печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

Іменем України

30 квітня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000878, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_5 під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває вказане кримінальне провадження.

06.03.2024 ухвалою Печерського районного суду м. Києва до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.05.2024 включно.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали та залишаються актуальними. Зокрема, ризик переховуватися від суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Враховуючи викладене, є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім цього, вказаний ризик підтверджується наявністю кримінального провадження відносно обвинуваченого, яке наразі перебуває на розгляді у Солом`янському районному суді м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України, та відсутністю у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків у місті Києві. Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який відповідає характеру та тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину. З урахуванням наведеного просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів та альтернативний запобіжний захід у вигляді застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, значно зменшилися. Так, на сьогоднішній день остаточно відпав ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, при цьому вплив на потерпілого нівелюється проживанням останнього в іншому місті. З огляду на вказане, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків не спілкуватися з потерпілим, не виїжджати за межі м. Києва.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризик переховуватися від суду вбачається з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Так, санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. З метою уникнення можливого покарання ОСОБА_5 може переховуватися від суду, що унеможливить розгляд справи у розумні строки. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, не має сім`ї та утриманців, офіційно не працевлаштований, що підтверджує відносно нього ризик переховування від суду.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який, згідно обвинувачення, вчинив в той час, коли в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва вже перебувало кримінальне провадження відносно нього за вчинення тяжкого злочину (за ч. 2 ст. 187 КК України).

Крім того, обставини кримінального провадження свідчать про те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційного місця роботи не має, отже не володіє стабільним джерелом прибутків, на даний час обвинувачується у вчиненні декількох тяжких умисних корисливих кримінальних правопорушень. Вказане дає суду підстави дійти висновку, що обвинувачений може продовжувати вчиняти злочини проти власності з метою отримання доходу для забезпечення свого існування.

Вирішуючи питання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд враховує дані про його особу, який офіційно непрацевлаштований, раніше не судимий, проте відносно якого Солом`янським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за ч. 2 ст. 187 КК України, наявність у останнього постійного місця проживання у м. Києві, а також тривалий період утримання обвинуваченого в умовах несвободи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На переконання суду ризики, що були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу на даний час значно зменшилися, з урахуванням тривалого періоду утримання обвинуваченого під вартою, а також стадії судового розгляду.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки на переконання суду останній зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також забезпечить його належну процесуальну поведінку. За таких обставин суд дійшов висновку, що існують підстави для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Також, з метою контролю за процесуальною поведінкою обвинуваченого на ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорта громадянина України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 194, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Змінити застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту у разі оголошення повітряної тривоги, на строк до 30 червня 2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорта громадянина України.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі порушення умов застосованого до нього запобіжного заходу чи покладених судом обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1