Справа № 953/1150/24
Провадження № 1-кп/953/673/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002652 від 15.12.2023 за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2023 приблизно о 23:30 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов у гості до своїх знайомих: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_3 , та за вказаною адресою вживав з останніми алкогольні напої.

У ході спільного вживання алкогольних напоїв на кухні за вищевказаною адресою між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з мотивів раптово виниклих неприязних особистих відносин, у ході якого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

ОСОБА_3 , 15.12.2023 приблизно о 00:50 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на кухні за вищевказаною адресою, знаходячись навпроти ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на умисне вбивство останнього, дістав з шухляди стола кухонний ніж, та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя останнього, утримуючи ніж у правій руці, наніс ОСОБА_7 вказаним ножем один удар в область лівого ока.

ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_7 , тримаючи вищевказаний кухонний ніж у правій руці, з силою, наніс останньому вказаним ножем один удар в область лівої частини грудної клітини.

Після чого, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 почалася боротьба, в ході якої ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_7 , наніс останньому не менше 10 (десяти) ударів кулаками своїх рук в область обличчя та тулуба.

Однак, ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, довести свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 , до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 викликала швидку медичну допомогу та ОСОБА_7 доставлено до ДУ «Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т.Зайцева», де останньому надали необхідну медичну допомогу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 ОСОБА_7 спричинено, згідно з висновком судово-медичної експертизи №09-1776/23 від 26.01.2024, наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітині ліворуч; різана рана лівої повіки.

За ступенем тяжкості: проникаюче колото-різане поранення грудної клітині ліворуч це - тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя, згідно із п. 2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.; різана рана нижньої повіки це - легке тілесне ушкодження із короткочасним розладом здоров`я, згідно п.п. 2.3.1 «а», 2.3.2 «а», 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України, не визнав, заперечував факт наявності умислу на заподіяння смерті потерпілого, при цьому не оспорює фактичні обставини події яка відбулась, зазначив, що він намагався захиститись від потерпілого ОСОБА_7 . По суті інкримінованого злочину повідомив, що 14.12.2023 року близько 18 години він разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 відпочивали за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою проживав він з ОСОБА_8 . Під час спілкування вживали алкогольні напої, він з ОСОБА_7 пили горілку, купували дві пляшки по 0,5 літри. Дівчата пили Сидр. Потерпілий ОСОБА_7 почав ображати ОСОБА_8 , він за неї заступився, зробив зауваження та між ними близько 21 години відбувся конфлікт, який переріс в бійку, ОСОБА_6 викликала поліцію, поліцейські врегулювали конфлікт. Потім він повернувся до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вдруге, оскільки забув там телефон, чи зайшов за водою не пам`ятає, оскільки був п`яний, це було приблизно о 23 годині. Він сидів на кухні розмовляв з ОСОБА_6 , випивав, ОСОБА_7 сказав йому, щоб він йшов додому, на що він зазначив, що договоре і піде. ОСОБА_6 , пішла до іншої кімнати. До дверей кухні з іншої кімнати підходив потерпілий, який був обурений, виганяв його словесно, та як він розумів він хотів на нього напасти. В цей час він взяв з шухляди столу ніж, щоб оборонявся від потерпілого, говорив, що поріже його, якщо той буде нападати, пам`ятає, що цілеспрямовано наніс один удар у ліву частину грудної клітини тримаючи ніж у правій руці. В ділянку ока удар був перший та можливо відбувався, коли потерпілий махав руками, відмахувався, це сталося випадково. Після нанесення ним удару ОСОБА_7 в область лівої частини грудної клітини, ніж зламався, та вони впали на підлогу кухні та між ними продовжилась бійка, під час якої він наніс потерпілому не менше десяти ударів кулаками рук в область обличчя та тулуба. Потерпілий також наносив йому удари. ОСОБА_6 їх розборонила, фізично відтягувала потерпілого від нього, кричала та викликала швидку, потім він пішов додому, чекав поліцію. Зазначив, що синці у нього були як від першого, так і від другого конфлікту. Вдруге просто зайшов в гості, раніше теж так приходив, ніколи проблем не виникало. Коли він брав ніж на кухні, потерпілий був у кімнаті. Він розумів, що потерпілий збирався його бити, однак пояснити з яких міркувань він так вважав не може. Допомогу потерпілому не надавав, швидку не викликав. Він потерпілого хотів налякати, попередив його, що якщо він нападе, то він його поріже. Не збирався вбивати його. ОСОБА_6 власними діями які полягали у тому що вона відтягувала потерпілого від нього, фактично припинила конфлікт. Вказав, зробив для себе висновки, шкодує про скоєне. Просив вибачення у потерпілого під час досудового слідства. Просить суворо не карати.

