Справа № 161/7607/23 Провадження №11-кп/802/288/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000628, за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює водієм КП «Луцькспецкомунтранс», не судимого, засуджено:

- за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня фактичного його затримання, тобто 26 лютого 2023 року.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_7 , термін перебування його під вартою з дня його затримання 26 лютого 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню тримання вартою відповідає один день позбавлення волі.

Вироком суду вирішено питання речових доказів, судових витрат та арештованого майна.

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_7 , 26 лютого 2023 року, близько 23 години 40 хвилин, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, в ході конфлікту, що раптово виник на грунті особистих неприязних стосунків з тестем - потерпілим ОСОБА_9 , з яким спільно проживав та пов`язаний спільним побутом, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснив один постріл із мисливської гладкоствольної рушниці «ARMSAN» №18А76707 калібру 12 мм, в ділянку правої частини грудної клітки ОСОБА_9 , чим спричинив смерть останнього.

Згідно висновку експерта № 92 від 27 березня 2023 року, причиною смерті ОСОБА_9 , являється вогнепальне проникаюче, сліпе поранення шротом грудної клітки справа з ушкодженням ребер та нижньої долі правої легені, котре супроводжувалось легеневою кровотечею та розвитком геморагічного шоку, котрий і став безпосередньою причиною смерті.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Не погоджуючись з вирок місцевого суду обвинувачений в поданій апеляційній скарзі вважає, що вирок підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 вважає вирок надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного, а також, що вищевказане судове рішення винесено без урахування дійсних обставин справи, та постановлено помилково, а тому підлягає скасуванню. Просить вирок скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційних скарг; прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілої заперечив; думку обвинуваченого та його захисника, які свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу потерпілої підтримали та просили їх задовольнити,проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили; потерпілу, яка свою та апеляційну скаргу обвинуваченого підтримала, проти апеляційної скарги прокурора заперечила; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону у повній мірі не дотримався, та допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 7 КПК передбачено, що кримінальне провадження за формою та змістом має відповідати його загальним засадам, у тому числі такій, як забезпечення права на захист, що належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, який визначено законом і який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення. Зазначену норму імплементовано в національне законодавство України, вона міститься у ст.21 КПК України.

Зокрема, згідно з приписами ч.2 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд з`ясовує думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу.

Відповідно до ст.345 КПК України судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені цим Кодексом. Після ознайомлення обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у судовому розгляді, з пам`яткою головуючий з`ясовує, чи зрозумілі їм їх права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх.

Окрім цього, згідно з ч.2 ст.31 КПК кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Згідно з приписами ч.4 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме із звукозапису та журналу підготовчого судового засідання від 24 травня 2023 року, головуючий суддя ОСОБА_1 після з`ясування явки учасників, та чи заявляють вони кому-небудь відвід, призначив кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 червня 2023 року, не роз`яснивши обвинуваченому його права, та право заявити клопотання про розгляд справи колегією суддів чим порушила вимоги ч.4 ст.315 КПК України.

В матеріалах справи наявна розписка обвинуваченого про отримання ним пам`ятки про права та обов`язки, проте відомості про зміст цієї пам`ятки та зазначення у ній положень ч.3 ст.31 КПК України відсутні.

Колегія суддів вважає, що вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, що є безумовною підставою для скасування вироку суду, а тому вирок слід скасувати з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 в суді першої інстанції, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.

Частина 6 ст.9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення Кримінального процесуального Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Скасовуючи вирок суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів апеляційних скарг.

З огляду на викладене вирок суду підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суд першої інстанції повинен з дотриманням вимог кримінального процесуального закону всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне, вмотивоване й обґрунтоване судове рішення.

За вироком суду обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Враховуючи вимоги ст.404 КПК України та беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справах «Едуард Шабалін проти Росії» (рішення ЄСПЛ від 16 жовтня 2014 року) і «Руслан Яковенко проти України» (рішення ЄСПЛ від 04 вересня 2015 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_7 , з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність повторного визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції

Продовжити застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 31 травня 2024 року включно

Головуючий

Судді