Справа № 146/2040/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. селище Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів у кримінальному провадженні-прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000115 від 08 грудня 2022 року на підставі обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кинашів, Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, депутатом та учасником бойових дій не являється, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту, 07 грудня 2022 року перебуваючи у смт.Вапнярка, Тульчинського району Вінницької області, придбав у місцевої жительки вказаного населеного пункту два фольгові згортки з психотропною речовиною (амфетаміном), які поклав до кишені свого одягу.

У подальшому, після придбання вказаної речовини ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» зберігаючи її для власних потреб без мети збуту у кишені свого одягу з метою перевезення її до місця свого проживання сів до автомобіля та попрямував до м.Тульчин Тульчинського району Вінницької області, чим здійснив незаконне перевезення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін.

Далі в с.Вапнярки Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції та під час проведення перевірки останній видав два фольгові згортки з порошкоподібною речовиною.

Відповідно висновку експерта, в наданій на експертизу порошкоподібній речовині блідо-рожевого кольору, масою 0,4042 г вилученій у ОСОБА_5 міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,2919 г.

За вказане суспільно небезпечне винне діяння ОСОБА_5 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, і вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , а також оглядом характеризуючих даних щодо особи обвинуваченого, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив наступне. В нього є гараж, де він ремонтує авто. Одного разу до нього подзвонив знайомий та просив поремонтувати автомобіль у смт. Вапнярка. Він погодився. Після ремонту з ним розрахувалися неповністю, сказали, що заплатять згодом. Після цього він неодноразово дзвонив до власниці автомобіля, Сніжани, однак вона так і не розрахувалася. Одного разу вона подзвонила та просила приїхати, щоб розрахуватися. Коли він приїхав, вона сказала, що грошей в неї нема і не буде, однак вона може дати йому амфетамін. Сказала, що під забором лежить пачка від сигарет і там все є. Чому він погодився він не знає, оскільки сам, амфетамін не вживає. Далі він забрав пачку в якій було два згортки та поклав згортки в кишеню. В с.Вапнярки його зупинили працівники поліції та попросили показати, що в кишенях, після цього забрали в нього амфетамін. Вказав, що ОСОБА_7 на вигляд ромської національності. Про вчинене шкодує.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне правопорушення мало місце за встановлених обставин, останній винний у його вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.

Мотиви призначення покарання.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі.

Відповідно до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Пом`якшуючими обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував, за місцем проживання характеризується задовільно, який раніше не судимий, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе при призначенні йому покарання у виді пробаційного нагляду.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Рішення щодо речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат.

Згідно ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до довідок про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні № 0000115 до висновків експерта, вартість проведення досліджень становить 11864 грн. 65 коп., які підлягають стягненню із ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити обвинуваченому ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 11864,65 грн. (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні шістдесят п`ять копійок) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертиз.

Долю речових доказів вирішити таким чином: два фольгові згортки з речовиною невідомого походження, яка ззовні схожа на наркотичну речовину, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

В умовах дії воєнного стану відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1