У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2024 Справа №607/3392/24 Провадження №1-кс/607/1038/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вибудів, Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зі слів одруженого, зі слів має неповнолітню дитину на утриманні, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

1. Зміст та суть поданого стороною обвинувачення клопотання, яке розглядається слідчим суддею.

Старший слідчий СВ Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження №0000022 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказане клопотання мотивовано тим, що групою слідчих СВ Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження за №0000022 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Зі змісту зазначеного клопотання вбачається, що 16.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в межах кримінального провадження №0000022 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

13.02.2024 року кримінальне провадження №0000022 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України об`єднано з кримінальним провадженням №0000278 від 01.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

13.02.2024 року у кримінальному провадженні №0000022 від 02.01.2024 року у відповідності до вимог ст.ст. 278, 279 КПК України, повідомлено про нову підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

У вказаному клопотанні зазначено про те, що 24.02.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб. 17.08.2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 3275-IX, яким затверджено Указ Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 4 листопада 2023 року близько 16 години 14 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Миру, 7, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, 4 листопада 2023 року близько 16 години 14 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Миру, 7, діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, взяв з торгового стелажу вказаного магазину пляшку віскі торговельної марки «Ballantine`s» Finest, вмістом спирту 40%, об`ємом 0,7 л. та вартістю 555,67 гривень, яку заховав у рюкзак чорного кольору, що мав при собі. Після цього, ОСОБА_4 , не маючи наміру розрахуватись за викрадений товар, вийшов із приміщення згаданого магазину, чим спричинив матеріальну шкоду Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівхолод» на суму 555 гривень 67 копійок.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 5 листопада 2023 року близько 15 години 23 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину «Щодня», що за адресою: м. Тернопіль, бульвар Вишнивецького, 9, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, 5 листопада 2023 року близько 15 години 23 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Щодня», що за адресою: м. Тернопіль, бульвар Вишнивецького, 9, діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, взяв з торгового стелажу вказаного магазину парфумовану воду для чоловіків Angiolo торгівельної марки Flavia, об`ємом 100 мл, вартістю 906 гривень та парфумовану воду для чоловіків Enzo торгівельної марки Flavia, об`ємом 100 мл, вартістю 660,93 гривень, які заховав у куртку, в яку був одягнений. Після цього, ОСОБА_4 , не маючи наміру розрахуватись за викрадений товар, вийшов із приміщення згаданого магазину, чим спричинив матеріальну шкоду фізичній особі підприємцю - ОСОБА_6 на суму 1566,93 гривень.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 8 листопада 2023 року близько 13 години 43 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, 8 листопада 2023 року близько 13 години 43 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Миру, 7, діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, взяв з торгового стелажу вказаного магазину пляшку віскі торговельної марки «Ballantine`s» Finest, вмістом спирту 40%, об`ємом 0,7 л. та вартістю 555,67 гривень, яку заховав у наплічний рюкзак чорного кольору, що мав при собі. Після цього, ОСОБА_4 , не маючи наміру розрахуватись за викрадений товар, вийшов із приміщення згаданого магазину, чим спричинив матеріальну шкоду Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівхолод» на суму 555 гривень 67 копійок.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 27 листопада 2023 року близько 15 години 48 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину «Єва-1662», що за адресою: м. Тернопіль, вул. 15 Квітня, 2Е, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, 27 листопада 2023 року близько 15 години 48 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва-1662», що за адресою: м. Тернопіль, вул. 15 Квітня, 2Е, діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, взяв з торгового стелажу вказаного магазину туалетну воду «Eros» торговельної марки «Versace», об`ємом 50 мл. та вартістю 1770,50 гривень, яку заховав у свою шапку. Після цього, ОСОБА_4 , не маючи наміру розрахуватись за викрадений товар, вийшов із приміщення згаданого магазину, чим спричинив матеріальну шкоду Товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» на суму 1770 гривень 50 копійок.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 30 листопада 2023 року близько 15 години 23 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину «Сільпо», що за адресою: м. Тернопіль, вул. 15 Квітня, 5А, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, 30 листопада 2023 року близько 15 години 33 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Миру, 7, діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, взяв з торгового стелажу вказаного магазину пляшку горілки торговельної марки «Danzka», вмістом спирту 40%, об`ємом 0,1 л. та вартістю 455 гривень, яку заховав у внутрішню кишеню куртки, в яку був одягнений. Після цього, ОСОБА_4 , не маючи наміру розрахуватись за викрадений товар, вийшов із приміщення згаданого магазину, чим спричинив матеріальну шкоду Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» на суму 455 гривень.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 січня 2024 року близько 17 години 50 хвилин у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Героїв Крут, 3А, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливий мотив, 28 січня 2024 року близько 17 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Героїв Крут, 3А, діючи умисно та переслідуючи корисливі мотиви, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, взяв з торгового стелажу вказаного магазину віскі торговельної марки «Johnnie Walker Red Label», вмістом спирту 40% у пляшці об`ємом 0,7 л. та вартістю 599,16 гривень, яку заховав у рюкзак чорного кольору. Після цього, ОСОБА_4 , не маючи наміру розрахуватись за викрадений товар, вийшов із приміщення згаданого магазину, чим спричинив матеріальної шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівхолод» на матеріальну шкоду на суму 599 гривень 16 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується доказовими матеріалами зібраними в ході проведення досудового розслідування в рамках зазначеного кримінального провадження: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 01.01.2024; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 13.01.2024; протоколом огляду відеозапису від 10.01.2024; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 01.01.2024; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 13.01.2024; протоколом огляду відеозапису від 10.01.2024; протоколом прийняття заяви від 01.01.2024; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 06.01.2024; протоколом огляду відеозапису від 12.01.2024; заявою про вчинення кримінального правопорушення від 02.01.2024; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 11.01.2024; протоколом огляду відеозапису від 14.01.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.01.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 13.01.2024; протоколом огляду відеозапису від 14.01.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 31.01.2024; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 07.02.2024; протоколом огляду відеозапису від 07.02.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання ризикам:

