КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/122/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 309 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.02.2024, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрове Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, інваліда ІІІ групи безстроково, хворіє на цукровий діабет, одруженого, із неповнолітньою дитиною на утриманні, із вищою освітою, працює директором ТОВ «БК ЛЕВІТАН», зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин - на строк дії з 15.02.2024 до 09.04.2024, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «БК ЛЕВІТАН», будучи службовою особою, спеціальним суб`єктом злочинів у сфері службової діяльності, порушуючи вимоги Конституції України, Господарського кодексу України, Закону України «Про публічні закупівлі», здійснив поставку відділу освіти виконавчого комітету Знам`янської міської ради генераторів за завищеними цінами, а також поставив товар, який не відповідає умовам договору, про що склав акти приймання-передачі, засвідчивши їх своїм підписом та печаткою ТОВ «БК Левітан».

Органом досудового розслідування директору ТОВ «БК ЛЕВІТАН» ОСОБА_8 інкримінується заволодіння чужим майном, а саме бюджетними коштами на загальну суму 822 847, 18 грн.

Також, у відповідності до матеріалів клопотання, директор ТОВ «БК Левітан» ОСОБА_8 , з метою легалізації коштів, отриманих внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке передувало легалізації та уникнення їх ідентифікації, шляхом перерахування з розрахункового рахунку ТОВ «БК Левітан», відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», на банківські розрахункові рахунки ряду фізичних осіб та фізичних осіб підприємців, заволодів грошовими коштами у сумі 607 597,18 грн., отриманих внаслідок продажу відділу освіти Знам`янської міської ради генераторів за завищеними цінами.

Отже, ОСОБА_8 , 09.02.2024, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 та ч.1 ст.209 КК України.

У межах даного кримінального провадження слідчий СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді місцевого суду з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у вигляді 370 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, у випадку застави.

Розглянувши дане клопотання, слідчий суддя постановив задовольнити його частково, застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що підозра, вручена ОСОБА_8 , є обґрунтованою, проте усі заявлені слідчим у клопотанні ризики, - не знайшли свого підтвердження, зокрема, знайшли підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на підлеглих осіб з метою зміни наданих ними показань.

Враховані й судом обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які сукупно свідчать на користь підозрюваного ОСОБА_8 і позитивно характеризують його особу.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується прокурор, оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із правом внесення застави у розмірі 370 прожиткових мінімумів, у разі внесення якої покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України, доводиться протоколами допиту свідків, висновками експертів та іншими зібраними доказами.

Прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище, може незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження шляхом залякування, морального тиску.

З метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи міру можливого покарання, розмір спричинених збитків, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, прокурор вважає, що розмір застави, визначений у межах п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, до того ж, шкода, завдана вчиненим кримінальним правопорушенням, є значно більшою, ніж визначена цією нормою закону застава.

На апеляційну скаргу прокурора подано заперечення адвокатом ОСОБА_7 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , в якому адвокат просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, з визначенням застави, думку адвоката ОСОБА_7 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_8 , які заперечили апеляційну скаргу обвинувачення, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України: Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України: Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України.

У представлених матеріалах існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри), як от: матеріали УСБУ в Кіровоградській області, постанова про визнання речових доказів, договір про закупівлю товарів від 20.12.2022 із додатками, наказ ТОВ «БК Левітан», платіжні доручення, довідка заступника начальника відділу взаємодії з правоохоронними органами управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області, висновок про результати аналітичного дослідження фінансово-господарських операцій ТОВ «БК Левітан», наданий ГУ ДПС у Кіровоградській області, висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 780/23-27, висновок експерта № СЕ-19/112-23/4206-ЕК.

Кримінальні правопорушення, підозру у яких повідомлено ОСОБА_8 відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень (заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану - караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років); набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, - караються позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна), та кримінальних проступків (складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, - караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років).

При цьому, однак, оцінено й наявні у даному кримінальному провадженні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Наявність всіх ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України, органом досудового розслідування не доведена, як і не доведено, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе лише за умови застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не доведений ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слід зауважити, протягом досудового розслідування вже проведено ряд слідчих дій.

Відсутні об`єктивні дані про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний не судимий, дані про систематичність притягнення до адміністративної відповідальності також відсутні. Схильність підозрюваного до протиправної поведінки, вчинення злочинних вчинків не зафіксована.

Зважаючи на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, міру покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, наявність додаткового покарання у виді конфіскації майна, розмір майнової шкоди, спричинення якої ставиться ОСОБА_8 у провину, можливо допустити існування ризику переховування підозрюваного від досудового розслідування та/або суду.

Ризики незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_8 на свідків допускається як можливі, оскільки підозрюваний в силу займаної посади може чинити вплив на підлеглих (свідків).

Разом із тим, слід зауважити, лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення уособлено не може стати підставою для застосування найтяжчого запобіжного заходу як тримання під вартою, а встановлені ризики унеможливляться та значно зведуться до мінімуму шляхом застосування щодо підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а також попередженням підозрюваного ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. У разі вчинення таких спроб та наявності відповідних заяв від свідків запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 може бути змінений на більш жорсткий.

Тобто, всі ризики, заявлені прокурором, свого підтвердження не знайшли.

Також, слід враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_8 виключно позитивно характеризований, офіційно працевлаштований, а отже має джерело постійного доходу, є платником податків, має постійне місце реєстрації та проживання, не судимий, є інвалідом ІІІ групи, має подяки голови обласної асоціації футболу за внески у справи розвитку спорту, командира військової частини за активну громадську позицію, надання допомоги з оборони та захисту територіальної цілісності країни, надання відсічі агресору.

Підозрюваний має родину, одружений, має родичів утриманців, через те, що його матір є особою похилого віку (пенсіонер), у неї наявні тяжкі хвороби, а його син є неповнолітнім.

Можливо стверджувати про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного.

В цілому можливо стверджувати, що недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання виявленим ризикам не встановлена.

Зазначене вище свідчить, що належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 , за встановлених наразі обставин, може бути забезпечена за умови застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що достатнім запобіжним заходом, таким, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, зважаючи на встановлені ризики, є домашній арешт у визначений період доби.

Покладення ж на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, сприятиме зменшенню та стримуванню наявних ризиків.

Відтак, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли і спростовуються наведеним вище, і колегія суддів не убачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, залишаючи її без змін як законну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.02.2024 про обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин - на строк дії з 15.02.2024 до 09.04.2024, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4