Справа № 344/6991/24
Провадження № 11-сс/4808/127/24
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.12 ч.2 ст.115 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2024 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 08 травня 2024 року включно.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, захисник адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду змінити та визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції такою, яка винесена із порушенням норм кримінального процесуального закону та без врахування всіх обставин і розгляд клопотання проведено слідчим суддею неповно.

Посилається на те, що сторона захисту наголошувала слідчому судді,що відсутня обґрунтованість підозри і щодо п.12 ч.2 ст.115 КК України, оскільки слідством на даному етапі, не доведено участь декількох осіб, які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його виконання. ОСОБА_7 зазначає, що він не мав умислу, а також ні з ким не планував спільну участь для вчинення вбивства і йому не відомо про обставини на які посилається слідство в підозрі. Посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що сторона обвинувачення не надала жодного доказу, який підтверджує можливу участь ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні,передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КПК України.

Вказує на те, що слідчий суддя при винесенні ухвали не врахував, що слідчий не обґрунтована неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та не наведені обставини, які свідчать, що тримання під вартою є єдиним ефективним запобіжним заходом.

Зазначає, що докази обґрунтування ризиків, передбачених ст.177 КПК України не були зазначені у клопотанні і не долучені до матеріалів. При винесенні ухвали слідчий суддя не врахував ці обставини.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя при винесенні ухвали не врахував обставини, що ОСОБА_7 є інвалідом ІІІ групи, внаслідок проходження військової служби та має супутні захворювання, зокрема вегето-судинну дистонію, а також варикозне розширення вен правої нижньої кінцівки з явищами хронічної венозної недостатності другого ступеня. Вважає, що ОСОБА_7 повинен 01.05.2024 року пройти повторну комісію МСЕК для підтвердження встановленої групи інвалідності та потребує тривалого медичного лікування.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги.

- прокурор заперечив доводи і вимоги апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області, за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000246 від 09.04.2023 року за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Матеріалами клопотання зазначається, що 10 квітня 2024 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11 квітня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбої), поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

12 квітня 2024 року ОСОБА_7 оголошено повідомлення про зміну підозри, яку прокурор долучив до матеріалів клопотання у судовому засіданні.

Зокрема, вказується на те, що 05.04.2024, близько 21 год 15 хв ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , під час вчинення розбою, в ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_10 , який в цей час також перебував у приміщенні будинку, діючи за попередньою змовою між собою, вирішили позбавити його життя. З цією метою ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких, розпочав наносити ОСОБА_10 удари руками та ногами по тілу, поваливши його при цьому на підлогу. Після цього до протиправних дій ОСОБА_9 приєднався ОСОБА_7 .

Зазначено, що реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 , ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер і наслідки своїх дій, свідомо бажаючи їх настання, розпочали наносити численні удари руками та ногами по тілу ОСОБА_10 , який лежав на підлозі, а також цілеспрямовані удари у життєво-важливі ділянки - голову та грудну клітку. Зрозумівши, що ОСОБА_10 перестав подавати будь-які ознаки життя, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з метою приховування своїх злочинних дій, вирішили вивезли тіло потерпілого до лісового масиву у АДРЕСА_1 та закопати його в землю, що ОСОБА_7 й зробив 06.04.2024 у період часу із 05 год 00 хв по 07 год 00 хв. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок набряку та стиснення головного мозку, крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку та мозочка, перелому кісток склепіння та основи черепа, відкритої черепно-мозкової травми.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянню смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Колегія суддів враховує стадію на якій перебуває розслідування та звертає увагу на те, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеності його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку стосовно того, що слідчим і прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі та він усвідомлює про можливість призначення йому саме такого виду покарання в разі доведення його вини у суді; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі їхні анкетні дані та він може шляхом погроз ,змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів та продовжує вчиняти злочинні дії.

До матеріалів справи додано свідоцтво про хворобу № 964/3 від 02.12.2022 року та виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №9282/2022 психоневрологічного відділення(психосоматичного центра)№10 з яких вбачається,що у ОСОБА_7 наявний такий діагноз: тяжкий депресивний епізод без психотичних симптомів. Супутні: вегето-судинна дистонія.

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані підозрюваним та його захисником під час апеляційного розгляду, не можуть бути підставою для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки не виключають наявність встановлених в судовому засіданні ризиків та не свідчать про можливість забезпечення на даній стадії досудового розслідування належної процесуальної поведінки підозрюваного за допомогою інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Доводи підозрюваного ОСОБА_7 щодо невинуватості у вчиненні правопорушень, враховуючи стадію, на якій знаходиться розгляд провадження, не можуть бути безпосередньо перевірені слідчим суддею або судом але можуть і повинні бути перевірені органом досудового слідства під час проведення досудового розслідування.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкість злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді застави, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,376,404-422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5