печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Росава» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000870, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Росава» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2022 по справі № 757/26144/22-к на грошові кошти у безготівковому вигляді, які знаходяться в банківській установі АТ «Південний» (МФО 328209) за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, на всіх наявних рахунках відкритих ПрАТ «Росава» () та грошові кошти, що в подальшому надходитимуть на вказані рахунки.

Крім того, заявник просить скасувати заборону розпорядження та зупинення видаткових операцій з грошовими коштами, що знаходяться на всіх наявних рахунках, відкритих ПрАТ «Росава» та грошовими коштами, які в подальшому надходитимуть рахунки ПрАТ «Росава».

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначає, що набуття ПрАТ «Росава» грошових коштів, на які накладено арешт, не пов`язане з обставинами, які є предметом розслідування в межах кримінального провадження № 0000870 від 02.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Посадові особи (учасники, засновники) ПрАТ «Росава» не мають процесуального статусу у кримінальному провадженні. Грошові кошти оримані внаслідок здійснення ліквідаційної процедури, в тому числі внаслідок стягнення дебіторської заборгованності. ПрАТ «Росава» не брало участі в аукціоні, на якому здійснювалась реалізація активів АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Вказує, що в постанові слідчого про визнання речовим доказом грошових коштів товариства не зазначено, якім саме критеріям ст. 98 КПК України відповідають арештовані грошові кошти ПрАТ «Росава». Також посилається на те, що прокурором в клопотанні не обґрунтовано підставності накладення арешту з метою відшкодування шкоди за рахунок майна саме ПрАТ «Росава». Наразі триває процедура ліквідації ПрАТ «Росава», накладений арешт перешкоджає проведенню ліквідаційної процедури, зокрема погашенню грошових вимог кредиторів. З урахуванням викладеного, просив скасувати накладений арешт.

В судове засідання 11.04.2024 представник ПрАТ "Росава" - адвокат ОСОБА_3 надав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання за його відсутності, викладене у клопотанні підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 подав до суду письмові заперечення з додатками, в яких просив розглянути клопотання без участі прокурора. Окрім того, вказав, що ПрАТ «Росава» є іпотечним майном АТ «Банк «Фінанси та кредит»; рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 2361 від 19.09.2019 затверджено умови продажу пулу активів АТ «Дельта Банк», ПАТ «КБ Надра» та АТ «Банк «Фінанси та кредит», до складу яких увійшли й права вимоги за кредитними договорами. 07.11.2019 відбулись відкриті електронні торги (голландський аукціон) з продажу пулу активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорам, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, частина з яких перебуває у заставі Національного банку України, та дебіторської заборгованості, зокрема активи АТ «Банк «Фінанси та кредит», організатор торгів - ТОВ «Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн»; продаж майна (активів) АТ «Банк «Фінанси та кредит» у вигляді прав вимоги за кредитними договорами здійснено з порушеннями, які вплинули на результат відкритих торгів «аукціону»; переможцем торгів стало ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» () зі ставкою 849 361 257, 77 грн. 06.12.2019 між АТ «Банк «Фінанси та кредит» ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір відступлення прав вимоги; відповідно до Договору Банк відступає ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» належні Банку, а ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуває права вимоги Банку до позичальників, поручителів, іпотекодавців та заставодавців. 23.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» згідно Договору № 02/07/2021 відступила свої права вимоги до ПрАТ «Росава» та ПрАТ «Білоцерківська теплоелектроцентраль» на користь ТОВ «Кредитна установа «Інвестиційна» (). 29.12.2021 року між ТОВ «КУ «Інвестиційна» та АТ «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд» () укладено Договір № 29/12/2021 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами. У свою чергу АТ «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд» цього ж дня укладено договір № 29-12-2021 із АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Базис Траст» (), через що останній набув права вимоги за вищевказаними кредитними договорами. Наразі вбачається, що учасники кримінального правопорушення, діючи за сприяння підконтрольного їм арбітражного керуючого, з метою власного збагачення вчиняли дії з продажу майна ПрАТ «Росава», у зв`язку із чим у електронній системі «zakupki.prom.ua» подана пропозиція щодо проведення. 28.09.2022 року аукціону (ідентифікатор аукціону BRE001-UA-674) з продажу майна ПрАТ «Росава» за заявленою вартістю 1 268 920 834,75 грн без ПДВ.

