Справа № 361/5137/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1613/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора (ВКЗ) - ОСОБА_6 ,

захисника (ВКЗ) - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2023 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 16 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали суду, в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, у якому прокурором подано клопотання про продовження ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2023 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 16 лютого 2024 року, без визначення розміру застави.

Своє рішення суд мотивував тим, що даних про наявність підстав для скасування запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого або його зміни на більш м`який, ніж тримання під вартою, судом при розгляді клопотання не встановлено. За таких обставин, суд враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , вважав, що менш суворі запобіжний захід не буде достатнім у даному кримінальному провадженні для досягнення його цілей. Ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час не зменшились.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою та з можливістю визначення застави.

В обґрунтуванні вказує, що прокурором не доведено, що відносно ОСОБА_8 існують ризики, які не змінилися зі спливом часу, які передбачені ст.177 КПК України.

Крім того, у кримінальному провадженні немає доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому його обвинувачують.

Беручи до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вина не доведена, а пред`явлене обвинувачення не підтверджене доказами, на утриманні має трьох малолітніх дітей, наявна дружина та матір, яка потребує догляду через хворобу, клопотання про тримання під вартою подано з істотним порушенням вимог КПК України, то подальше утримання під вартою ОСОБА_8 у військовий час є неприпустимим, а рішення суду є необґрунтованим.

Захисник вказує, що ним в черговий раз доведено, що ризики зі спливом часу зменшились, тобто з п`яти ризиків, на які попередні рази посилався прокурор, станом на сьогодні зменшились до трьох ризиків.

В оскаржуваній ухвалі не зазначені докази прокурора, та інші обґрунтування, що вказують на мету запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому на думку захисника, позиція прокурора щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, є лише припущенням, яке не підтверджене доказами.

Обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, клопотань про його участь у апеляційному розгляді та про відкладення апеляційного розгляду не подав.

За таких обставин, у відповідності до вимог ч.4 ст.4221 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав апеляційні вимоги необґрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки воно знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , як того вимагає закон, суд встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 не зменшились.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відсутності доказів причетності ОСОБА_8 до вчинення злочину в якому його обвинувачують, то слід зазначити наступне.

На даний час в провадженні суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України. Пред`явлене йому обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та на даний час триває судовий розгляд, а питання щодо доведення або не доведення винуватості у його вчиненні не може бути предметом дослідження суду апеляційної інстанції, зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду з перегляду конкретного судового рішення. Не вправі давати таку оцінку доказам і суд першої інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень під час судового розгляду, в ході якого докази досліджуються, а оцінка їм може бути надана в нарадчій кімнаті під час прийняття рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, зважаючи на обставини висунутого ОСОБА_8 обвинувачення та положення ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про незастосування у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості застосування до обвинуваченого на даному етапі судового розгляду більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, у тому числі, щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, сукупність встановлених під час апеляційного розгляду обставин, на переконання колегії суддів, свідчить про продовження існування на даний час встановлених у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі, а, відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при прийнятті рішення за поданим клопотанням враховані й дані про особу обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків (одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей), наявність постійного місця проживання, його репутація, відсутність судимостей; і доводи сторони захисту в цій частині не спростовують на даному етапі судового провадження висновків суду про наявність реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже з огляду на вищевказане, на думку колегії суддів, є непереконливими доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість як клопотання прокурора, так і ухвали суду.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 401, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2023 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 16 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: