Справа № 953/2947/24
н/п 1-кс/953/2684/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 30.03.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова поштовим шляхом надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «АЗЛК 21412», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження із визначенням місця зберігання автомобіля «АЗЛК 21412», р.н. НОМЕР_1 , на спеціальному майданчику зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

Дане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управління Головного управління Національної поліції в Харківській області, за процесуальним керівництвом Харківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 30.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 29.03.2024, приблизно о 18.55, в районі буд. АДРЕСА_2 , невстановленим автомобілем під керуванням невстановленого водія стався наїзд на пішохода ОСОБА_5 . В результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

08.04.2024 до ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області добровільно прийшов громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що саме він 29.03.2024, приблизно о 18.55, в районі буд. АДРЕСА_2 здійснив наїзд на пішохода та добровільно надав свій автомобіль «АЗЛК 21412», р.н. НОМЕР_1 для огляду.

08.04.2024 в ході огляду автомобіль «АЗЛК 21412», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на спеціальний майдан зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля «АЗЛК 21412», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Прокурор вказує, що автомобіль «АЗЛК 21412», р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобіля «АЗЛК 21412», р.н. НОМЕР_1 . Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи (технічного стану). Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. До клопотання прокурором ОСОБА_3 додано письмову заяву, відповідно до якої просить розглядати клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання клопотання повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.

Слідча суддя, дослідивши додані до клопотання документи, якими прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановила наступне.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з даними, які містяться в протоколі огляду транспортного засобу від 08.04.2024, майно на яке прохурор прохає накласти арешт, тимчасово вилучене 08.04.2024.

12.04.2024 до Київського районного суду м. Харкова, поштовим зв`язком надійшло клопотання про арешт вилученого 08.04.2024 в ході огляду транспортного засобу майна, за підписом прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно поштового конверту, який міститься в матеріалах справи, дата відправки клопотання 09.04.2024, тобто наступного робочого дня після вилучення майна.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, у зв`язку з чим слідча суддя вважає, що процесуальний строк на подання вказаного клопотання не пропущений, тому вважає за можливе, розглянути клопотання по суті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Згідно з п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).

При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:

- правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;

- наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 статті 170 КПК України).

Щодо правової підстави арешту майна слідчий суддя зазначає наступне.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 30.03.2024 за №0000430, в рамках якого подається дане клопотання.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст.286 КК України внесені до ЄРДР 30.03.2024 за фактом того, що 29.03.2024 приблизно о 18:55 в районі буд. АДРЕСА_2 , автомобілем « НОМЕР_3 », р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , стався наїзд на пішохода ОСОБА_5 . В результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно з даними, які містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.03.2024, слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , за участі понятих, було здійснено огляд місця ДТП, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено, що автомобіль з місця ДТП зник, на проїжджій частині наявні поверхневі сліди шин та присутні стерті сліди гальмування.

Відповідно до даних, які містяться в протоколі огляду транспортного засобу від 08.04.2024, слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , за наданою письмовою згодою володільця транспортного засобу ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, проведено огляд легкового автомобіля «АЗЛК 21412», р.н. НОМЕР_1 , який має зовнішні пошкодження: розбите лобове скло в центральній його частині, деформований капот, розбите скло лівої передньої фари, а також розбите лобове скло в районі лівого двірника.По закінченню огляду транспортний засіб направлений на майдан тимчасового затриманих автомобілів.

Під час розгляду клопотання встановлено, що власником автомобіля «АЗЛК 21412» реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з даними, які містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 .

Даних щодо визначення вказаного вилученого майна речовим доказом на час розгляду клопотання немає, однак слідчою суддею встановлено, що існує сукупність розумних підозр вважати, що транспортний засіб «АЗЛК 21412» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 30.03.2024 за №0000430, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що прокурором доведено необхідність арешту у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, зазначеного у статті 98 КПК України, а також наявністю ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Слідча суддя вважає, що передача вищезазначеного вилученого майна на відповідальне зберігання власнику або володільцю з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України не забезпечить їх належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин, які не залежать від волі особи, якій він буде наданий на зберігання.

При цьому слідча суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч.1 ст.174 КПК).

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 30.03.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 08.04.2024 в ході проведення огляду транспортного засобу, а саме на автомобіль «АЗЛК 21412» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом заборони його користування, ремонтування, розпорядження та відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зберігання автомобіля «АЗЛК 21412» реєстраційний номер НОМЕР_1 , доручити працівникам майданчика тимчасового тримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1