Справа № 127/3349/24
Провадження №11-кп/801/513/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в залі судових засідань апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про зарахування засудженому у строк остаточно призначеного за сукупністю вироків покарання частково відбутого покарання, -

встановив:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2024 відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про зарахування засудженому у строк остаточно призначеного за сукупністю вироків покарання частково відбутого покарання.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд зазначив, що при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання були застосовані приписи саме частини першої статті 71 КК, а відтак правові підстави для зарахування відбутої частини покарання за попереднім вироком при ухваленні Крижопільським районним судом Вінницької області вироку від 21.06.2022 відсутні.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, задовольнити клопотання, зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю вироків, частково відбуте покарання за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 22.03.2019 з 14.07.2021 по 20.06.2022 включно.

Обґрунтовуючи вимоги поданої апеляційної скарги адвокат вказує на те, що ОСОБА_8 засуджений Крижопільським районним судом Вінницької області від 22.03.2019 за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21.04.2021 звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням скасоване та останній направлений для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі.

14.07.2021 ОСОБА_8 був затриманий на виконання вироку суду.

Крім того, ОСОБА_8 був засуджений вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.06.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 22.03.2019 до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 21.01.2022.

Посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно не застосовано ст. 71 КК України, зарахування у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю вироків, частково відбуте покарання. Вироком суду не вирішено питання зарахування частково відбутого покарання за попереднім вироком з 14.07.21 по 20.06.22.

Заслухавши суддю-доповідача думку засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану останнім апеляційну скаргу у повному обсязі, просили задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги сторони захисту, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог; перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданої апеляційної скарги та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Так, відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, а доводи засудженого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питання про зарахування строку відбуття ним покарання за попередніми вироками до строку відбування ним покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.10.2023 року є необґрунтованими.

Так, відповідно до вимог ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; про застосування покарання за наявності кількох вироків; про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що у клопотанні, яке було вирішене оскаржуваною ухвалою суду, адвокатом ОСОБА_7 порушується питання про зарахування його підзахисному - засудженому ОСОБА_8 у строк відбуття покарання за цим вироком (від 21.06.2022) відбуте покарання за попереднім вироком (від 22.03.2019), а саме з 14.07.21 по 20.06.22.

З матеріалів провадження вбачається, що на виконання вироку від 22.03.2019 ОСОБА_8 було затримано 14.07.2021

Останнім вироком від 21.06.2022 ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Призначено ОСОБА_8 остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 22.03.2019 у виді 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 21 червня 2022 року.

Отже, згідно з останнім за часом вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 21.06.2022 ОСОБА_8 було призначено не лише покарання за скоєний злочин, а і застосовано приписи саме ч. 1 ст. 71 КК України, з визначенням остаточного покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 22.03.2019 у виді 5 років позбавлення волі. Крім того, в межах цього кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження щодо ОСОБА_8 попереднє ув`язнення не застосовувалось.

Вказаний вирок оскаржений не був в апеляційному порядку, набув законної сили.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта щодо необхідності зарахування його підзахисному вказаного періоду у строк відбування покарання призначеного за вироком Бершадського районного суду Вінницької області є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 -задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про зарахування засудженому у строк остаточно призначеного за сукупністю вироків покарання частково відбутого покарання, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4