Провадження №1-кп/127/998/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000660 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

Встановив

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 263 КК України, а саме у носінні кастетів без передбаченого законом дозволу, а саме в тому, що

ОСОБА_4 , у 2017 році, точної дати та часу не встановлено, маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, через всесвітню мережу Інтернет придбав кастет.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій та можливість настання негативних наслідків, розуміючи, що придбаний ним кастет являється холодною зброєю, маючи умисел на незаконне поводження із даною зброєю, одразу після її придбання ОСОБА_6 в порушення вимог п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.1998 № 622, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, почав носити вказаний кастет при собі, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому 17.02.2018 о 02:20 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після чого з кишені куртки останнього був вилучений металевий предмет, зовні схожий на кастет, який ОСОБА_6 носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до висновку експерта № 93 від 20.03.2018 металевий предмет, який вилучений у ОСОБА_4 , являється холодною зброєю. Даний предмет відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений заводський способом по типу «кастетів».

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав, просив його задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Заслухавши клопотання захисника обвинуваченого, врахувавши думку обвинуваченого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Розглядаючи зазначене клопотання, суд виходить із положень КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно санкції ч. 2 ст. 263 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 17.02.2018), носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу - караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно ч. 3 ст. 12 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 17.02.2018), злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення 17.02.2018), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину середньої тяжкості минуло п`ять років.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст. 12 та частину першу ст. 49 КК України.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 5 КК України, суд дійшов до переконання, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діє на час розгляду клопотання.

Відповідно до положення статті 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з положеннями статті 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Положеннями ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили, минули встановлені законом строки, обчислення яких зупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду, та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , а саме за ч. 2 ст. 263 КК України вчинене 17.02.2018 та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 5 років.

Згідно матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в даному випадку відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, ОСОБА_4 від органу досудового розслідування чи суду не ухилявся, нового кримінального правопорушення не вчиняв.

Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 суть пред`явленого обвинувачення зрозумів, він розуміє свої права, визначені ч.ч. 2-3 ст. 285 КПК України та підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за статтею 49 КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє його від цивільно-правової відповідальності.

Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду, який у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 5 роки, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Крім того, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок згідно з яким в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК України витрати на проведення експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 284, 370-372, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49, 263 КК України, суд

Ухвалив

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 263 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України закрити.

Процесуальні витрати за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України у Вінницькій області судової експертизи зброї № 93 від 20.03.2018 в розмірів 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2018 на предмет зовні схожий на зброю, а саме кастет на якому відсутні будь які маркування, який був вилучений в АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: спец. пакет експертної служби МВС України № 2809630 в середині якого знаходиться металевий предмет, який відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений заводським способом по типу «кастету», переданий на зберігання, згідно квитанції № 7, до камери зберігання речових доказів Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницький області знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя