Справа № 932/1456/24
Провадження № 1-кс/932/469/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинська, Донецької обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що у провадженні СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000253 від 17.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.02.2024 близько 22 год 11 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, буд. 118 Д у відділі непродовольчих товарів супермаркету «Варус-б» ТОВ «Омега» достовірно знаючи про те, що на всій території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжено Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», де на полиці стелажу побачив Станок + 2 картриджі Жилет Фьюжн ПроГлайд ФлексБол, в кількості 1 шт., штрих код 816, вартістю 611, 90 грн., який визначив предметом свого злочинного посягання.

Далі, перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, взяв з полиці стелажу Станок + 2 картриджі Жилет Фьюжн ПроГлайд ФлексБол, в кількості 1 шт., штрих код 816, вартістю 611, 90 грн., який сховав до кишені своєї куртки, з метою подальшого виносу товару без оплати.

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, яке належать ТОВ «Омега», пройшов за межі касових зон, не сплативши за товар, та попрямував до виходу з супермаркету «Варус-б» однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений старшим охоронцем супермаркету «Варус-б» ТОВ «Омега» з викраденим майном.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

16.02.2024 о 22 год 50 хв в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний протокол від 17.02.2024.

17.02.2024 слідчим СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю Донецької області, м. Торецьк, маючому середню освіту, не одруженому, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючому, офіційно не працевлаштованому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому, а саме: 07.06.2018 засуджений Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; 09.08.2019 засуджений Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком

Дзержинського міського суду Донецької області від 07.06.2018 більш суворим за дійсним вироком, призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за ч. 1 ст. 309 КК України та остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, сторона обвинувачення приходить до висновку про застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу, оскільки підозра ОСОБА_4 є обґрунтованою, а також встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру, надав показання. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення учасників провадження та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тримання під вартою може вважатися таким, що здійснюється відповідно до «процедури, встановленої законом», навіть якщо національні суди визнали, що мали місце певні процесуальні порушення у провадженні щодо винесення рішення про тримання під вартою, проте визнали тримання під вартою правомірним («Еркало проти Нідерландів» (Erkalo v. the Netherlands), §§ 55-56). Таким чином, навіть недоліки в рішенні про тримання під вартою не обов`язково тягнуть за собою незаконність відповідного періоду тримання під вартою за змістом частини 1 статті 5 («Єчус проти Литви» (Jeиius v. Lithuania), § 68; «Бенхем проти Сполученого Королівства» (Benham v. the United Kingdom), §§ 42-47).

Проголошуючи «право на свободу», стаття 5 стосується фізичної свободи людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі. ЇЇ положення не стосуються звичайних обмежень свободи пересування, які регулюються статтею 2 Протоколу № 4 («Де Томмазо проти Італії (De Tommaso v. Italy [GC]), § 80; «Крянге проти Румунії» (Creangг v. Romania [GC]), § 92; «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands), § 58).

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

В ході розгляду клопотання встановлено наступне.

У провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000253 від 17.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетним до скоєння даного злочину є гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 16.02.2024 близько 22 год 11 хв., перебуваючи у приміщенні магазину за адресою: м. Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, буд. 118 Д у відділі непродовольчих товарів супермаркету «Варус-б» ТОВ «Омега» достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, взяв з полиці стелажу Станок + 2 картриджі Жилет Фьюжн ПроГлайд ФлексБол, в кількості 1 шт., штрих код 816, вартістю 611, 90 грн., який сховав до кишені своєї куртки, з метою подальшого виносу товару без оплати. Однак закінчити свій злочин ОСОБА_4 не зміг, з причин, що не залежали від нього, оскільки був помічений та затриманий працівником охорони.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів.

16.02.2024 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному проваджені матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події від 16.02.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 17.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред?явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими доказами у сукупності.

Ураховуючи викладене, приходжу до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою і підтверджується зібраними слідством матеріалами.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід відмітити, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість покарання, може переховуватись від слідства й суду, тому цей ризик вважаю доведеним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вважаю доведеним, оскільки підозрюваний схильний до вчинення корисливих злочинів, неодноразово засуджений. Цей ризик також об`єктивно існує.

Обираючи вид запобіжного заходу враховую, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не має офіційного місця роботи, утриманців, не одружений, в ЗСУ не служить, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується негативно, вчинив повторно тяжкий злочин в умовах воєнного стану.

Жодної обставини, яка б давала підстави для висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваним не доведено, доказів не надано.

Таким чином, будь-який більш м`який запобіжний захід призведе до того, що підозрюваний знову продовжить вчиняти кримінальні правопорушення, може переховуватись від слідства та суду, з урахуванням даних про його особу.

Беручи до уваги викладене, вважаю доцільним застосувати до ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід, тобто тримання під вартою.

Водночас з урахуванням майнового стану підозрюваного, вважаю можливим визначити йому заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки він вчинив незакінчений злочину, тому розмір застави можливо обрати нижче встановленого КПК України розміру як для тяжкого злочину.

Враховую висновки, викладені у рішенні ЄСПЛ «Істоміна проти України», де вказано, що розмір застави повинен бути посильним для підозрюваного, належним чином обґрунтованим та не становити втручання у його майнові права та інтереси. Оскільки майновий стан ОСОБА_4 незадовільний, вважаю, що він зможе віднайти кошти у розмірі 30 280, 00 грн. та внести їх як заставу.

Підсумовуючи викладене, клопотання сторони обвинувачення слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень, 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із фактичного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 14.04.2024 включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1