Справа 754/8526/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1162/2024 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14 лютого 2001 року Ватутінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141 КК

України до 1 року позбавлення волі;

- 31 січня 2002 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 13 червня 2006 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 17 серпня 2011 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 02 листопада 2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 11 березня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 05 травня 2021 року приблизно о 19 год. 40 хв., перебуваючи біля зупинки громадського транспорту по АДРЕСА_2 , побачив біля раніше незнайомої ОСОБА_9 її власний спортивний велосипед марки «Cannondale» Trail 29, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_8 , повторно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його злочинні дії є відкритими для оточуючих, підбіг до вказаного велосипеда марки «Cannondale» Trail 29, вартістю 8433 грн. 33 коп., схопив його та ігноруючи вимогу потерпілої ОСОБА_9 зупинитись та повернути її майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим повторно відкрито викрав належне потерпілій майно, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 8433 грн. 33 коп.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що потерпіла ОСОБА_9 під час судового розгляду кримінального провадження не допитувалась та жодного разу в судове засідання не прибула, у матеріалах справи відсутні будь-які докази вручення (отримання) повістки (повідомлення) про виклик потерпілої, прокурор не забезпечив явку потерпілої та відповідно дійсні причини неявки потерпілої в судові засідання для сторони захисту невідомі.

Також вказує, що стороною захисту під час дослідження доказів долучено письмові докази, які підтверджують, що ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про що сторона захисту акцентувала увагу суду ще на підготовчому судовому засіданні.

Захисник звертає увагу суду на те, що показання свідка ОСОБА_10 жодним чином не підтверджують фактичних обставин справи, що зафіксовані в обвинувальному акті, та безпосередньо свідок підтвердив застосування працівниками поліції як до нього, так і відносно ОСОБА_8 фізичного та психологічного тиску, примушування давати показання під час досудового розслідування, тощо.

Крім того, захисник вказує на недопустимість доказів, покладених в основу обвинувального вироку, а також порушення права ОСОБА_8 на захист, оскільки він має діагноз «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин. Синдром залежності», але незважаючи на це, слідчим не було залучено захисника 07.05.2021 та відповідно проводились слідчі дії без участі захисника та 06.05.2021 повідомлення вручалось без участі захисника.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за обставин, викладених у вироку, обґрунтовані сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 в своїй заяві від 05 травня 2021 року до Деснянського УП ГУНП у м. Києві повідомила про відкрите заволодіння невідомим чоловіком належним їй велосипедом на зупинці по АДРЕСА_2 05 травня 2021 року приблизно о 19 год. 40 хв. Під час впізнання по фотознімкам потерпіла в присутності понятих впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка 05 травня 2021 року приблизно о 19 год. 40 хв. по АДРЕСА_2 відкрито заволоділа її велосипедом марки «Cannondale» білого кольору.

Крім того, згідно переглянутого в суді першої інстанції відеозапису з камер відеоспостереження з приміщення ломбарду ПТ « Ай Ті Ломбард » за 05 травня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_10 через невеликий проміжок часу після події кримінального правопорушення, закладали разом на паспорт ОСОБА_10 до ломбарду по АДРЕСА_3 білий велосипед, що також підтверджується повідомленням ПТ «Ай Ті Ломбард» за № 66/06 від 06.05.2021.

Згідно протоколу огляду та вилучення від 07 травня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_8 в присутності понятих добровільно видав слідчому білий велосипед марки «Cannondale», зазначивши про обставини заволодіння ним. Вказаний протокол підписаний обвинуваченим, будь-яких зауважень останній не зазначав.

До показань свідка ОСОБА_10 про те, що він не мав відношення до закладення велосипеду потерпілої до ломбарду, разом з ОСОБА_8 в приміщенні ломбарду не знаходився, місцевий суд віднісся критично, оскільки вони спростовуються дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження вище наведеними доказами, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що потерпіла ОСОБА_9 під час судового розгляду жодного разу не допитувалась, то потерпіла 17 червня 2021 року подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, та відсутність у неї матеріальних претензій до обвинуваченого у зв`язку з поверненням викраденого майна (том 1 а.с. 30), в подальшому, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду кримінального провадження, в судові засідання не з`являлась, після початку повномасштабного вторгнення рф змінила країну проживання. Зважаючи на викладене, дотримання розумних строків судового провадження, докази повідомлення потерпілої про час і місце судового провадження, подану потерпілою заяву про розгляд справи за її відсутності, суд за погодженням з стороною обвинувачення та стороною захисту здійснив судовий розгляд кримінального провадження за відсутності потерпілої .

Колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що показання свідка ОСОБА_10 жодним чином не підтверджують фактичні обставини справи, оскільки згідно переглянутого в суді першої інстанції відеозапису з камер відеоспостереження з приміщення ломбарду ПТ « Ай Ті Ломбард » за 05 травня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_10 через невеликий проміжок часу після події кримінального правопорушення, закладали разом на паспорт ОСОБА_10 до ломбарду по АДРЕСА_3 білий велосипед, що також підтверджується повідомленням ПТ «Ай Ті Ломбард» за № 66/06 від 06.05.2021

Оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Доводи захисника про непричетність обвинуваченого до скоєння відкритого викрадення належного потерпілій ОСОБА_9 велосипеду, спростовуються зібраними та дослідженими у справі доказами у їх сукупності, які є послідовними, логічними, такими, що взаємозв`язані між собою та відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд правильно поклав їх в основу обвинувального вироку.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування рішення. Досліджені в судовому засіданні письмові докази відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, а також повністю узгоджуються з іншими доказами, та не викликають сумнівів у суду.

Апеляційний суд також погоджується з видом та розміром покарання, призначеним ОСОБА_8 судом першої інстанції, так як при визначенні обвинуваченому покарання судом дотримано вимоги ст. 65 КК України та враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особу винного.

Отже, при перевірці матеріалів кримінального провадження порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду не встановлено, а сукупність зібраних у справі та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, на переконання колегії суддів, повністю спростовують доводи апеляційної скарги щодо необхідності скасування вироку суду.

Таким чином, вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому має бути залишений без змін, а апеляційна скарга щодо його скасування - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя