Справа №597/477/24
Провадження №1-кп/597/79/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

у складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 10.03.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта професійно-технічна, непрацюючої, неодруженої, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше несудимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , знаючи, що згідно з абзацом 4 п.33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року, жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги матерям, яка відповідно до абзацу 1 п.36 постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року надається одиноким матерям та призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18 річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно, за рахунок бюджетних коштів, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті протиправно збагатитись за рахунок вказаних грошових коштів, шляхом обману працівників відділу соціального забезпечення №4 Управління соціального захисту населення Чортківської районної військової адміністрації Тернопільської області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 13.11.2023 року подала працівникам вказаної установи заяву «Про призначення усіх видів соціальної допомоги» відповідної форми, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21.04.2015 року, та додала до вищевказаного органу завідомо неправдиву декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, при цьому приховала відомості про те, що вона проживає спільно з батьком своєї дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за однією адресою: АДРЕСА_1 , ведуть спільне господарство та виховують свою дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказана заява стала підставою для призначення та виплати ОСОБА_3 допомоги, як одинокій матері, на дочку ОСОБА_6 . На підставі вказаної заяви ОСОБА_3 , шляхом отримання щомісячних виплат, заволоділа бюджетними коштами у виді державної соціальної допомоги одинокій матері на малолітню дочку ОСОБА_6 в період з листопада 2023 року по лютий 2024 року у сумі 2130 гривень 84 копійки, спричинивши державі майнової шкоди на вказану суму.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті, визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому. Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття відносно неї кримінального провадження, оскільки вона свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялася, вперше вчинила кримінальне правопорушення, відшкодувала завдану шкоду, про що подала письмову заяву. Обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що наслідки закриття вказаного кримінального провадження їй відомі, рішення вона прийняла добровільно без примусу і тиску.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття відносно неї кримінального провадження, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася у вчиненному, відшкодувала завдану шкоду та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.

У судове засідання представник потерпілого ОСОБА_7 не з`явилася, однак до суду подала заяву, в якій просила провести судовий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 без участі представника відділу соціального забезпечення №4 Управління соціального захисту населення Чортківської районної військової адміністрації. Також зазначила, що ОСОБА_3 відшкодувала завдану шкоду, щодо обрання покарання покладається на думку суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005 року визначено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України порядку відповідне судове рішення.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію її дій за ч.1 ст.190 КК України та у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції.

Також, як встановлено у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю даного кримінального проступку, повністю відшкодувала завдані збитки, а тому є достатні підстави для закриття даного кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Згідно змісту ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, встановлено обставини, що дозволяють суду дійти до висновку про наявність всіх складових дійового каяття обвинуваченої ОСОБА_3 , а отже є всі підстави для звільнення останньої від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12, 44, 45 Кримінального кодексу України, ст.ст.100, 284, 285, 286, 288, 350, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 10.03.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, закрити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - особову справу №414695 ОСОБА_3 , яка передана до відділу соціального забезпечення №4 Управління соціального захисту населення Чортківської районної військової адміністрації для подальшого зберігання, - після набрання ухвалою суду законної сили вважати такою, що повернута за належністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1