Справа № 638/2848/24
Провадження № 1-кс/638/1274/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання слідчого відділення №1 СВ Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000014 від 03.01.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізюм Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло клопотання слідчого за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що в провадженні СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 03 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , наприкінці березня 2022 року (більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим), перебуваючи на території Ізюмського ліцею № 4 Ізюмської міської ради за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Старопоштова, буд. 22, де в період тимчасової окупації м. Ізюм Харківської області дислокувалися військові рф, знайшов ящик з гранатами, після чого не маючи передбаченого та установленого чинним законодавством дозволу, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 (зі змінами та доповненнями), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел на зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, переніс його за місцем мешкання на територію приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав його до вересня 2022 року. Після чого після деокупації м. Ізюм Харківської області віддав ящик з гранатами військовослужбовцям ЗСУ, проте одну гранату з запалом до неї залишив собі та почав її зберігати за місцем мешкання в житловому будинку за вищевказаною адресою до 02 січня 2024 року.

Співробітниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області 02 січня 2024 року в період часу з 07 години 57 хвилин по 10 годину 16 хвилин під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова, на території приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: корпус ручної осколкової гранати Ф-1 в окремому стані (без засобу підриву), який згідно висновку експерта № КСЕ-19/121-24/774 від 29.01.2024 року, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, до категорії вибухових пристроїв, бойових припасів не відноситься; підривач до ручних гранат «Ф-1» та «РГ 42» типу «УЗРГМ-2», який згідно висновку експерта № СЕ-19/121-24/771-ВТХ від 29.01.2024, є вибуховим пристроєм, до категорії боєприпасів не відноситься.

Крім того, ОСОБА_5 , 29 січня 2024 року в денний час (більш точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим), перебуваючи на березі річки Сіверський Донець в районі АДРЕСА_1 , знайшов патрони в кількості 119 шт., після чого не маючи передбаченого та установленого чинним законодавством дозволу, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (зі змінами та доповненнями) та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 (зі змінами та доповненнями), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел на зберігання бойових припасів, переніс їх за місцем мешкання на територію приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до 20.03.2024 року.

Співробітниками Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області 20 березня 2024 року в період часу з 07 години 55 хвилин по 08 годину 36 хвилин під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова, на території приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено предмети ззовні схожі на патрони з різним маркуванням на денці в загальній кількості 119 шт.

Також в обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та вказують на необхідність запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне провадження, у якому підозрюється.

Прокурор, слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Підозрюваний підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що слідчим відділом Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000014 від 03.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000014 вбачається, що 02.01.2024 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді в рамках кримінального провадження за №0001355 від 28.11.2023 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено корпус гранати Ф-1 та підривач до ручних гранат Ф-1. Крім того, 07.02.2024 року надійшов рапорт співробітника до РУ про те, що 07.02.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 за місцем свого мешкання зберігає набої до автомату.

20.03.2024 о 08 годині 36 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

20.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку, висновками експертів, показами свідків, речовими доказами.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, має

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі перебування підозрюваного на волі він може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити на підставі ч.4 ст.194 КПК України, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України та не доведено обставини згідно п. 3 ч. 1 цієї статті.

Крім того, на переконання суду до підозрюваного неможливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я, про що свідчить виписка з медичної карти амбулаторного хворого.

Разом із цим, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладає на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи те, що підозрюваний у разі перебування на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого злочину, вважаю за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Термін дії ухвали визначається в межах строку, встановленого ч.6 ст.181 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місці, тобто до 22 травня 2024 року включно шляхом заборони залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду у період часу з 21 години до 6 години наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі міста Ізюма без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 03.01.2024 року свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 25.03.2024 року о 15:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1