справа № 488/1792/24
провадження № 1-кп/488/257/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000256, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.03.2024 року відносно обвинуваченої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миколаєва, громадянка України, з неповної середньою освітою, зі слів працюючої за наймом з виконання ремонтних робіт, вдови, яка має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України N2102-ІХ від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, термін якого продовжено до 13.05.2024 року.

10.03.2024 приблизно о 20:00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрала мобільний телефон марки «TECNO» моделі «Spark Go 2022 (KG5m)» кольору «Atlantic Blue» (синього кольору) 2/32 Gb, IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 1825 грн., належний ОСОБА_5 , з сім-карткою вартістю 125 грн. з грошовими коштами на рахунку в розмірі 350 грн.

З вказаним майном ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину зникла та розпорядилася вищевказаним майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 майнову шкоду на вищевказану суму.

В ході досудового розслідування, матеріальна шкода потерпілому відшкодована частково з поверненням мобільного телефону.

Потерпілим заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 475 грн., зокрема вартості сім-картки та грошових коштів, що були на рахунку в сумі 350 грн., а також заявлено про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., посилаюсь на порушення через дії обвинуваченої його звичайного укладу життя, неможливості протягом 3-х тижнів спілкування з рідними, можливості працювати, вказуючи, що через недостатність для життя розміру пенсії, заробляє додатково водієм таксі, що вимагає наявність засобів мобільного зв`язку. Через такі дії обвинуваченої зазнав моральних страждань, ставши жертвою протиправних дій людини, яка скористалась його довірою.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що знайома з потерпілим ОСОБА_5 , якому інколи допомагала по господарству. Так, 10.03.2024 року, коли вона знаходилась за місцем свого проживання, прийшов знайомий та повідомив, що потерпілий просить прийти та допомогти йому по господарству, та вона направилась до ОСОБА_5 , який мешкає по АДРЕСА_4 . Останній знаходився на кухні та вживав спиртне і запросив її також пригоститись, коли він ліг спати, вона викрала зі столу належний ОСОБА_5 мобільний телефон, з якого вийняла та викинула сім-картку, а сам телефон наступного дня здала до ломбарду, отримавши 1500 грн., які витратила на продукти харчування, цигарки та оплату житла. У скоєному щиро розкаялась, просила вибачення у потерпілого, повідомила працівникам поліції та суду про всі обставини вчинення крадіжки та дані про ломбард, до якого здала телефон. Цивільний позов визнала в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що знайомий з ОСОБА_4 , яка 10.03.2024 р. прийшла до нього додому, повідомивши, що не може потрапити до свого житла, та яку він запросив до квартири і дозволив залишитись, сам ліг спати, залишивши свій мобільний телефон у кишені штанів. Пізніше почув як ОСОБА_7 пішла, а вранці виявив пропажу свого телефону, не розшукавши ОСОБА_8 , викликав працівників поліції. Телефон йому було повернуто лише через три тижні. За цей час обвинувачена збитків йому не відшкодувала, тому свій цивільний позов підтримав в повному обсязі.

За згодою обвинуваченої, за клопотанням прокурора судом, в силу ч. 3 ст.349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та посилатися на докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні.

Аналізуючи покази обвинуваченої та потерпілого, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 у таємному викраденні майна потерпілого в умовах воєнного стану, що вірно кваліфіковано стороною обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання.

Також суд враховує як обтяжуюче покарання таку обставину як вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, вдова, має неповнолітнього сина, характеризується негативно, на життя заробляє тимчасовими заробітками, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

За вищенаведеного, з урахуванням вимог ст.ст.50 і 65 КК України, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, згідно ст. 12 КК України, дані про особу винної, та, виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, враховуючи об`єкт кримінального посягання, сукупність вищенаведених обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.185 КК України, яке передбачене лише у виді позбавлення волі, у межах мінімального строку.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченої, яка раніше не судима, обставини, що пом`якшують покарання, об`єкт її злочинного посягання та його вартість, які порівняно із іншими злочинами проти власності, не потягли тяжких наслідків, приймаючи до уваги її повне визнання вини та позовних вимог потерпілого, не зважаючи на позицію потерпілого щодо необхідності відбуття нею покарання реально, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нового злочину без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, визначивши 1 рік іспитового строку.

Згідно з ст. 127, 128 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи наведене, з урахуванням вимог ст.ст.1166 та 1167 ЦК України, з урахуванням доведення вини обвинуваченої у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, позовні вимоги якою визнано повністю, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Відповідно до ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтись для реєстрації в орган з питань пробації.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «TECNO» моделі «SPARK KG 5m» кольору «Atlantic Blue» IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 у силіконовому чохлі синього кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити останньому за належністю.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Корабельним РВ УМВС України в Миколаївській області 10.11.1999 р. на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_5 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Корабельним РВ ММУМВС України в Миколаївській області 28.03.1997 р., у відшкодування матеріальної шкоди 475 (чотириста сімдесят п`ять) грн. та 10 000 ( десять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Корабельним РВ УМВС України в Миколаївській області 10.11.1999 р. на користь держави, процесуальні витрати за проведення експертного дослідження, в розмірі 2271, 84 ( дві тисячі двісті сімдесят одна ) грн. 84 коп.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положень ч.15 ст.615 КПК, в судовому засіданні оголошено резолютивну частину вироку, повний текст якого негайно вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1