Справа № 466/4928/23
Провадження № 1-кп/466/261/24
У Х В А Л А

05 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

В процесі розгляду Шевченківським райсудом м. Львова обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000051 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, від прокурора поступило клопотання, в якому вона просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої. Зазначає, що обставини з часу обрання згаданого запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились. Зважаючи на обставини, зазначені у обвинувальному акті та досліджені в ході судового розгляду, у інший спосіб неможливо буде забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Обвинувачена та її захисник в ході розгляду даного клопотання, просили відмовити у задоволенні такого та обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення , виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Порядок продовження строку тримання під вартою регулюється статтею 199 КПК України. В силу положень ч. 3 ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під вартою обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні клопотання прокурора суд вважає, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення та судом не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, які мають враховуватися під час вирішення вказаного питання. Зокрема, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду. Крім того, обвинувачена не працює, не має офіційного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, була оголошена в розшук ухвалою суду від 07.11.23р. по даній справі, в зв`язку з ухиленням від суду. Також суд враховує ту обставину, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в період, коли вона перебувала на іспитовому терміні за вироком Мукачівського міського суду Закарпатської області від 07.04.22 , яким її було визнано винуватою за ч. 3 ст. 185 КК України. Тобто особа може повторно вчинити злочин.

Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченої під вартою до суду не надійшло, стан її здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Обраний відносно обвинуваченої запобіжний захід відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку , що з часу обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу вищенаведені ризики не зменшилися та наявні до цього часу в повному обсязі, а тому виникає необхідність у продовженні строку раніше обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд вважає за неможливе застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

Так само суд не вбачає підстав для зміни та зменшення розміру застави, визначеної судом при обранні запобіжного заходу обвинуваченому .

На виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Застава і є тим альтернативним запобіжним заходом, який слід застосувати до ОСОБА_4 для забезпечення її належної процесуальної поведінки.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої, тяжкість злочину, в якому вона обвинувачується, матеріальний та сімейний стан, ступінь вказаних вище ризиків, суд вважає , що відсутні підстави для зменшення розміру застави, визначеного при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 376 КПК України, суд , -

постановив :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням розміру застави в 20 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., строком на 60 діб, до 04 травня 2024 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважатиметься такою, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Скерувати ухвалу для виконання.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 11 березня 2024 року .

Суддя ОСОБА_1