Ліквідатором ПрАТ «Росава» є арбітражний керуючий ОСОБА_5 , який за інформацією, що міститься в матеріалах кримінального провадження, є пов`язаною особою з ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». У зв`язку із суттєвим порушенням діючого законодавства під час проведення процедури відкритих торгів (аукціону) в електронній формі з продажу майна (активів) банків, що ліквідуються, за результатами яких ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» визнано переможцем та яке відступило свої права вимоги до ПрАТ «Росава» на користь АТ«ЗНВКІФ «Базис Траст», з метою відшкодування спричинених державі збитків та збереження речових доказів, є необхідність в накладені арешту на нерухоме майно, корпоративні права та банківські рахунки АТ«ЗНВКІФ «Базис Траст» та ПрАТ «Росава». 23.09.2022 слідчим визнано майно та банківські рахунки ПрАТ «Росава» речовими доказами у цьому кримінальному провадженні. Отже, з метою збереження речових доказів та використання їх при проведенні подальшого досудового розслідування сьогодні існують підстави для застосування у кримінальному провадженні такого заходу його забезпечення як арешт майна. У задоволенні клопотання просив відмовити.

З урахуванням викладеного, принципів диспозитивності кримінального провадження та розумності строків, слідчий суддя вважав можливим завершити розгляд клопотання у відсутність сторін.

Вивчивши матеріали клопотання, заперечення прокурорів, надходжу наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, якою накладено арешт, в обґрунтування необхідності арешту майна прокурор посилався на те, що службові особи АТ «Банк «Фінанси та кредит», діючи за попередньою змовою зі службовими особами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем розтратили активи Банку на користь третіх осіб під час проведення передпродажної підготовки та відкритих торгів, чим заподіяли збитки державі. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 17.12.2015 № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»» виконавчою дирекцією Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» прийнято рішення від 18.12.2015 № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з цим рішенням розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та призначено уповноважену особу Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №2361 від 19.09.2019 затверджено умови продажу пулу активів АТ «Дельта Банк», ПАТ «КБ «Надра» та АТ «Банк «Фінанси та кредит», до складу яких увійшли й права вимоги за кредитними договорами. Згідно з паспортом відкритих торгів, 07.11.2019 відбулись відкриті електронні торги (голландський аукціон) з продажу пулу активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, частина з яких перебуває у заставі Національного банку України, та дебіторської заборгованості, а саме активи АТ «Дельта Банк», ПАТ «КБ «Надра» та АТ «Банк «Фінанси та кредит»; організатор торгів ТОВ «Фьост Файненшіал Нетворк Юкрейн»; початкова (стартова) ціна - 3 397 445 033,27 грн, мінімальна ціна - 679 489 006,70 грн, лоту присвоєно номер UKR-2019-05. Згідно з публічним паспортом активу, посилання на яке міститься в паспорті відкритих торгів, в пул активів входили права вимоги АТ «Дельта Банк» за 45 кредитними договорами, ПАТ «КБ «Надра» - за 103 кредитними договорами та АТ «Банк «Фінанси та кредит» - за 16 кредитними договорами (разом - за 164 кредитними договорами). Відповідно до п.п. 5.1 «Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку», затвердженого Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 № 2, порядок організації передпродажної підготовки, реалізації майна банку, у тому числі консолідованого продажу майна банку (кількох банків), затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку за найвищою вартістю. Встановлено, що продаж майна (активів) АТ «Банк «Фінанси та кредит» у вигляді прав вимоги за кредитними договорами здійснено з порушеннями, які вплинули на результат відкритих торгів (аукціону). У зв`язку із суттєвим порушенням діючого законодавства під час проведення процедури відкритих торгів (аукціону) в електронній формі з продажу майна (активів) банків, що ліквідуються, за результатами яких ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» визнано переможцем та яке відступило свої права вимоги до ПрАТ «Росава» на користь АТ«ЗНВКІФ «Базис Траст», з метою збереження речових доказів, прокурор вважав наявними підстави для арешту майна ПрАТ «Росава». З урахуванням викладеного, слідчим суддею встановлено достатньо даних для висновку, що грошові кошти ПрАТ «Росава» відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому є підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому в ухвалі про накладення арешту слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наявність на даній стадії провадження підстав для арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті /арешт з метою забезпечення збереження речових доказів/, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

Проте, будь - яких об`єктивних підстав вважати, що грошові кошти ПрАТ «Росава» набуті в результаті вчинення розслідуваних злочинів, тобто є доказом порушень при проведенні електронних торгів (голландський аукціон) надані матеріали не місять. Прокурор в провадженні не надав слідчому судді будь-яких пояснень чи обґрунтувань, так само і які саме сліди кримінального правопорушення містить на собі арештоване майно, яким чином можу бути використано в якості доказів у кримінальному провадженні.