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання;

- незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, та під час відбування покарання з іспитовим строком за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2023 року у справі № 607/16598/22 повторно вчинив нові тяжкі злочини в умовах воєнного стану в Україні, не має постійного джерела доходу та офіційно не працевлаштований. Необхідно враховувати, що ризик вчинення нових злочинів має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятися у своїх злочинних діяннях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним у світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду є те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які у випадку доведення його винуватості передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, таким чином з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини підозрюваний може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Так, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. У даному випадку підозрюваний ОСОБА_4 не стійкий до звички заволодіння чужим майном, про що свідчить факти зазначені в даному клопотанні.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на ще недопитаних в судовому засіданні потерпілих у даному кримінальному провадженні, є те, що йому відомі місця проживання потерпілих, так як інформація про них міститься в матеріалах кримінального провадження, з якими підозрюваний ознайомлений, та усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним діяння, може навмисно схиляти потерпілих до зміни наданих раніше показань, чи до відмови давати показання, що негативно вплине на судовий розгляд кримінального провадження.

Таким чином, вище викладене свідчить про неможливість запобігання переліченим ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, його належну поведінку, шляхом застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Неможливість запобігання ризикам, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовується наступним: застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки перебуваючи на волі, останній може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду, а також може вчиняти нові злочини та не дотримуватиметься виконання покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України; застосування домашнього арешту щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним діяння, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, він є не одружений, на утриманні неповнолітніх та/або малолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків, передбачених цим кодексом. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину суд визначає у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням вищенаведених ризиків, тяжкості злочинів, санкції, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, розмір застави, який забезпечить його належну поведінку та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК, повинен становити 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку задоволення клопотання, внесення застави, визначеної судом, ОСОБА_4 буде рахуватися підозрюваним, стосовно якого обрано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень, запобігання можливому переховуванню підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на нього необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З урахуванням наведеного, слідчий за погодженням з прокурором просить вказане клопотання задовольнити, застосувавши щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів із визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та у разі сплати визначеного ухвалою слідчого судді розміру застави, просить покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

