КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 1[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 14 лютого 2024 року, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року,

за участі: прокурора захисників ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000707 та скасовано повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просив скасувати ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 про скасування повідомлення про підозру.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 відповідає вимогам, передбачених ст. 277 КПК України, а її обгрунтованність підтверджується зібраними у ході слідства доказами.

Прокурор вважає, що скарга сторони захисту має на меті затягування стадії досудового розслідування, а зазначені в ній підстави для скасування підозри є надуманими.

Крім того, причетність ОСОБА_8 до інкримінованих їй злочинів підтверджується зібраними доказами у їх сукупності.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисників, які заперечували проти її задоволення та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається із матеріалів, наданих судом першої інстанції, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000707 від 28.07.2022, за підозрою у тому числі ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

25 квітня 2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

18 серпня 2023 року захисникОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру від 25 квітня 2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0000707.

В обґрунтування доводів та вимог даної скарги захисник зазначав про необґрунтованість та безпідставність повідомленої підозри ОСОБА_8 , як таку, що ґрунтується на неправильному тлумаченні органом досудового розслідування Закону України «Про нотаріат», який начебто умисно порушувала ОСОБА_8 як співучасник інкримінованих їй діянь з метою досягнення єдиної спільної злочинної мети. Також вважає, що в діях ОСОБА_8 відсутні всі складові злочину, передбаченого ст. 190 КК України, в якому її підозрюють, що в свою чергу і виключає її участь в злочинній організації.

Окремо як на підставу для скасування повідомлення про підозру зазначав про здійснення досудового розслідування неуповноваженим органом досудового розслідування, оскільки одна із осіб, яка підозрюється у вчиненні злочину у співучасті в тому числі із ОСОБА_8 є військовослужбовцем, а відтак кримінальне провадження повинно здійснюватися органами ДБР, а не Національної поліції, як це має місце.

Також вказував на істотні суперечності в протоколах допиту потерпілих, які спростовують твердження сторони обвинувачення щодо наявності в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

27 вересня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказану скаргу сторони захисту задоволено частково та скасовано повідомлення про підозру відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. В задоволенні решти вимог відмовлено, а саме в частині зобов`язання внесення відомостей про скасування повідомлення про підозру до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки кримінально процесуальним законом не визначено механізм реалізації таких дій.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя прийшов до висновку що надані сторонами кримінального провадження докази, не виключають наявності подій злочинів, передбаченого ч. 4 ст.190, ст. 255 КК України та можливості наявності їх складів в діях певних підозрюваних в даному кримінальному провадженні, однак не знайшов підтвердження причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого злочину за ч. 4 ст. 190 КК України, а також вважав відсутніми фактів і обставин в існуванні зв`язку між діями ОСОБА_8 та подією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 255 КК України. З урахуванням зазначеного слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити, а повідомлення про підозру скасувати.

Такі висновки слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції вважає передчасними та не може з ними погодитися, виходячи з наступного.

Так, за нормами ст.370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тільки таке рішення, що відповідає всім вимогам закону, здатне забезпечити досягнення завдань правосуддя та захистити права і законні інтереси усіх учасників процесу.

Перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів встановила, що при розгляді скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України від 25 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000707, слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, яка є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного із передбачених КПК України запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Порядок вручення письмового повідомлення про підозру передбачається положеннями ст. 278 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального закону колегія суддів вважає, що тільки порушення вимог наведених КПК України, а саме порушення випадків, змісту та порядку повідомлення особі про підозру може бути предметом для оскарження повідомлення про підозру.

Слідчий суддя перевіряє обґрунтованість підозри, а саме стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчинені якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу і місця його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру, але не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо належності та допустимості зібраних у справі доказів, наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

З матеріалів наданих до суду апеляційної інстанції не вбачається, що слідчим суддею для повного та всебічного розгляду скарги сторони захисту витребовувалися матеріали кримінального провадження 00000707 від 28.07.2022, серед іншого задовольняючи частково скаргу на повідомлення про підозру слідчий суддя оцінив докази з точки зору їх достатності і допустимості.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Замість перевірки дотримання вимог ст.ст. 277, 278 КПК України при складанні, затвердженні та врученні повідомлення про підозру ОСОБА_9 , слідчий суддя вдався до оцінки належності та допустимості зібраних органом досудового розслідування доказів.

Оцінивши наведені докази з точки зору їх належності та допустимості, слідчий суддя дійшов висновку про їх недостатність для доведення наявності в діях ОСОБА_8 складу злочинів та її винуватості у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, тим самим слідчий суддя вирішив питання, які не є предметом розгляду під час досудового розслідування.

Вдавшись до передчасного вирішення питань не доведеності винуватості особи, оцінки належності та допустимості доказів, слідчий суддя не перевірив ті обставини, які повинен був дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8 у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК, зокрема щодо відповідності повідомленої підозри за формою та змістом вимогам ст. 277 КПК, наявності у ній обсягу всіх необхідних відомостей та дотримання органом досудового розслідування вимог ст. 278 КПК під час складення та вручення повідомлення про підозру.

Крім того, за повідомленням сторони захисту обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 перебуває на розгляд по суті у суді першої інстанції, однак колегія суддів перевіряє законність оскаржуваного рішення на момент його винесення.

З урахуванням наведеного, у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру, слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги на підозру.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді, - скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 276-278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000707.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 757/35970/23-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11-сс/824/670/24 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.303 КПК