Справа № 202/4436/22
Провадження № 1-кс/202/3910/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

07 червня 2024 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бекабад Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, який має середню спеціальну освіту, неодружений, офіційно не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 11.07.2024 року без визначення застави.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000577, яке було виділено з кримінального провадження № 0000865 від 22.04.2019, в якому 24.07.2020 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме нападі з метою заволодіння чужим майном (розбою), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками, протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого, висновками судово-медичних експертиз.

Постановою слідчого від 03.08.2020 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук у зв`язку з тим, що його місцезнаходження невідомо.

01 травня 2024 року ОСОБА_4 з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, а саме до 11.06.2024 року.

Однак завершити до цього часу досудове розслідування неможливо, так як необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій: додатково допитати потерпілого ОСОБА_8 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, додатково допитати в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , оновити та додатково зібрати матеріали, що характеризують підозрюваного ОСОБА_4 , провести інші слідчі (розшукові) дії.

На думку слідчого, залишаються наявними ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може перетнути держаний кордон, оскільки з 03.08.2020 року знаходився в розшуку, переховуючись від органу досудового розслідування. Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_7 , наданих під час судового розгляду в Заводському районному суді м. Дніпродзержинська 27.02.2022 року, підозрюваний разом зі старшим братом двічі намагався домовитися з потерпілим, але вони на той час не зійшлися в ціні. Крім того, підозрюваний на території України не має легального становища, офіційно ніде не працює.

Отже, на думку слідчого, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість його підозри у вчиненні злочину. Зазначили, що розбійного нападу він не здійснював, не намагався заволодіти майном. Органом досудового розслідування не була з`ясована його роль, надана невірна правова кваліфікація. Просили врахувати, що він має родичів на території України, є програмістом, надавав допомогу ЗСУ, 01.05.2024 року добровільно з`явився. Тому просили в задоволенні клопотання слідчого відмовити або визначити заставу.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступних підстав:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000577 від 29.07.2020 року, в якому 24.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Постановою слідчого від 03.08.2020 ОСОБА_4 було оголошено в розшук.

У травні 2024 року досудове розслідування було відновлено.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 11.06.2024 року.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 05 червня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000577 до трьох місяців.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується протоколами допиту потерпілих, протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколами слідчого експерименту за участю потерпілого.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що на даному етапі провадження він не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів лише визнає чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, слідчий суддя вважає, що незалежно від подальшої доведеності підозри ОСОБА_4 чи кримінально-правової кваліфікації його дій, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що він може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки потерпілий вказує на підозрюваного як особу, яка приймала участь у нападі на нього.

В свою чергу, роль підозрюваного у події правопорушення та належна правова кваліфікація його діяння підлягають встановленню шляхом проведення досудового розслідування.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя виходить із того, що відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Застосовуючи відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив із доведеності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведено, що на сьогодні заявлений ризик у вигляді переховування підозрюваного від органу досудового розслідування не зменшився, оскільки досудове розслідування не завершено та він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання на строк від восьми до п`ятнадцяти років, не має міцних соціальних зв`язків, є громадянином іншої держави - Республіки Узбекистан, з серпня 2020 року знаходився у розшуку, тобто тривалий час переховувався від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що тяжкість правопорушення, в якому особа підозрюється, та можливе покарання у разі доведення такої підозри, не може бути самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Разом із тим, у даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому обґрунтовано підозрюють ОСОБА_4 , є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування від органу досудового розслідування, оскільки в сукупності з іншими обставинами (перебування в розшуку, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність громадянства іншої держави, що дає право покинути територію України) збільшує ризик його втечі.

Той факт, що підозрюваний, перебуваючи у розшуку, самостійно з`явився до слідчого судді, не спростовує ризик його переховування, так як підозрюваний перебував у розшуку з 2020 року, про що йому було відомо, але переховувався від органу досудового розслідування.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів, які б могли утримати його від можливого переховування від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що застосування до нього на даному етапі досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може не запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами до такого ступеня, що забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Тому слідчий суддя вважає, що тримання ОСОБА_4 під вартою до закінчення тримісячного строку досудового розслідування є виправданим, так як у кримінальному провадженні з об`єктивних причин не проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, які необхідні для завершення досудового розслідування.

Отже, клопотання слідчого можливо задовольнити, продовживши строк тримання підозрюваного під вартою на строк до 11 липня 2024 року включно.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тобто визначення розміру застави особі, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосування насильства або погрозою його застосування, є правом слідчого судді, яке реалізується із урахуванням ступеня обґрунтованості підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, встановлених ризиків, що визначенні у статті 177 КПК України, а також тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, її віку, стану здоров`я, міцності соціальних зв`язків, наявності постійного місця роботи або навчання, репутації та майнового стану, розміру майнової шкоди, завданої правопорушення, можливості продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину з застосуванням насильства, є громадянином іншої держави, тривалий час перебував у розшуку.

З огляду на наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваному розміру застави, так як вона не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 11 липня 2024 року включно без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_12