ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1942/24 Справа № 201/1892/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142 від 29.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків (далі- КК)

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142 від 29.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив, що позбавлений об`єктивної можливості встановити особу відносно якої складено обвинувальний акт та перевірити відповідність анкетних відомостей обвинуваченого, через відсутність документів, які посвідчуюють його особу, що слугує підставою повернення обвинувального акту прокурору.

Також судом зауважено, що під час підготовчого судового засідання особа, стосовно якої складено обвинувальний акт, свої анкетні дані зазначив, як ОСОБА_7 , який народився у 1964 році у Республіці Казахстан, при цьому вказав, що документів, які б посвідчували його особу не має. Натомість в обвинувальному акті в анкетних даних обвинуваченого зазначено : ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хуст Закарпатської області, що свідчить про невідповідність анкетних даних вказаним обвинуваченим під час підготовчого судового засідання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та відповідність обвинувального акта вимогам КПК.

Зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України. Зауважує, що на час звернення до суду з обвинувальним актом анкетні відомості та місце проживання обвинуваченого органом досудового розслідування було встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 291 ККПК обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, до останнього додано реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурори під час апеляційного розгляду кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та зазначив, що паспорт громадянина України він у встановленому законом порядку не отримував та підтвердив, що у долучених прокурором довідках вказані його анкетні дані.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження не дотримано в повному обсязі, з огляду на наступне.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Положеннями ч. 4 ст. 291 КПК передбачено, що до обвинувального акта додаються: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 - 1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142 від 29.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, містить усі необхідні дані та додатки, передбачені ст. 291 КПК.

Згідно із оскаржуваною ухвалою, підставою для повернення обвинувального акту прокурору стало невідповідність зазначених в обвинувальному акті анкетних даних обвинуваченого.

Аналізуючи висновки суду у цій частині, колегія суддів зважає на те, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити зокрема анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство).

Як вбачається з обвинувального акту, який скеровано до суду у його тексті зазначено належні відомості про обвинуваченого, а саме дані щодо: ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хуст Закарпатської області,, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який постійного місця проживання не має, раніше судимого (а. с. 1).

Прокурором під час апеляційного розгляду долучено належним чином завірені довідки про звільнення №03159 з ДУ Полтавська виправна колонія №64, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Хуст Закарпатської області, вказана довідка містить фотокартку та підпис особи.

Особа зображена на фотокартці має ідентичні риси обличчя з обвинуваченим ОСОБА_7 . Окрім того, останній в суді зазначив, що паспорт громадянина України у встановленому законом порядку не отримував та підтвердив, що на долучених довідках зображений саме він та вказані саме його анкетні дані.

Всі відомості про себе, які він розповів у суді, відповідають змісту зазначених даних в обвинувальному акті. Також підтвердив, що довідка про особу дійсно має його анкетні дані та фотографію. Враховуючи викладене у суду апеляційної інстанції не виникло сумніву в ідентичності його особи з фотографією у цій довідці.

Крім того під час дослідження даних Єдиного реєстру судових рішень щодо попередніх вироків суду стосовно ОСОБА_7 , зі змісту останній видно, що анкетні дані вказані у обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000142 від 29.01.2024 є аналогічними тим, що вказані у вироках Хорольського районного суду Полтавської області від 08.10.2012 та Київського районного суду м. Полтави від 04.11.2022.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що ідентифікація особи це - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Зазначене свідчить про те, що стороною обвинувачення на час складання обвинувального акту та звернення із ним до суду були встановлені анкетні дані обвинуваченого, враховуючи, що останній паспорт громадянина України та інші документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України відповідно до ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр» від 20.11.2012, не отримував у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим останні і не долучені до матеріалів. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції зауважує, що не може вважатися порушенням стороною обвинувачення вимог ст. 291 КПК ненадання документів, що відповідно до вимог закону посвідчують особу, у тому разі коли особою такі документи не в установленому законом порядку не отримувались, тому вказані недоліки не свідчить про невідповідність обвинувального акту як такого вимогам закону, а відтак не можуть бути і підставою для повернення його прокурору.

Твердження суду про неможливість призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із вказаними недоліками обвинувального акту викладеними в ухвалі, є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно з ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкоджали або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.

Керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000142 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4