокурораОСОБА_5
захисникаадвоката ОСОБА_6
обвинуваченогоОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_7 про відвід прокурору ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар, Запорізької області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, є батьком 2-х неповнолітніх дітей, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2022 року в провадження Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000904 від 15.06.2022, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст 111, ч. 4 ст. 111-1 КК України..

На підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16.09.2022 кримінальне провадження № 0000904 від 15.06.2022, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст 111, ч. 4 ст. 111-1 КК України, направлено до Запорізького апеляційного суду з поданням для вирішення питання про направлення даного провадження до іншого суду в межах юрисдикції одного апеляційного суду, враховуючи вимоги процесуального закону про територіальну підсудність кримінального провадження.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22.09.2022 подання Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про направлення кримінального провадження у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст 111-1 КК України, на розгляд до іншого суду задоволено. Кримінальне провадження № 0000904 від 15.06.2022, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст 111, ч. 4 ст. 111-1 КК України направлено до Ленінського районного суду міста Запоріжжя.

Матеріали кримінального провадження надійшли до Ленінського районного суду міста Запоріжжя 27.10.2022.

Відповідно до вимог ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, 27.10.2022 вказані матеріали кримінального провадження визначені для проведення судового провадження колегією суддів Ленінського районного суду міста Запоріжжя, в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 28.10.2022 за матеріалами кримінального провадження, що надійшло з обвинувальним актом № 0000904 від 15.06.2022, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст 111, ч. 4 ст. 111-1 КК України призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11.11.2022 призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000904 від 15.06.2022, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст 111, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Справа перебуває на стадії судового розгляду.

В судовому засіданні 18.06.2024 обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до суду з усною заявою про відвід прокурора ОСОБА_5 . В обґрунтування заяви про відвід зазначає, що прокурором неправомірно було виділено кримінальне провадження з іншого кримінального провадження, де ОСОБА_8 взагалі не був фігурантом, а потім об`єднано з кримінальним провадженням, в якому відносно ОСОБА_7 проводились незаконні слідчі дії, що свідчить про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження. Також обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України йому було вручено вже в серпні місяці, коли він перебував у СІЗО. Крім того, прокурор направив справу на розгляд Жовтневого районного суду з порушенням правил підсудності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заяву про відвід прокурора підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заяви про відвід, зазначивши, що така заява є обраним способом захисту обвинуваченого, а дії прокурора ніяк не свідчать про його упередженість або зацікавленість. При цьому вказав, що прокурор надав всі докази у кримінальному провадженні, в тому числі і відомості щодо підстав реєстрації кримінальних проваджень, виділення чи об`єднання матеріалів кримінального провадження на стадії досудового розслідування. Всі ці докази містяться в матеріалах справи та свідчать про законність дій органу досудового розслідування.

Заслухавши обвинуваченого, думку прокурора, захисника, колегія суддів доходить наступних висновків.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК), тобто в будь-якому випадку презумується неупередженість, аж доки не буде надано належних доказів існування обставин, які викликали б обґрунтовані сумніви в такому.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), неупередженість повинна визначатись на підставі суб`єктивного критерію (поведінка прокурора чи детектива, яка надає можливість встановити, чи мав такий у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість), а також на підставі об`єктивного критерію (чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність детектив).

Пунктом 15 частини 1 статті 3 КПК визначено, що прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, та за частиною 1 статті 36 КПК, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Частиною 1 статті 36 КПК визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Частина 2 статті 36 визначає повноваження прокурора щодо здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, й зокрема прокурор уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих (пункт 7) .

Тобто, на прокурора покладається обов`язок організації процесу досудового розслідування, визначення його напрямів, координації проведення процесуальних дій, сприяння створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпечення дотримання під час кримінального провадження вимог законів України.

Стаття 77 КПК містить вичерпний перелік обставин, за яких прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Необхідно зазначити, що поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є суб`єктивно оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує, проте в будь-якому випадку таке має бути обумовлено конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Відповідно до частин 1, 2 статті 80 КПК, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. При цьому, відповідно до частини 5 статті 80 КПК відвід повинен бути вмотивованим.

Судовим розглядом заяви про відвід прокурора встановлено, що заявником не наведено жодних доказів існування обставин, які об`єктивно та обґрунтовано можуть свідчити, що прокурор ОСОБА_5 особисто, чи його близькі родичі чи члени його сім`ї, будь-яким чином заінтересовані в результатах кримінального провадження, а також щодо можливої необ`єктивності та упередженості прокурора, тобто така заява ґрунтується лише на особистих переконаннях та суб`єктивних припущеннях заявника та незгоді з процесуальними діями прокурора, тобто заявлений відвід не містить належних та конкретних даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення, й тому такий не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 37, 77, 80, 81 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні відводу прокурору ОСОБА_5 , заявленого обвинуваченим ОСОБА_7 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2