Винуватість ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України за обставин, які викладені в обвинувальному акті, та встановлені під час судового розгляду, незважаючи на не визнання ним своєї вини, підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні пояснив, що 14 грудня 2023 року за адресою АДРЕСА_3 вони зустрілись, прийшли до сусідів ОСОБА_9 посидіти. Випивали і між ним та ОСОБА_3 приблизно о 18 годині трапився словесний конфлікт, вони розійшлись, він пішов на АДРЕСА_4 . У зв`язку з проблемами з водопостачанням він пішов набирати воду, звідки вони вже разом з ОСОБА_9 та Носом повернулися на АДРЕСА_4 , де продовжили випивати. Потім ще раз стався словесний конфлікт, який призвів до бійки, приїхала патрульна машина, конфлікт врегулювали, вони на той час претензій один до одного не мали. Далі продовжували випивали, після чого пішли назад до ОСОБА_9 на АДРЕСА_2 . Там знову продовжувався конфлікт, після чого, приблизно о 23 годині, він з ОСОБА_10 зібрались і пішли додому, тому що дитині треба було вже спати. ОСОБА_3 спочатку залишився у ОСОБА_9 . Вони прийшли, почали готуватись до сну, потім прийшов ОСОБА_3 з проханням налити йому, дати закурити, він в цей час перебував у кімнаті. ОСОБА_11 попросила ОСОБА_3 вийти з приміщення, він не погоджувався. Вони почали сваритись, ще знаходячись в кімнаті, він попросив ОСОБА_3 піти, почався словесний конфлікт ще через двері, після чого він вийшов та побачив, що ОСОБА_3 перебуває в агресивному стані, стискає кулаки. Вони вийшли на вулицю, відбулась бійка, вони впали на сніг, почали боротися, особливих ударів ніхто нікому не завдавав. Після чого він пішов в будинок та зайшов назад у кімнату. У кімнаті він почув, що відчинився ящик, в якому лежало кухонне приладдя, зрозумів, що щось не те, потім почув погрозу у свою адресу. Він вийшов, ОСОБА_3 стояв з ножем і говорив, що зараз його заріже. ОСОБА_12 злякалась та зайшла у кімнату. Після не довгої словесної перепалки, він отримав удар у ділянку ока, від даного удару він намагався ухилитись та вдбити його руку з ножем власною рукою, тому удар прийшовся по дотичній, він відштовхнув ОСОБА_3 , потім намагався зблизитись, щоб більше йому не наносились удари, та отримав від ОСОБА_3 удар ножем у ліву частину грудної клітини, ніж у ОСОБА_3 був у правій руці. Далі вони впали на підлогу була бійка, ніж кудись відлетів. Потім ОСОБА_3 вибіг на вулицю, а він зайшов у кімнату і зрозумів, що щось не те, око заливало кров`ю, потім зрозумів, що проткнута і грудна клітина. ОСОБА_6 оглянула його, побачила, що там проникаюче поранення та побігла викликати швидку допомогу. Спочатку він почував себе нормально, а вже через пару хвилин почав задихатись та паморочилось у голові. Приїхала швидка та забрала його у реанімацію. ОСОБА_7 пояснив, що вживали вони горілку, на двох з ОСОБА_3 випили не менше 1 літра. ОСОБА_3 ніхто не запрошував вночі, він прийшов до них самостійно, коли ОСОБА_3 взяв ніж, то сказав: «я тебе заріжу», казав декілька разів. Він злякався за своє життя, погрозу сприймав як реальну, оскільки вже через декілька секунд отримав удар в око. ОСОБА_3 знаходився від нього на відстані витягнутої руки. Ніж знаходився у правій руці. Відстань між ними була трішки більше метра, він стояв в дверному отворі, а ОСОБА_3 був за крок від нього попереду. Перший удар був у ліву повіку, удар був не прямо в око, а по дотичній, він ніж відмахнув рукою. Другий удар прийшовся трішки вище ділянки серця. Бачив момент як ОСОБА_3 наносив удар в грудну клітину, ніж зламався, він намагався зблизитись, щоб більше не отримати ударів, і в цей момент вони впали на підлогу, боролися, билися на підлозі. Погано пам`ятає куди приходились удари, в основному це верхня частина тіла, удари наносилися руками. Потім ОСОБА_11 почала кричати, щоб вони припинили, після чого ОСОБА_3 піднявся і пішов у бік виходу. Між першим та другим ударом пройшло пару секунд. ОСОБА_7 зазначив, що причиною конфлікту було неповажне ставлення та нецензурні висловлювання один одному. Не пам`ятає хто перший кому сказав образливі слова. ОСОБА_3 знає приблизно рік, конфлікт між ним виник вперше. Зазначає, що якби ніж не зламався, ОСОБА_3 міг би довести свій намір до кінця. В процесі боротьби і він, і ОСОБА_3 наносили удари, кількість та локалізацію яких він точно не пам`ятає. Коли ОСОБА_3 взяв ніж, він не сприймав ситуацію як бійку, це була загроза його життю. Образи на ОСОБА_3 , не тримає. Вважав за можливе призначити йому мінімальне покарання.

-показаннями свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 прийшов з ОСОБА_13 до них в гості, сиділи, у ОСОБА_7 та ОСОБА_3 був словесний конфлікт, бійки не було, потім розійшлись. Через деякий час ОСОБА_14 пішов по воду до ОСОБА_9 , прийшов і сказав, що їх запросили в гості, вони зібрали дитину і пішли. Там посиділи деякий час, пішли додому. Через 10-15 хвилин до них додому без запрошення прийшов ОСОБА_3 , просив сигарету та щоб йому налили випити. Вона разом з ним сиділа на кухні розмовляла, дитина вже спала, ОСОБА_7 теж вже лягав спати. ОСОБА_3 продовжував сидіти, щось бубоніти. ОСОБА_7 набридло, він сказав ОСОБА_3 йти додому, так розпочався конфлікт. Вона почала виштовхувати ОСОБА_3 , говорила, щоб він виходив та йшов додому. ОСОБА_7 був в цей час з дитиною в кімнаті. Вона спочатку була на кухні, потім ОСОБА_7 вийшов на кухню, а вона зайшла до кімнати де була дитина. Вони почали штовхатися, вона почула звук кухонної шухляди, де лежали ножі зрозуміла, що ОСОБА_3 витяг ніж також він кричав, що заріже. Зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_14 до події випили приблизно 2 літри горілки. Вона почула, що вони почали битися, коли вийшла на кухню вони лежали на підлозі, ОСОБА_7 знизу, ОСОБА_3 зверху. Вона кричала, щоб вони припинили бійку. Вони вийшли з будинку, вона побачіла як ОСОБА_3 пішов до дому, ОСОБА_7 залишився лежати на снігу, допомогла ОСОБА_7 зайти до кімнати, побачила багато крові і викликала швидку.

-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2023 року ввечері прийшли разом з ОСОБА_3 до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до дому за адресою АДРЕСА_2 . Точний час не пам`ятає. Чоловіки пили горілку купували дві пляшки по 0,5 літри, вона з ОСОБА_6 , пили Сидр. ОСОБА_7 почав нецензурно висловлюватись в її адресу, ОСОБА_3 за неї заступився, між ними розпочався конфлікт, який переріс в бійку. Вони з ОСОБА_6 , розборонили їх. Вона разом з ОСОБА_3 пішла до дому. Вона вважала що ОСОБА_15 , ліг спати, вона мила посуд, однак прийшов ОСОБА_7 до неї додому за водою, запитав де ОСОБА_3 , тоді вона виявила його відсутність. Зі слів ОСОБА_7 вона зрозуміла, що ОСОБА_6 з ОСОБА_3 ходили за горілкою та сигаретами. Вона залишилась вдома, через деякий час прийшов ОСОБА_3 обличчя та руки у нього були у крові, сказав, що подрався з ОСОБА_7 . Відразу за ним прийшла ОСОБА_6 сказала, що викликала поліцію, не заперечує, що з її телефону ОСОБА_6 могла викликати швидку. В цей день до цього між ОСОБА_3 та потерпілим був конфлікт з бійкою, який було врегульовано працівниками поліції які приїхали за викликом. Причиною конфлікту в перший раз були нецензурні висловлювання від потерпілого на її адресу. Що стало причиною конфлікту вдруге їй не відомо, оскільки її там не було. Раніше ОСОБА_3 мав стосунки з ОСОБА_6 , чи потерпілий ревнував їй не відомо. Вони втрьох пішли до ОСОБА_6 додому дочекались поліцію.

Аналізуючи свідчення потерпілого, свідка, які були допитані під час судового розгляду, суд розцінює їх показання як правдиві, оскільки вони стабільні, узгоджуються між собою, перед допитом особи попереджались про кримінальну відповідальність за завідоме неправдиве показання. Крім того, свідчення потерпілого, свідків відповідають іншим доказам, а саме: даним протоколів огляду місця події, протоколу слідчого експерименту, висновкам експертиз, іншим дослідженим в судовому засіданні доказам, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, а саме:

- даними рапорта старшого інспектора ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 від 15.12.2023 року, відповідно до змісту якого 15.12.2023 о 01:31 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.12.2023 о 01:29 за адресою: АДРЕСА_5 Лікар Димшаков Потрепілий: ОСОБА_7 , дата нар.: 12.03.1990 р., Діагноз: ножове поранення грудної клітини, алкоголь?. Дата скоєння: 15.12.2023 о 01:29:00 Пояснення: сусід Нос ОСОБА_17 з буд. 60 наніс ножове поранення. Доставлений: інститут невідкладної хірургії (а.с. 65);

- даними заяви ОСОБА_6 від 15.12.2023 року, яка є власником будинку по АДРЕСА_3 про надання дозволу на проведення огляду місця події (а.с.78);

- даними, отриманими під час огляду місця події від 15.12.2023 року в ході якого проводилась фотофікасація, судом встановлено, що було оглянуто місце події, а саме: ділянку місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою розташоване приватне домоволодіння огорожено парканом. Вхід здійснюється через металеві двері, які на момент огляду відкриті. При вході на територію, на відстані приблизно 25 м розташований одноповерховий житловий будинок, вхід до якого здійснюється через дерев`яні двері, які на момент огляду відкриті. При вході до будинку мається приміщення вхідної кімнати. Далі, через дерев`яні двері, мається вхід до приміщення кімнати-кухні (кімната АДРЕСА_6 (зліва-направо): тумба із речами, кухонний стіл; під вказаним столом було виявлено два фрагменти ножа зі слідами злому на рівні леза та рукоятки із матеріалу коричневого кольору вигнутим способом із запасом леза розміром: довжина 9 мм, ширина 21 мм; частина леза металева з вигнутим по формі в бік гострим лезом: довжина леза металевого 183 мм, ширина ширшої частини29 мм, ширина вузької частини 10 мм. В зоні гострої частини леза з обох боків мається нашарування речовини бурого кольору. Вказаний ніж упаковано до паперового конверту (об`єкт 1), загальна довжина: 283 мм. Справа від столу, на підлозі, на дерев`яній поверхні мається нашарування речовини бурого кольору у вигляді крапель розміром приблизно 1*2 см, зроблено змив на ватну паличку, яку упаковано до паперового конверту (об`єкт 2); стіл із плиткою, рукомийник, плита; з правої сторони: на стіні наявне магнітне кріплення для ножів на висоті приблизно 1,5 м. На вказаному кріпленні виявлено металевий ніж із пластиковою ручкою білого кольору, з`єднаний наступним способом: довжина ручки: 106 мм, ширина: 20 мм, товщина: 10 мм; довжина леза 125 мм, ширина у ширшій частині з урахуванням зубців 25 мм, у вузькій частині 10 мм; загальна довжина 281 мм. Вказаний ніж упаковано до паперового конверту (об`єкт 3), рукоятка мають нашарування речовини бурого кольору. Стіл кухонний із настінною поличкою, на столі було виявлено ватний диск із нашаруванням (пропитаний) речовини бурого кольору, вказаний диск ватний, вилучено до паперового конверту (об`єкт № 4); вхід до кімнати № 2: шафи із речами, фіолетовий тазик із пластику, у якому наявний посуд, а саме: ніж із рукояткою чорного кольору розміром довжина 116 мм, ширина 20 мм, довжина леза 115 мм, ширина у ширшій частині 26 мм, у вузькій 10 мм, на якому відсутній загострений край леза, схоже на злам, загальна довжина 230 мм, та ніж із ручкою пластиковою: 110 мм довжина, товщина 1,5 см, ширина 20 мм, лезо металеве довжина 140 мм, ширина у ширшій частині 25 мм, у вузькій 5 мм, який поміщено до паперового конверту (об`єкт № 5,6). Загальна обстановка у будинку порушена, речі знаходяться на підлозі. До протоколу долучено фотознімки, які досліджувались під час судового розгляду (а.с.66-77);

- даними, отриманими під час огляду місця події від 15.12.2023 року в ході якого проводилась фотофікасація, судом встановлено, що було оглянуто місце події, а саме: ділянку місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою розташована житлова одноповерхова будівля, у якій присутня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 одягнута у штани, білий (кремовий) светр, на якому мається нашарування речовини бурого кольору на рівні грудей. Щодо походження пояснила, що нашарування речовини бурого кольору утворилось внаслідок конфлікту між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який відбувся 15.12.2023 приблизно о 01:00 годині, внаслідок вказаного конфлікту ОСОБА_3 наніс один удар ножем ОСОБА_7 , ОСОБА_6 намагалась їх розтягнути та зупинити кровотечу. Вказану кофту ОСОБА_6 добровільно видала, та її поміщено в паперовий конверт. До протоколу долучено фотознімки, які досліджувались під час судового розгляду (а.с. 79 - 84);

- даними довідки, виданої ОСОБА_7 у тому, що він знаходився на лікуванні у ДУ «ІЗНХ ім. В.Т. Зайцева НАМНУ» у відділенні клініки інституту загальної та невідкладної хірургії з 15 грудня 2023 року з приводу проникаючого колото - різаного поранення лівого боку грудної клітини, лівобічного пневмотораксу, підшкірної емфіземи, колото - різаного поранення лівого нижнього повіка (а.с.85);

- даними рапорта інспектора 2 бат 6 роти 2 взводу УПП в Харківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_18 , відповідно до змісту якого , під час патрулювання Київського району м. Харкова екіпажем 1201 15.12.2023 за фактом доставлення до інституту невідкладної хірургії ОСОБА_7 , 1990 р.н., з ножовим пораненням грудної клітини, за даним фактом було затримано ОСОБА_3 , 1988 р.н., за адресою: АДРЕСА_4 , який повідомив, що між ним та ОСОБА_7 виникла сварка під час вживання алкогольних напоїв, в ході чого, він наніс ножове поранення ОСОБА_7 в область грудної клітини. Гр. ОСОБА_3 був переданий СОГ ХРУП № 1 (а.с.86);

- даними постанови про визнання речовими доказами від 15.12.2023 року, відповідно до якої два фрагменти кухонного ножа зі зламом на рівні ручки загальною довжиною у складеному стані - 283 мм. (100 мм. ручка, 183 мм. лезо) зі слідами речовини бурого кольору на лезі; змив речовини бурого кольору з дерев`яної підлоги на ватну паличку; ватний диск з нашаруванням речовини бурого кольору; ніж кухонний із ручкою білого кольору та зубастим лезом загальною довжиною 281 мм. (106 мм. ручка, 175 мм. лезо) із речовиною бурого кольору на ручці та лезі; ніж кухонний із ручкою чорного кольору загальною довжиною 230 мм. (115 мм. ручка, 115 мм. лезо); ніж кухонний із ручкою коричневого кольору 250 мм. (110 мм. ручка, 140 мм лезо); светр кремового кольору із нашаруванням речовини бурого кольору на рівні грудей визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0002652 від 15.12.2023 (а.с.87-88);

- даними заяви ОСОБА_7 про залучення його у якості потерпілого, відповідно до якої ОСОБА_7 зазначив, що в ніч з 14-го на 15 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_3 наніс йому ножове поранення в область грудної клітини (а.с. 90);

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.12.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_3 було вилучено футболку чорного кольору із нашаруванням плям бурого кольору. (а.с.103-105);

- даними постанови про визнання речовими доказами від 15.12.2023 року, відповідно до якої футболку чорного кольору із нашаруванням плям бурого кольору визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0002652 від 15.12.2023 (а.с.106);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.12.2023 року, проведеного з метою встановлення обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину ОСОБА_7 . Так, в ході проведення слідчого експерименту у присутності захисника, ОСОБА_3 пояснив, що 14.12.2023у вечірній час доби за адресою: АДРЕСА_3 він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 розпивали горільчані напої. Приблизно о 19:00 год. між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник конфлікт на грунті образ з боку ОСОБА_7 в адресу ОСОБА_8 , який переріс у бійку між ними. Вказану бійку та конфлікт вдалось врегулювати та всі присутні продовжили випивати горільчані напої, приблизно о 21:00 ОСОБА_8 пішла додому, а ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжили випивати спиртні напої. Приблизно о 01:00 год 15.12.2023 між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 знову виник конфлікт з тих же підстав, в ході якого все переросло у бійку між ними. Зі слів ОСОБА_3 ОСОБА_7 наніс йому удар в обличчя, на що ОСОБА_3 також відповів ударом по обличчю ОСОБА_7 , однак останній, застосовуючи фізичну силу виштовхнув ОСОБА_3 із приміщення кухні за вказаною адресою в бік вхідних дверей. Після чого, ОСОБА_3 розізлився, повернувся до кухні, де в той момент стояв ОСОБА_7 , дістав із кухонної шухляди кухонний ніж із ручкою коричневого кольору та стоячи навпроти ОСОБА_7 на відстані приблизно 60 см, тримаючи ніж у стиснутому за ручку кулаці правої руки, замахом знизу та з правого боку наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_7 з лівої сторонни, встромився у ребра ніж від чого він зламався на дві частини, після чого, кинувши зламаний ніж, продовжив наносити удари кулаками в ділянки голови та тулуба ОСОБА_7 , допоки ОСОБА_6 не розтягнула їх. До протоколу долучено оглянутий компакт-диск, відеозапис якого відтворювався під час судового розгляду (а.с. 107-111);

