Провадження №1-кп/522/1275/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальних провадженнях за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сміла, Кременчуцького району Черкаської області, громадянина України, ромської національності, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26.06.2020 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.186 КК до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

-13.12.2021 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.389 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

-20.03.2023 року вироком Приморського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

-06.12.2023 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.4 ст.186 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді 7 років і 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

16.04.2018 о 01.40 годині ОСОБА_5 разом з ОСОБА_10 , відносно якого справу розглянуто в окремому провадженні із постановленням обвинувального вироку, та ще однією невстановленою слідством особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження (далі особа № 1), знаходились на перехресті вул.Новощепний ряд та вул.Водопровідна, а саме напроти будівлі Одеського автовокзалу «Привоз», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де заздалегідь маючи єдиний спільний злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, підшукували особу, майном якої можливо заволодіти.

При цьому вказані особи розуміли, що непомітно для потерпілого, заволоділи майном неможливо, а тому домовились, що для подолання опору потерпілого у заволодіння майном необхідно застосувати насильство у вигляді нанесення удар руками та ногами по різним частинам тіла потерпілого, а також виказати погрозу застосування наявних у них ножів тобто виказати погрозу застосування насильства, небезпечного для життя потерпілого, а також в загальних рисах розподілили свої ролі з метою реалізації задуманого.

Помітивши за вказаною адресою раніше їм незнайомих ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ОСОБА_10 та особа № 1 вирішили заволодіти наявним при них цінним майном та грошовими коштами.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та особа № 1 наблизились до потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зупинили останніх, та під приводом знайомства завели з останніми розмову відволікаючи їх увагу, після чого раптово для потерпілих напали на них, наносячи їм удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам з метою подолання опору та отримання доступу до наявного при них майна.

При цьому ОСОБА_5 , з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_12 , дістав заздалегідь підготовлений ним як знаряддя нападу ніж та тримаючи його в руці, виказав погрозу його застосування, тобто виказав погрозу насильства, небезпечного для життя потерпілого. Подолавши опір потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_5 приступив до обшуку одежі потерпілого з метою пошуку майна, яким можливо заволодіти. В результаті пошуків в кишені куртки ОСОБА_5 виявив наявність майна і демонструючи серйозність намірів з застосуванням ножа, він за його допомогою зробив виріз в кишені з якої дістав майно потерпілого, а саме мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, вартістю 600 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону вартості, банківську карту «ПриватБанку» без вартості та грошові кошти в розмірі 400 гривень, якими заволодів. З метою запобігання вчинення потерпілим ОСОБА_12 дій з повернення його майна, ОСОБА_5 наніс йому декілька ударів в обличчя та тулуб кулаком, завдавши побоїв, внаслідок яких він впав на землю і не мав можливості далі протидіяти нападникам.

В цей час, ОСОБА_10 разом з особою № 1 з метою подолання опору напали на ОСОБА_11 та нанесли йому удари руками та ногами по голові, тулубу кінцівкам, завдавши побоїв, після чого ОСОБА_10 з метою остаточного подолання опору потерпілого взяв в руки заздалегідь заготовлений ніж та приставив гострим кінцем леза до тулубу потерпілого, демонструючи готовність застосування, тобто виказав погрозу застосування насильства, небезпечного для життя потерпілого.

Подолавши внаслідок вчинення вказаних дій опір потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та особа №1 обшукали його та заволоділи знайденими особистими речами потерпілого, а саме мобільним телефоном марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, вартістю 100 гривень, а також грошовими коштами в розмірі 400 гривень.?

Заволодівши вищевказаним майном та грошовими коштами потерпілого ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , нападники ОСОБА_5 , ОСОБА_10 разом з особою №1 покинули місце вчинення нападу, завдавши потерпілим майнову шкоду у загальному розмірі 1600 гривень..

За наведених обставин ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, визнав у повному обсязі, зазначивши наступне.

16.04.2018 року він разом з ОСОБА_10 та іншою особою, знаходились на перехресті вул.Новощепний ряд та вул.Водопровідна, діючи за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, підшукували особу, майном якої можливо заволодіти. Помітивши за вказаною адресою раніше їм незнайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , він разом з ОСОБА_10 та іншою особою, вирішили заволодіти наявним при них цінним майном та грошовими коштами. Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та невстановлена особа, наблизились до потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зупинили останніх, та під приводом знайомства завели з останніми розмову, відволікаючи їх увагу, після чого раптово для потерпілих напали на них, наносячи їм удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам з метою подолання опору та отримання доступу до наявного при них майна. При цьому ОСОБА_5 , з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_12 , дістав заздалегідь підготовлений ним як знаряддя нападу ніж та тримаючи його в руці, виказав погрозу його застосування, тобто виказав погрозу насильства, небезпечного для життя потерпілого. Подолавши опір потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_5 приступив до обшуку одежі потерпілого з метою пошуку майна, яким можливо заволодіти. В результаті пошуків в кишені куртки ОСОБА_5 виявив наявність майна і демонструючи серйозність намірів ш застосування ножа, він за його допомогою зробив виріз в кишені з якої дістав майно потерпілого, а саме мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі чорного кольору, вартістю 600 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону вартості, банківську карту «ПриватБанку» без вартості та грошові кошти в розмірі 400 гривень, якими заволодів. З метою запобігання вчинення потерпілим ОСОБА_12 дій з повернення його майна, ОСОБА_5 наніс йому декілька ударів в обличчя та тулуб кулаком, завдавши побоїв, внаслідок яких він впав на землю і не мав можливості далі протидіяти нападникам.

У вчиненому він щиро розкаюється, просить врахувати його неповнолітній вік на час інкримінованого злочину та суворо не карати.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, цивільні позови не подали. Згідно письмових заяв просили проводити судове засідання за їх відсутності, претензій майнового характеру не мають.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого злочину, підтвердивши викладене в обвинувальних актах, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_5 в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують відповідно до положень статей 66 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, є тяжким злочином проти власності, який карається позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

ОСОБА_5 є громадянином України, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на час вчинення злочину був неповнолітнім, мав повних 16 років, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Претензій майнового характеру від потерпілих обвинувачений не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік та поведінку, ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його подальше виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання необхідним для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів. Остаточне покарання суд визначає за правилами ст.70 ч.4 ККУ, оскільки обвинувачений має невідбуте покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.12.2023 року.

Водночас суд не призначає додаткове покарання у виді конфіскації майна на підставі ч.1 ст. 98 КК України, оскільки на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 був неповнолітнім.

Цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими не заявлено, процесуальні витрати відсутні, завдана майнова шкода потерпілим частково відшкодована шляхом повернення майна.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-108,187 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, без конфіскації майна на підставі ч.1 ст. 98 ККУ.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.12.2023 року, визначивши ОСОБА_5 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років і 1 (один) місяць, без конфіскації майна.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 31 липня 2022 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк утримання ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в період з 16.04.2018 року 25.11.2019 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 18.04.2018 року.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон марки «Samsung» в корпусі чорного кольору зі стертим ІМЕІ номером, S/NR216916A5YP з двома сім-картами мобільних операторів «Vodafone» та «Київстар», куртку - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_12 ;

- розкладний ніж із рукояткою коричнево-бежевого кольору - знищити;

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких судом було визнано недоцільним на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_14

08.04.2024