УХВАЛА

9 липня 2024 року

м. Київ

справа № 682/328/21

провадження № 51-2872ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2023 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року,

встановив:

Захисник ОСОБА_5 звернувся з касаційною скаргою на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2023 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року стосовно засудженої ОСОБА_4 . Крім того, у касаційній скарзі порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку захисник вказує, що повний текст оскаржуваної ухвали Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року було виготовлено 21 березня 2024 року. У зв`язку із наведеним просить поновити йому строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду.

Дослідивши доводи клопотання, долучені копії оскаржуваних судових рішень, Суд дійшов висновку,що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити зважаючи на таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України

(далі - КПК) касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджуваної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

За приписами ч. 1 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Як слідує із доданої копії ухвали Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , судове засідання у якому було проголошено оскаржувану ухвалу, відбувалося за участі захисника ОСОБА_5 , що свідчить про його обізнаність із результатом апеляційного розгляду та порядком оскарження ухвали суду.

Однак, із цією касаційною скаргою захисник ОСОБА_5 звернувся лише 20 червня 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, при цьому порушує питання про його поновлення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були, чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Наведені захисником у клопотанні доводи про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження Верховний Суд не визнає поважними з огляду на таке.

При вирішенні цього питання Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом трьохмісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин його пропуску. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження

слідує, що захисник ОСОБА_5 не навів будь-яких обставин, які б не залежали від його волевиявлення, та були б пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися з касаційною скаргою до

15 червня 2024 року.

Суд касаційної інстанції погоджується, що відсутність повного тексту оскаржуваного судового рішення може бути перешкодою для своєчасного подання касаційної скарги. За наявності відповідних обґрунтувань така обставина може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження.

Протезахисник не наводить обставин, які перешкодили йому подати касаційну скаргу хоча і поза межами строку на касаційне оскарження, але невідкладно за наявності можливості після припинення існування обставин, що цьому, на його думку, об`єктивно заважали, оскільки згідно доводів, викладених у клопотанні захисника, повний текст оскаржуваної ухвали Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року було виготовлено 21 березня 2024 року, а звернувся з касаційною скаргою він лише 20 червня 2024 року.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення захиснику ОСОБА_5 пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику ОСОБА_5 , оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_5 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2023 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2024 року стосовно засудженої ОСОБА_4 , а його касаційну скаргу з доданими матеріалами - повернути.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3