- даними ухвали Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2023 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 15 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 майно, власником якого є ОСОБА_6 , а саме: два фрагменти кухонного ножа зі зламом на рівні ручки загальною довжиною у складеному стані 283 мм (100 мм ручка, 183 мм лезо) зі слідами речовини бурого кольору на лезі; змив речовини бурого кольору з дерев`яної підлоги на ватній паличці; ніж кухонний із ручкою білого кольору та зубастим лезом загальною довжиною 281 мм (106 мм ручка, 175 мм лезо) із речовиною бурого кольору на ручці та лезі; ніж кухонний із ручкою чорного кольору загальною довжиною 230 мм (115 мм ручка, 115 мм лезо); ніж кухонний із ручкою коричневого кольору 250 мм (110 мм ручка, 140 мм лезо); светр кремового кольору із нашаруванням речовини бурого кольору на рівні грудей (а.с. 112-113);

- даними ухвали Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2023 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене під час затримання у порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_7 , майно, власником якого є ОСОБА_3 , а саме: футболка чорного кольору із нашаруванням плям бурого кольору (а.с.114-115);

- даними заяви ОСОБА_3 від 21.12.2023 про надання добровільної згоди на відібрання зразків крові (а.с.119);

- даними протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 21.12.2023 (а.с.120);

- даними висновку експерта № 14/2959-Дм/23 від 22.12.2023, відповідно до якого кров підозрюваного гр.-на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В (а.с.121-122);

- даними висновку експерта № 14/2961-Дм/23 від 05.01.2024, відповідно до якого згідно завіреної довідки №6496 від 15.12.2023р. з ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », група крові ОСОБА_7 - Ba (III) Rh + (позит.). Групова приналежність крові від підозрюваного ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - А з ізогемаглютиніном анти В. На фрагменті гігієнічної палички зі змивом (об`єкт №1), який був вилучений 15.12.2023р. під час огляду місця події, знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти А, походження якої від потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виключається. Від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дана кров походити не може (а.с.123-125);

- даними висновку експерта № 14/2960-Дм/23 від 05.01.2024, відповідно до якого згідно завіреної довідки №6496 від 15.12.2023р. з ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », група крові ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_7 (позит.). Групова приналежність крові від підозрюваного ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - А з ізогемаглютиніном анти В. На ватному диску (позначеному в постанові як об`єкт №4) - об`єкт №1, знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження якої від потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виключається. Від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дана кров походити не може (а.с.126-128);

- даними висновку експерта № 14/2963-Дм/23 від 09.01.2024, відповідно до якого згідно завіреної довідки №6496 від 15.12.2023р. з ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », група крові ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_7 (позит.). Групова приналежність крові від підозрюваного ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - А з ізогемаглютиніном анти В. На светрі (об`єкти №№1-6), вилученому під час огляду місця події 15.12.2023р., за адресою: АДРЕСА_3 , виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження якої від потерпілого гр.-на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виключається. Від підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дана кров походити не могла ( а.с.129-132);

- даними висновку експерта № 14/2962-Дм/23 від 20.01.2024, відповідно до якого згідно завіреної довідки №6496 від 15.12.2023р. з ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », група крові ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_7 (позит.). Групова приналежність крові від підозрюваного ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - А з ізогемаглютиніном анти В. На футболці (об`єкти №№1-3,6-9), вилученій 15.12.2023 р. під час затримання у підозрюваного ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_7 , виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження якої від потерпілого громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не виключається. Від підозрюваного громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ця кров походити не могла. На цій же футболці (об`єкти №№4,5) знайдена кров людини, групову приналежність якої встановити не виявилось можливим, у зв`язку з впливом предмета-носія (а.с.133-136);

- даними висновку експерта № 15-12/№27-ДМ/Ц/2024р. від 17.01.2024, відповідно до якого згідно довідки № 6496 від 15.12.2023р. з ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », група крові ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_7 (позит.). Згідно підсумків, викладених в «Висновку експерта №14- 12/№2959-Дм/І/ від 21.12.2023», групова належність крові підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - А(ІІ) с ізогемагглютиніном анти-В». В результаті проведення судово-медичної експертизи речового доказу (ножа), вилученого 15.12.2023 під час ОМП за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наступне: на клинку ножа, об`єкт №1 знайдені сліди крові людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В. Таким чином, можна припустити походження слідів крові від людини група крові якої В(III) з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_7 . Даних про наявність крові, яка походить від підозрюваного ОСОБА_3 , не отримано. На рукояті ножа, об`єкт № 2, сліди крові не виявлені (а.с. 141-147);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.12.2023 року, проведеного з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме показів потерпілого ОСОБА_7 . Слідчим експериментом встановлено: потерпілому ОСОБА_7 було запропоновано вказати механізм нанесення йому тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_3 , що мали місце 15.12.2023 приблизно о 1:29 год. за адресою: АДРЕСА_3 . На що потерпілий ОСОБА_7 добровільно погодився і показав, що в ніч з 14.12.2023 на 15.12.202, коли він перебував за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , між ним та його знайомим ОСОБА_3 стався словесний конфлікт, в ході якого між ними сталася бійка, в ході якої вони один одному наносили удари кулаками та долонями, скільки всього було нанесено ударів не пам`ятає. Крім того, під час словесного конфлікту, перебуваючи у кухні ОСОБА_3 тримаючи в своїй руці кухонний ніж довжиною близько 30 см з рукояткою червоно-помаранчевого кольору, яким замахнувся на нього. Відмахуючись від ножа він відчув гострий біль у ділянці свого лівого ока і зрозумів, що його було порізано ножем. Через деякий час, коли він знаходився перед ОСОБА_3 на відстані 1 метр, він побачив як він зверху замахується на нього ножем і відразу наносить удар в область грудної клітини зліва, в цей час він, намагаючись схватити його руку, в якій він тримав ніж, не втримавшись на ногах вони обидва впали на підлогу на кухні, де продовжили наносити один одному удари руками, але куди саме і скільки всього ударів вони нанесли один одному він не пам`ятає. До протоколу долучено фотознімки, які досліджувались під час судового розгляду (а.с. 148 - 153);

