Провадження № 1-кс/127/5083/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000750 внесеного до ЄРДР 11.11.2023, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Руські Комарівці, Ужгородського району Закарпатської області, громадянин України, без постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, раніше судимий,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ..

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділенням проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000750 від 11.11.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Радехівського районного суду Львівської області від 26.01.2015 за ч. 1 ст. 115 КК України, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисне вбивство за наступних обставин.

Так, 11 листопада 2023 року, приблизно у проміжок часу з 12:00 до 15:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у гаражному приміщенні, яке розташоване поряд із будинком АДРЕСА_1 , спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживали алкогольні напої.

У подальшому, в ході спільного відпочинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник побутовий конфлікт на ґрунті раніше вжитої великої кількості міцного алкоголю, який переріс у бійку. Під час цього, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме, ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, взяв до рук ніж та наніс численні удари вказаним ножем, спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_6 , які призвели до смерті останньої.

Так, під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 виявлені: проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та стоїть в причинному зв`язку зі смертю; колото-різані, сліпі поранення лівого стегна та лівої сідниці, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять; садна на обличчі, синці на шиї та ногах, які виникли від дії твердого тупого предмету (предметів), мають ознаки легких тілесних ушкоджень та у причинному зв`язку зі смертю не стоять. Смерть ОСОБА_6 настала від проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, яке ускладнилося гемоперикардом та тампонадою серця кров`ю. Між проникаючим колото-різаним пораненням передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду і правого шлуночка серця та смертю ОСОБА_6 є причинний зв`язок. При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,00, що може свідчити про сильне алкогольне сп`яніння на час настання смерті. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки та колото-різаних сліпих поранень лівого стегна та лівої сідниці, можна висловитись про те, що нападник та потерпіла, під час нанесення їй вказаних тілесних ушкоджень, могли знаходитися у будь-якому положенні, за умов доступності травмованих ділянок тіла та травмуючого предмету.

Крім того, під час судово-медичної експертизи установлено, що: характер та локалізація тілесного ушкодження, що виявлене при судово-медичній експертизі на трупі ОСОБА_6 у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, а також динаміка трупних явищ, вказують на те, що смерть потерпілої настала в проміжок 18 - 22 години до часу дослідження трупа у морзі, а саме - до часу дослідження трупних явищ. Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, що виявлене при судово-медичній експертизі на трупі ОСОБА_6 у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, а також його тяжкість, можна висловитись про те, що смерть потерпілої настала в короткий проміжок часу, що може вимірюватись хвилинами. На протязі вказаного часу потерпіла могла виконувати активні дії. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, а також колото-різані, сліпі поранення лівого стегна та лівої сідниці утворилися від дії предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була пласка (типу клинка ножа), мала вістря, один нерівномірно гостро заточений край (лезовий), та протилежний незаточений край (обуховий) з "П" - подібним поперечним перетином. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки та колото-різаних сліпих поранень лівого стегна та лівої сідниці, можна висловитись про те, що потерпіла, під час нанесення їй вказаних тілесних ушкоджень, могла знаходитися у будь-якому положенні, як у вертикальному так і у горизонтальному положенні за умов доступності травмованих ділянок тіла та предмету ("знаряддя"), яким наносилися вказані тілесні ушкодження. Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, що виявлене при судово-медичній експертизі на трупі ОСОБА_6 у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, а також - спрямування ранового каналу вказаного поранення, можна висловитись про те, що напрямок травмуючої сили був спрямований з переду назад, знизу до верху та дещо справа на ліво.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення умисного вбивства особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

В ході досудового розслідування, Вінницьким міським судом відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого в подальшому продовжувався, востаннє до 12.04.2024.

Наразі досудове розслідування кримінального провадження завершено, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до суду, однак підготовче судове засідання наразі не проведено. Разом з тим, ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу продовжують існувати.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

Санкція ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

У кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

незаконний вплив підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на учасників з метою створення сприятливих для себе умов.

продовження злочинної діяльності, оскільки раніше засуджувався за умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та умисне вбивство, відбував реальну міру покарання, однак, на шлях виправлення не став, і знову скоїв аналогічний злочин.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання є недостатньо дієвим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- особиста порука не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

- домашній арешт є недостатньо суворим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваною покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 36, 131, 132, 176 - 178, 182, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, прокурор просила слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки вчинено особливо тяжкий злочин, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечили проти клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню направлено до суду, проте підготовче судове засідання не проведено, а строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого спливає.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам ухилитися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

З аналізу зібраних по кримінальному провадженню доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місця проживання, раніше судимий.

Органом досудового розслідування в ході розгляду клопотання наведено низку ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В ході розгляду клопотання встановлено, що строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 12.04.2024.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, а також обставини кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , наслідки в результаті кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що ризики в обґрунтування тримання під вартою обвинуваченого не зменшилися, тривають та ОСОБА_4 може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому вказані ризики виправдовують необхідність продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 години 00 хвилин 09 червня 2024 року, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали визначити до 09 червня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7