З урахуванням предмету розслідування у кримінальному провадженні прокурором не доведено, що грошові кошти ПрАТ «Росава» набуті у спосіб, що не відповідає вимогам закону в матеріалах немає та прокурор на такі обставини в обґрунтування накладеного арешту не посилався, що свідчить про те, що арештоване майно не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

При цьому слід зазначити, що незгода з процедурою проведення аукціону, вартістю майна, що реалізовувалося, недопущенням зацікавлених осіб до участі в аукціоні, тощо, є підставою ініціювання відповідних судових спорів в межах господарського судочинства.

Схожа позиція викладена в ухвалах Київського апеляційного суду від 26.06.2023 у справі № 757/16917/23-к, від 21.09.2023 у справі № 363/4442/22.

Відомостей про ініціювання судового спору, пов`язаного із незгодою з процедурою проведення аукціону, слідчому судді не надано, так само, як і відомостей, які б засвідчували факт визнання проведеного аукціони недійсним в установленому законом порядку.

Заперечуючи проти клопотання про скасування прокурор посилався також на наявність підстав застосування в провадженні спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання.

Проте, будь - які дані, які б давали підстави вважати, що грошові кошти набуті ПрАТ «Росава» у кримінально - протиправний спосіб, відсуні, провадження щодо юридично особи ПрАТ «Росава» не здійснюється.

Наведене не дає слідчому судді підстав стверджувати на даній стадії провадження, що в провадженні на даний час можливе застосування як спеціальної конфіскаці та конфіскації майна як виду покарання.

Заперечуючи проти клопотання про скасування прокурор у своїх запереченнях вказував, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) відносин.

В свою чергу, частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як визначено п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Проте, з наданих матеріалів не вбчається, що в кримінальному провадженні № 0000870 будь - якій особі складено повідомлення про підозру, а також те, що провадження здійснюється щодо юридичної особи ПрАТ «Росава» (ч. 8 ст. 214 КПК України).

З урахуванням, що в провадженні відсутні підозрювані та до ЄРДР не внесено дані щодо здійснення провадження щодо юридичної особи, з огляду на положення ст. ст. 170, 173 КПК України, накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову в даному випадку є передчасним, оскільки арешт з вказаною метою може бути накладений виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, тоді як у провадженні № 0000870 таку особи на час вирішення даного клопотання відсутні.

Тому, слідчий суддя вважає відсутніми підстави для арешту майна ПрАТ «Росава» з метою забезпечення відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди.

Отже, будь-яких даних, що скасування арешту може будь-яким чином зашкодити досудовому розслідуванню, або негативно вплинути на хід кримінального провадження, не встановлено.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однієї із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де стверджувались порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Критерії правомірності втручання держави у право власності закладені у ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та утворюють «трискладовий тест», за допомогою якого має відбуватися оцінка відповідного втручання: 1) законність втручання; 2) легітимна мета; 3) пропорційність між використовуваними засобами і переслідуваною метою та уникнення покладення на власника надмірного тягаря.

Таким чином слідчий суддя, суд, приймаючи рішення про накладення арешту на майно, враховує наявність правової підстави втручання в право власності особи, легітимну мету, а також застосовує такий спосіб арешту майна, який є найменш обтяжливим для особи.

Крім того, строк, протягом якого здійснюватиметься досудове розслідування кримінального провадження № 0000870, на даний час чітко не окреслено, оскільки до повідомлення особі про підозру такий строк може неодноразово продовжуватись, а отже і невизначеним в часі може бути обмеження права власності.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя надходить висновку, що прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування на даний час виправдовують такий ступінь втручання у право власності ПрАТ «Росава», про який йдеться в клопотанні, зокрема зазначений арешт зумовлює перешкоди власнику, який перебуває в процесі ліквідації, у вільному володінні своїм майном, що гарантується ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи на даній стадії провадження підстав для подальшого обмеження прав власності.

Відтак клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2022 по справі № 757/26144/22-к на:

- грошові кошти у безготівковому вигляді, які знаходяться в банківській установі АТ «Південний» (МФО 328209) за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, на всіх наявних рахунках, відкритих ПрАТ «Росава» ().

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1