- даними висновку експерта № 09-1776/23 від 26.01.2024, відповідно до якого у зв`язку із подією в ніч на 15.12.23р. у гр. ОСОБА_7 , 1990 р.н., мали місце такі ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітині ліворуч; різана рана лівої повіки; подряпина (поверхнева різана рана) в проекції правого плечового суглобу по задній поверхні. Ці ушкодження сформувалися внаслідок троєкратної дії гострого предмету з колюче - ріжучими властивостями поверхні, що травмувала. Таким міг бути й ніж із шириною клинка на глибині занурення не більш 3 см. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч це - ТЯЖКЕ тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя, згідно із п. 2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. Різана рана нижньої повіки це - ЛЕГКЕ тілесне ушкодження із короткочасним розладом здоров`я, згідно п.п. 2.3.1"а", 2.3.2"а", 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. Подряпина в проекції правого плечового суглобу по задній поверхні це - ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, згідно п.п. 2.3.2 "б", 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. Щодо можливості виникнення трьох ушкоджень, які розташовані по різним поверхням тіла, від дії гострого предмету (ймовірно ножа) при падінні з висоти власного зросту, то відповідь на це питання потребує додаткової інформації. Тим більш, що такий механізм не віддзеркалений ні в показах гр. ОСОБА_7 (витяг з протоколу допиту у установчий частині постанови про призначення експертизи), ні в показах ОСОБА_3 (протокол допиту від 15.12.2023р). Напрямок травмуючого фактору при формуванні колото-різаного поранення приблизно відповідає перпендикуляру до площини впливу, а напрямок різаних ран (подряпина) більш відповідає впливу під гострим кутом або дотично. Розташування ушкоджень на тілі гр. ОСОБА_7 знаходиться у межах досяжності "своєю рукою". Визначення міг чи не міг гр. ОСОБА_7 заподіяти собі тілесне ушкодження знаходиться у компетенції судово-слідчих органів. Покази гр. ОСОБА_7 , що надані ним в ході слідчого експерименту від 26.12.2023р., в цілому відповідають судово-медичним даним щодо механізму формування проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини та різаної рани повіки (а.с.154-159);

- даними постанови про визнання речовими доказами від 01.01.2024 року, відповідно до якої аудіозапис повідомлення до служби «102» від 15.12.2023 щодо отримання ножового поранення гр. ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , яка скопійована на DVD-R диск, який упакований до паперового конверту та опечатаний печаткою «Харківське РУП №1 ГУНП в Харківській області «№61» визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0002652 від 15.12.2023 (а.с.165);

- даними висновку судовопсихіатричного експерта № 8 від 08.01.2024 року, відповідно до якого, ОСОБА_3 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю та синдрому залежності внаслідок вживання стимуляторів, на теперішній час утримання. Відповідно до свого психічної стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_20 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_20 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.166-168);

- даними висновку експерта № 09-93/24 від 26.01.2024, відповідно до якого в показах підозрюваного ОСОБА_3 , які приведені в протоколі допиту від 15.12.23 р, та в протоколі слідчого експерименту від 26.12.23р, міститься інформація про нанесення удару ножем в грудну клітину гр. ОСОБА_7 ліворуч. Це загалом відповідає судово- медичним даним щодо локалізації ушкодження у Пуляєва та травматичного чинника (ножа). Ці покази не відповідають судово-медичним даним щодо напрямку травматичного впливу (згідно протоколу операції № 90 рановий канал спрямований «дещо вниз»). Крім того в цих показах відсутня інформація щодо формування ушкодження в проекції правого плечового суглобу у гр. ОСОБА_7 , а формування рани лівої нижньої повіки, як різане (протокол оперативного втручання № 90) не відповідає показам в частині можливості формування від дії нігтя, як за характером, так і за об`ємом (а.с.175-181);

- даними протоколу огляду предметів від 07.02.2024, відповідно до якого судом встановлено, що об`єктом огляду є зламаний ніж, рукоятка ножа помаранчевого кольору на якому мається кріплення в кількості 3 шт. (металеві), також мається наліпка з № 2 та лезо ножа металевого кольору довжиною 18,5 см, на якому мається наліпка з № 1. Ніж має пошкодження у вигляді погнутості кінця леза та сліди тертя. Потерпілий ОСОБА_7 , оглянувши даний ніж, пояснив, що саме цим ножем 14.12.2023 року ОСОБА_3 спричинив йому тілесні ушкодження, а саме наніс удар в область лівого ока і удар в область грудної клітини зліва (а.с. 188-190);

- даними протоколу огляду предметів від 07.02.2024, відповідно до якого судом встановлено, що об`єктом огляду є два фрагменти ножа, а саме кухонний ніж в зламаному виді, рукоятка ножа помаранчевого кольору, на якому маються металеві кріплення, також мається наліпка № 2. Лезо металевого кольору довжиною 18,5 см, на якому мається наліпка з № 1. На ножі мається пошкодження у вигляді погнутості кінця леза, маються сліди терття. Підозрюваний ОСОБА_3 , оглянувши даний ніж, пояснив, що саме цим ножем він наніс удар ОСОБА_7 у грудну клітину і можливо наніс поранення повіки. Даний ніж він взяв з шухляди стола на кухні у будинку ОСОБА_21 (а.с.191-192);

- даними постанови про визнання речовими доказами від 08.02.2024 року, відповідно до якої аудіозаписи виклику ЕМД- служби «103» від 15.12.2023 на адресу: АДРЕСА_3 , яка скопійована на CD-R диск визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0002652 від 15.12.2023 (а.с.198).

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з них, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України, вважає їх допустимими.

Крім того, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, тому є належними.

Таким чином, вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_3 злочину відносно потерпілого.

Суд, об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини кримінального провадження під № 0002652 від 15.12.2023, підтверджені доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 в тому, що він 14.12.2023 приблизно о 23:30 год., прийшов у гості до своїх знайомих: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_3 , та за вказаною адресою вживав з останніми алкогольні напої.

У ході спільного вживання алкогольних напоїв на кухні за вищевказаною адресою між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з мотивів раптово виниклих неприязних особистих відносин, у ході якого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

ОСОБА_3 , 15.12.2023 приблизно о 00:50 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на кухні за вищевказаною адресою, знаходячись навпроти ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на умисне вбивство останнього, дістав з шухляди стола кухонний ніж, та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя останнього, утримуючи ніж у правій руці, наніс ОСОБА_7 вказаним ножем один удар в область лівого ока, від якого потерпілий намагався ухилитись та відбити власною рукою, не зупиняючись на цьому продовжив реалізацію свого прямого умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_7 , а саме цілеспрямовані дії тримаючи кухонний ніж у правій руці, наніс потерпілому ножем один удар в область лівої частини грудної клітини від якого утворилось проникаюче колото-різане поранення грудної клітині та від удару ніж зламався та відскочив, а обвинувачений разом з потерпілим впали на підлогу, де між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 почалася бійка, в ході якої ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_7 , наніс останньому не менше 10 (десяти) ударів кулаками своїх рук в область обличчя та тулуба, яка була припинена активними діями ОСОБА_6 , які полягали у відтягуванні потерпілого від обвинуваченого, виклику швидкої допомоги, наданні медичної допомоги.

ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, довести свій умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 , до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 , припинила бійку, викликала швидку медичну допомогу та ОСОБА_7 доставлено до ДУ «Інституту загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т.Зайцева», де останньому своєчасно надали необхідну медичну допомогу.

Твердження та доводи ОСОБА_3 про відсутність умислу на позбавлення життя потерпілого, суд вважає непереконливими з наступних підстав.

Ч. 2 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України передбачає відповідальність за закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій. Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

Згідно зі ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Закінченим є замах, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату.

Згідно з роз`ясненням, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» особа, яка добровільно відмовилась від убивства потерпілого або заподіяння шкоди його здоров`ю, підлягає кримінальній відповідальності лише за умови, що фактично вчинене нею діяння містить склад іншого злочину. Якщо ж відмова мала місце вже після вчинення дій, які особа вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до ч. 2 ст. 15 КК як закінчений замах на злочин, який особа бажала вчинити. При цьому треба мати на увазі, що замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільне небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Верховний Суд України в своїх рішеннях (справи № 5-10кс14, № 5-32кс14) неодноразово вказував, що вирішуючи в справах про злочини проти життя та здоров`я особи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий, суд має виходити із сукупності всіх обставин справи й ураховувати не тільки поведінку винуватого, потерпілого і їх взаємостосунки до злочину, під час і після його вчинення, але й спосіб учинення злочину, застосовані засоби і знаряддя, сам характер заподіяних потерпілим поранень. Про наявність саме прямого умислу можуть свідчити, зокрема, діяння винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілого і не призвели до смертельного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі. Суд також звертав увагу на те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Ціль досягнення суспільно небезпечного результату - це конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, у тому числі й замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла й вчиняти замах на їх досягнення.

У даному кримінальному провадженні про направленість умислу обвинуваченого на вбивство ОСОБА_7 , переконливо свідчить сукупність всіх фактичних обставин вчиненого ним діяння, зокрема знаряддя злочину ніж, спосіб нанесення, характер і локалізація тілесного ушкодження (ножем в місце розташування життєво важливого органу людини око, серце) з прикладанням значної фізичної сили, як повідомив потерпілий та встановлено матеріалами кримінального провадження, що від удару в ліву верхню частину тулуба ніж зламався, що під час розгляду не заперечував обвинувачений, інтенсивність та цілеспрямованість дій обвинуваченого, поведінка обвинуваченого, яка передувала конфлікту та під час повторного конфлікту, його фактична відмова покинути будинок в якому проживав потерпілий, неодноразові сварки в цей вечір, під час якої взяв ніж, який перебував в шухляді столу, кількість ударів, поведінка після того, як ножем спричинено тілесне ушкодження та він зламався, продовження нанесення ударів на підлозі потерпілому, вчинення злочину, було припинено завдяки перебуванню поряд свідка ОСОБА_12 . Зазначене свідчить про наявність умислу на вбивство і полягає в тому, що останній, заподіявши потерпілому удари у життєво важливий орган око, ліву верхню частину тулубу, де розташовано життєво важливий орган - серце, безумовно свідчать про умисел та спрямованість його дій саме на позбавлення життя потерпілого.

Вказані обставини переконують суд, що обвинувачений умисно намагався позбавити життя потерпілого, при цьому, використовуючи свою явну перевагу над потерпілим, оскільки в руках тримав ніж.

На переконання суду, усі дії ОСОБА_3 вказують на те, що обвинувачений бажав настання смерті ОСОБА_7 , що спричинення ним удару у життєво-важливі органи потягне за собою смерть останнього і такі його дії не призвели до смертельного наслідку лише завдяки діям свідка, яка відразу після нанесення другого удару перебувала поряд та вжила заходів для припинення конфлікту, надання першої допомоги шляхом виклику швидкої, тим самим позбавивши можливості останнього продовжувати активні дії.

Отже, дії ОСОБА_3 були продиктовані єдиним умислом і спрямовані на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , з мотивів раптово виниклих неприязних особистих стосунків внаслідок сварки через образу ненормативною лексикою потерпілим свідка ОСОБА_8 , яка була його цивільною дружиною.

Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини.

