Справа№ 610/433/24
Провадження № 1-кп/610/79/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження №0000971 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Першотравневе Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні місяці 2022 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_4 , перебуваючи в лісопосадці поблизу села Бородоярське Ізюмського району Харківської області, на відкритій ділянці місцевості знайшов бездимний порох, після чого діючи незаконно, умисно, протиправно, не маючи спеціального дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, переніс його до місця свого проживання в АДРЕСА_2 , де почав незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.

17 листопада 2023 року у період часу з 17:13 по 17:25 годину під час проведення огляду місця події за правилами обшуку за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_4 у господарському приміщенні працівниками поліції було виявлено та вилучено 2 кілограми 525 грамів бездимного пороху, який є вибуховою речовиною метальної дії нітроцилюлозним (бездимним) двохосновним порохом, який ОСОБА_4 незаконно придбав, переніс та зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

Такі дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України як придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

16 лютого 2024 року між підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , та начальником Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов угоди підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести підозрюваний: три роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням в силу ст. 75 КК України та покладенням обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

Суд, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання щодо строку іспитового терміну, то суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в органах пробації не значиться, за місцем проживання в АДРЕСА_2 характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями, з сусідами дружні стосунки не підтримує, в громадському житті села участі не приймає, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити йому річний іспитовий строк та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати на залучення експертів для проведення судової вибухово-технічної експертизи суд покладає на обвинуваченого в силу ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , укладену 16 лютого 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: бездимний порох, загальною вагою 2 кг 525 грам, який передано на зберігання до в/Ч НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили, конфіскувати в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 3 029,12 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394,395 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий