В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/344/24

Провадження № 1-кп/936/70/2024

06.06.2024 смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Воловець кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000041 від 04.03.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Воловець, Воловецького району, Закарпатської області, одруженого, учасника бойових дій, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

24.08.2023 Воловецьким районним судом Закарпатської області за ст.126-1 КК України на 200 годин громадських робіт;

03.10.2023 Воловецьким районним судом Закарпатської області за ч.1 ст. 125, ст.126-1 КК України на 240 годин громадських робіт;

05.03.2024 Воловецьким районним судом Закарпатської області за ст.126-1 КК України на два місяці двадцять три дні арешту, 05.06.2024 ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області змінено на 5 місяців 16 днів пробаційного нагляду

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , із 06.02.2024 по 02.03.2024, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, в порушення вимог Закону України «Про запобігання і протидію домашньому насильству», а також в порушення вимог Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція), маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над своєю співмешканкою ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань, погіршило якість життя потерпілої.

Так, 06.02.2024 близько 20:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по місцю спільного проживання зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрозах фізичною розправою, за що постановою Воловецького районного суду Закарпатської області 16.02.2024 ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справі №936/173/24 та застосовано адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ять діб.

Крім цього, 07.02.2024 близько 19:20 год. ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по місцю спільного проживання зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами та намаганнях нанести удари по тілу, за що постановою Воловецького районного суду Закарпатської області 16.02.2024 ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у справі № 936/208/24 та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ять діб.

У подальшому, 02.03.2024 близько 21:00 год. ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, знаходячись по місцю спільного проживання зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрози спричинення тілесних ушкоджень.

Отже вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_5 систематичних психологічних страждань, що виразилися в словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, які викликали у потерпілої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що в нього дійсно виникали конфлікти та сварки з ОСОБА_5 , за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Свої дії пояснює тим, що отримав контузію коли служив у ЗСУ. Просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в суді підтвердила, що ОСОБА_4 вчиняє відносно неї психологічне насильство. Щодо міри покарання просить його суворо не карати.

Фактичні обставини справи не оспорюються в судовому засідання ні обвинуваченим, ні іншими учасниками процесу.

З огляду на це, суд з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумніву в добровільності їх позицій, роз`яснивши, що вони в такому випадку позбавляються права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув справу за правилами передбаченими цими нормами.

Оцінюючи зібрані по справі докази, зокрема що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно систематично вчиняв щодо ОСОБА_5 , з якою спільно проживає, фізичне та психологічне насильство, що призвело до фізичних або психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, а тому його дії правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України відповідно.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (нетяжкий злочин), особу обвинуваченого, котрий не працює та не має постійного джерела прибутку, має непогашену судимість та не відбуту частину покарання, посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря- нарколога, фтизіатра та психіатра у КНП "Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради" не перебуває.

Крім того, згідно досудової доповіді, існує високий рівень ризику вчинення повторного правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, а виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій ст. 70 КК України. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 05.03.2024 за ст.126-1 КК України ОСОБА_4 засуджено до 2 місяців 23 днів арешту, яке в подальшому ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 05.06.2024 року замінено на 5 місців 16 днів пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, передбачених ст.59-1 КК України. Оскільки, даний злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено ним до ухвалення вказаного вироку, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, суд призначає йому покарання шляхом часткового складання.

Разом з тим, ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства по відношенню до потерпілої, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та застосовує до нього обмежувальний захід згідно п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України терміном на 1 місяць, виконання програми для кривдників, слід покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначивши покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вказаного злочину та злочинів, за які ОСОБА_4 засуджено вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 05.03.2024 за ст.126-1 КК України із подальшою заміною призначеного покарання ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 05.06.2024 шляхом часткового складання, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 2 п.1, 2, 3, ч.3 п.3, 4 ст. 59-1 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч.1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць, виконання якої покласти на Воловецьку селищну раду Мукачівського району Закарпатської області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1