Завдаючи удари ножем у життєво-важливий орган потерпілому, обвинувачений ОСОБА_3 діяв з прямим умислом на заподіяння смерті, усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого та бажав їх настання, а тому його дії правильно кваліфіковані, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, спростовуючи доводи обвинуваченого щодо відсутності умислу на закінчений замах на позбавлення життя потерпілого, суд зазначає, що обвинувачений обрав знаряддям вчинення злочину ніж, тобто знаряддя з властивостями гостро-ріжучого предмету, яким ОСОБА_3 цілеспрямовано наніс два удари у життєво важливий орган око, ліву верхню частину грудної клітини, а тому була велика ймовірність того, що при його застосуванні, можливо заподіяти смерть людині. Обвинувачений цілеспрямовано наносив удари у життєво важливі органи, потерпілий намагався їх уникнути, під час сварки, здійснив дії щодо наближення до потепрілого, який перебував на відстані витягнутої руки від нього. Неправомірної поведінки з боку потерпілого під час судового розгляду не встановлено, посилання сторони захисту на віктимну поведінку суд не приймає до уваги, оскільки вимога покинути будинок в пізній час є правомірною. Агресивна поведінка обвинуваченого, безумовно свідчить про те, що він розумів, що його дії можуть призвести до смерті потерпілого та бажав цього, про що свідчать його дії та наслідки від них.

Дії обвинуваченого містять усі елементи складу злочину, що йому інкримінують. Об`єктивних даних, які б свідчили, що дії ОСОБА_3 пов`язані із захистом своїх прав та інтересів, самозахистом, матеріали кримінального провадження не містять, та під час судового розгляду не встановлено.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Позиція обвинуваченого щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні даного злочину на думку суду є неправдивою, направленою на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, показами потерпілого, свідків, письмовими доказами, які є логічними, послідовними, та взаємоузгоджуються між собою.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Cтандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду (ККС ВС) від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі № 195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі № 754/17019/17, від 16.09.2020 у справі № 760/23459/17, від 02.12.2022 у справі № 758/1780/17, від 29.11.2022 у справі № 693/1546/14-к; від 05.12.2023 у справі № 286/330/19).

Аналізуючи в сукупності надані суду та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - потерпілому ОСОБА_7 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу обвинуваченого та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 цього ж Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає позитивну харакетистику за місцем проживання, не перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 має середню освіту, розлучений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно інформації заступника начальника установи («Харківський слідчий ізолятор») із соціально-виховної та психологічної роботи полковника внутрішньої служби ОСОБА_22 , за час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» ув`язнений ОСОБА_3 характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку дня в установі не порушує. На профілактичному обліку не перебуває. Адміністрацією установи не заохочується, до суспільно-корисної праці не залучається. В бесідах з представниками адміністрації та персоналом установи тактовний, виконує їх вимоги (а.с.100-101).

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), відомості про обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, обставину, що його обтяжує.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справа про злочини проти життя та здоров`я особи» від 01.04.1994 року про призначенні покарання винним особам у здійснені вказаних злочинів судам необхідно безукірно виконувати вимоги закону про індивідуалізації покарання, не допускаючи застосування безпідставно м`яких мір покарання, і особливо за умисні вбивства та умисні тяжкі тілесні ушкодження. Призначаючи покарання, суди повинні враховувати характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, сукупність усіх обставин конкретного діяння (форму вини, мотив, засіб, стадію здійснення злочину, тяжкість наслідків, наявність в діях кваліфікаційних ознак), данні, які характеризують особу винного, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 3 Конституції України особа, його життя та здоров`я, честь та гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке віднесено до особливо тяжких злочинів, проти життя та здоров`я особи, конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність визнаної судом обставини, яка обтяжує покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі, наближеного до мінімальної межі в межах санкції статті, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, тобто з 15.12.2023 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, ОСОБА_3 в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» суд залишає без змін до набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Приписами ч. 2 ст. 124 КПК також установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15 грудня 2023 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати на користь держави на залучення експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0002652 від 15.12.2023 в загальному розмірі 7572 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 80 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2023 року, на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 15 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 майно, власником якого є ОСОБА_6 , а саме: два фрагменти кухонного ножа зі зламом на рівні ручки загальною довжиною у складеному стані 283 мм (100 мм ручка, 183 мм лезо) зі слідами речовини бурого кольору на лезі; змив речовини бурого кольору з дерев`яної підлоги на ватній паличці; ніж кухонний із ручкою білого кольору та зубастим лезом загальною довжиною 281 мм (106 мм ручка, 175 мм лезо) із речовиною бурого кольору на ручці та лезі; ніж кухонний із ручкою чорного кольору загальною довжиною 230 мм (115 мм ручка, 115 мм лезо); ніж кухонний із ручкою коричневого кольору 250 мм (110 мм ручка, 140 мм лезо); светр кремового кольору із нашаруванням речовини бурого кольору на рівні грудей, та арешт , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2023 року, на тимчасово вилучене під час затримання у порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_7 , майно, власником якого є ОСОБА_3 , а саме: футболка чорного кольору із нашаруванням плям бурого кольору - скасувати.

Речові докази:

Два фрагменти кухонного ножа зі зламом на рівні ручки загальною довжиною у складеному стані - 283 мм. (100 мм. ручка, 183 мм. лезо) зі слідами речовини бурого кольору на лезі; змив речовини бурого кольору з дерев`яної підлоги на ватну паличку; ватний диск з нашаруванням речовини бурого кольору; ніж кухонний із ручкою білого кольору та зубастим лезом загальною довжиною 281 мм. (106 мм. ручка, 175 мм. лезо) із речовиною бурого кольору на ручці та лезі; ніж кухонний із ручкою чорного кольору загальною довжиною 230 мм. (115 мм. ручка, 115 мм. лезо); ніж кухонний із ручкою коричневого кольору 250 мм. (110 мм. ручка, 140 мм лезо); светр кремового кольору із нашаруванням речовини бурого кольору на рівні грудей, футболку чорного кольору із нашаруванням плям бурого кольору, які перебувають на зберіганні у камері схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області згідно квитанції № 2206, № 2234, № 2241 по кримінальному провадженню № 0002652 від 15.12.2023 знищити.

DVD-R диск з аудіозаписом повідомлення до служби «102» від 15.12.2023, CD-R диск з аудіозаписами виклику ЕМД-служби «103» від 15.12.2023, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002652 від 15.12.2023 залишити у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: ОСОБА_1