Справа № 473/4601/23
Номер провадження1-кп/473/87/2024
ВИРОК

іменем України

"19" лютого 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження № 0000201 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає в АДРЕСА_1 , не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2023 року о 23:45 в м. Вознесенську Миколаївської області, неподалік від Комунального закладу «Вознесенський міський будинок культури», розташованого по вул. Одеській,22, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин виникла сварку, під час якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . В подальшому, діючи на виконання злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_6 , підійшов до ОСОБА_4 та умисно наніс останньому не менше чотирьох ударів кулаками та долонями рук в область тіла та обличчя, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження. В результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, рубця блідо-рожевого кольору в ділянці лівого плечового суглобу, який є наслідком загоєння садна, рани лівої гомілки, саден лівої вушної раковини, грудної клітини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, та струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав повністю та пояснив, що 14.08.2023 року він разом з ОСОБА_7 , з якою він на той час зустрічався та ОСОБА_8 , з яким обвинувачений перебуває у дружніх відносинах, сиділи біля будинку культури. Приблизно о 23:45 вони побачили потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 і поцікавився коли потерпілий поставить скло в будинку матері ОСОБА_7 , яке він розбив за чотири дня до цього і яке обіцяв вставити. Між ними почалась сварка. ОСОБА_7 почала стверджувати, що ОСОБА_4 бив її мати. Вони зателефонували жінці і вона підтвердила цей факт. Тоді ОСОБА_6 вдарив потерпілого по обличчю долонею, потім вдарив його в обличчя кулаком. Від другого удару потерпілий впав на землю на лівий бік, а потім підвівся і ОСОБА_6 потім ще двічі вдарив його по обличчю. Після чого потерпілий побіг до якогось автомобіля, звідти вийшов водій та розборонив їх. В скоєному кається.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні, доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що він з дружиною йшли через парк біля будинку культури, до них підбігли ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ще двома хлопцями. ОСОБА_6 розпочав сварку, через те, що він не вставив матері ОСОБА_9 віконне скло. ОСОБА_7 почала говорити, що він вдарив її матір. Вони зателефонували жінці і та підтвердила, що потерпілий її вдарив. Тоді ОСОБА_6 почав бити потерпілого. Потерпілий впав, а потім підвівся і ОСОБА_6 почав його знову бити. ОСОБА_4 побіг до дороги, де проїжджали автомобілі і це ОСОБА_6 спинило. Після побиття ОСОБА_4 звернувся до лікарні, де в нього були виявлені тілесні ушкодження і він знаходився на стаціонарному лікуванні.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 14.08.2023 року приблизно о 23:30 вони з чоловіком вийшли на прогулянку. Коли вони гуляли до них підбігли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ще два хлопці. ОСОБА_6 почав телефонувати до матері ОСОБА_7 і жінка підтвердила, що ОСОБА_4 її один раз вдарив. Тоді обвинувачений почав бити її чоловіка руками по обличчю. Наніс не менше трьох ударів. ОСОБА_4 впав, а потім піднявся і ОСОБА_6 знову вдарив його два рази по обличчю. Тоді ОСОБА_10 побігла до дороги та почала кричати: «Рятуйте». По дорозі їхали автомобілі, водії зупинились і в цей час біля ОСОБА_10 з`явився потерпілий і вони разом втекли додому.

Згідно заяви ОСОБА_4 від 15.08.2023 року, він просить притягнути до кримінальної відповідальності хлопця на ім`я ОСОБА_11 , який 14.08.2023 року, приблизно о 23:35 в м.Вознесенську біля будинку культури спричинив йому тілесні ушкодження, а.с.75.

Факт наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , ступінь тяжкості та механізм утворення, підтверджується висновками експерта №720 від 24.08.2023 року та №297-М від 29.08.2023 року, копіями медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_4 №5234/1571, виписки із медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення №5234, згідно яких у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синців обличчя, садна(рубця) правого плечового суглобу, рани лівої гомілки, саден лівої вушної раковини, грудної клітини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, та струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень в час вказаний потерпілим. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від не менше трьох-чотирьох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки. Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину, як з приданням тілу прискорення, так і без нього, виключається. При нанесенні тілесних ушкоджень взаємне розташування потерпілого та нападника могло змінюватись, а.с.101-102, 110-111, 83-97,104.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доведено в повному обсязі і в діях обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 , вбачає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, а саме те, що це є кримінальний проступок, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, те, що він посередньо характеризується, не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку лікарів нарколога, психіатра не перебуває, думку потерпілого, який в вирішенні питання щодо призначення покарання ОСОБА_6 поклався на розсуд суду, та вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що, дане покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50, 65 КК, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є достатнім для виправлення засуджених та попередження нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов, згідно якого він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 завдані йому матеріальні збитки в сумі 8 078, 10 грн., які складались з витрат на його лікування, через отримання тілесних ушкоджень, спричинених обвинуваченим, а також просить стягнути спричинену йому моральну шкоду в сумі 10 000 грн. (а.с.24-26).

Завдані потерпілому ОСОБА_4 витрати на лікування в сумі 4 204 грн. підтверджені чеками та квитанціями, які свідчать про придбання потерпілим ліків на вказану суму та призначень їх відповідними лікарями. (а.с.28-36). Судом не можуть бути прийняті до уваги дані фіскального чеку від 04.09.2023 року на суму 3 365 грн 46 коп (а.с.34), як витрати на лікування потерпілого від спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, так як згідно копії медичної карти ОСОБА_4 , 28.08.2023 року він останній раз звертався до невролога і вартість призначених йому ліків, зазначена у фіскальному чеку від 28.08.2023 року 276 грн. Після 28.08.2023 року, потерпілий звертався лише до лікаря травматолога. Витрати на лікування пов`язані з діагнозом потерпілого перелом 10-го ребра з права, не можуть бути стягнуті з ОСОБА_6 , оскільки виходять за межі пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.

Що ж стосується всіх інших витрат потерпілого на лікування, які він поніс в зв`язку зі зверненням до лікаря - офтальмолога та ЛОР- лікаря, то суд звертає увагу на те, що згідно висновку експерта № 297 від 29.08.2023 року гострота зору ОСОБА_4 зберігалась на рівні 1,0 (100%), будь-які дані за травматичні зміни очей в наданих медичних документах відсутні. Зниження слуху пов`язане з хронічним захворювання, з перенесеною травмою зв`язку не має ( а.с.110-111). Звідси, відповідно до ст. 1166 ЦК України, позовні вимоги ОСОБА_4 в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

В силу ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що ОСОБА_4 завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілого, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав потерпілий, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд оцінює завдану ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 7 000 грн.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , завдану потерпілому матеріальну шкоду в сумі 4 204 ( чотири тисячі двісті чотири) гривні та моральну шкоду в сумі 7000 (сім тисяч ) гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: