Справа №950/2840/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - Бакланов
Номер провадження 11-кп/816/929/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 15 лютого 2024 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Лебединського районного суду Сумської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

В рамках даного кримінального провадження, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн.,з покладенням на останнього, у разі внесення застави, відповідних обов`язків.

Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що строк дії попередньої ухвали, якою обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 18 лютого 2024 року, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час застосування вказаного запобіжного заходу, не зменшились та існують і запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 15 лютого 2024 рокудане клопотання прокурора було задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 квітня 2024 року включно.

Визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить, станом на 01 січня 2024 року, 60560 грн. 00 коп.

Покладено на обвинуваченого ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками; 5) докласти зусиль до пошуку роботи.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 15 лютого 2024 року та обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід, а саме, домашній арешт, за місцем проживання.

В обґрунтування своїх вимог, захисник посилається на те, що фактично ризики, на які вказував у клопотанні прокурор, не доведені і є виключно припущенням останнього, в той час як з відомою йому позиції обвинуваченого ОСОБА_5 , він не буде тиснути на свідків та потерпілих.

На думку апелянта, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом не було взято до уваги докази, які мають істотне значення для висновку суду, а викладені у судовому рішенні висновки, містять істотні суперечності, у зв`язку з чим вважати оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою підстави відсутні.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 та прокурор були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами.

Від прокурора надійшла заява, в якій остання просила здійснити апеляційний розгляд даної справи у письмовому провадженні.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, ні обвинувачений, ні його захисник клопотання про розгляд провадження за їх участі не заявляли, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

А тому, заслухавши доповідь головуючого-судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої захисником апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, висновок суду про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтований наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких було встановлено з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

На спростування доводів апелянта щодо відсутності доказів на підтвердження вказаних ризиків, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, у разі визнання винуватості, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про наявність передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику можливого переховування від суду, з метою уникнути відповідальності.

Крім того, при встановленні вказаного ризику судом було враховано і те, що ОСОБА_5 з 11 серпня 2023 року перебував у розшуку був затриманий на підставі ухвали слідчого судді.

При цьому, саме за наявності того, що показання потерпілого та свідка є джерелом доказів у даному кримінальному провадженні, судом визнано доведеним ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе здійснювати на вказаних осіб незаконний вплив, з метою зміни їх показань на свою користь.

Також, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, судом було враховано і те, що обвинувачений не має сталих соціальних, що докази того, що вінпостійно проживає за відомою адресою, відсутні, однак наявні докази, що своє місце проживання під час досудового розслідування ОСОБА_5 змінював.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, суд і дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, як просив захисник та обвинувачений, та визнав доцільним продовження останньому строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки підставою для цього стали обставини, які свідчать про наявність ризиків, які існують і не зменшились, при тому, що розгляд даного кримінального провадження на даний час ще не закінчився та триває.

При цьому, посилаючись в апеляційній скарзі на безпідставність та недоведеність встановлених ризиків, апелянт не зазначає, якими обставинами такі висновки суду першої інстанції спростовуються, а зазначає лише про те, що ОСОБА_5 не буде тиснути на свідків та потерпілих жодним чином, що є непереконливим і не свідчить про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів зауважує, що зазначаючи, що при прийнятті рішення судом не було взято до уваги докази, які мають істотне значення для прийняття законного рішення, а викладені в оскаржуваній ухвалі висновки містять істотні суперечності, апелянт взагалі не посилається на обставини, які на це вказують і не обґрунтовує, в чому саме це полягає.

Інших доводів, за яких рішення суду можливо було б вважати незаконним та таким, що підлягало б до скасування, апелянтом не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 15 лютого 2024 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3