2. Висловлені учасниками судового засідання позиції щодо поданого стороною обвинувачення клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні вказане клопотання підтримав із викладених у ньому підстав і мотивів, просив таке задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а також у разі задоволення зазначеного клопотання просив визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив свою незгоду та заперечення з приводу задоволення клопотання сторони обвинувачення, мотивуючи свою позицію тим, що половині потерпілим у кримінальному провадженні завдану кримінальними правопорушеннями матеріальну шкоду він на даний час відшкодував, а решту потерпілим має намір відшкодувати. Під час розгляду клопотання підозрюваний просив врахувати наявність у нього постійного місця проживання, де він мешкає зі своєю дружиною, перебування в нього на утриманні неповнолітньої дитини, наявність у нього проблем зі здоров`ям, а також зазначив про те, що за кожною вимогою з`являтиметься до слідчого, прокурора та суду, а тому просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

3. Норми кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви та оцінка слідчого судді.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи прокурора, заперечення підозрюваного, надавши таким оцінку, слідчий суддя доходить такого висновку.

Згідно зі статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки

У відповідності до положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.1. Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 02.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

16.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в межах кримінального провадження №0000022 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

13.02.2024 року кримінальне провадження №0000022 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України об`єднано з кримінальним провадженням №0000278 від 01.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

13.02.2024 року у кримінальному провадженні №0000022 від 02.01.2024 року у відповідності до вимог ст.ст. 278, 279 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він є уродженцем с. Вибудів Козівського району Тернопільської області, українцем, громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючий, зі слів одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимий.

На переконання слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Зокрема, такими документами є: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 від 02.01.2024 року; письмові заяви ОСОБА_10 ; протоколи допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 13.01.2024 року та 07.02.2024 року; протоколи огляду від 10.01.2024 року, 12.01.2024 року та 14.01.2024 року з доданими до них таблицями ілюстрацій; протоколи прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.01.2024 року, 03.01.2024 року та 31.01.2024 року; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 06.01.2024 року; письмовою заявою ОСОБА_9 від 02.01.2024 року; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 11.01.2024 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_6 від 13.01.2024 року; протокол огляду від 07.02.2024 року.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідні кримінальні правопорушення могли бути вчинені, а надані стороною обвинувачення до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення вказаних злочинів підозрюваним ОСОБА_4 .

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які у відповідності до частини п`ятої статті 12 КК України класифікуються як тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

3.2. Щодо наявності ризиків, передбачених положеннями частини першої статті 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення, обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить з того, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Отже, оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

3.2.1. Щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Так, ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

3.2.2. Щодо наявності ризику незаконно впливу на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Оцінюючи наявність вказаного ризику слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та дослідження їх судом, а також, у разі необхідності і після цих стадій, під час дослідження судом письмових доказів, оскільки у сторін кримінального провадження може виникнути необхідність для повторного допиту деяких потерпілих у разі задоволення судом такого клопотання.

3.2.3. Щодо наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

При встановленні існування зазначеного ризику слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, постійного законного джерела доходу не має, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, у даному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень під час дії встановленого щодо нього вироком суду іспитового строку, а також бере до уваги те, що у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні систематичних та багатоепізодних тяжких злочинів проти власності, що в цілому свідчить про те, що останній, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

4. Висновки слідчого судді.

4.1. Щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні сторони обвинувачення, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу.

За встановлених обставин слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, про застосування якого просив підозрюваний в судому засіданні, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На переконання слідчого судді, даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Також під час розгляду клопотання сторони обвинувачення судом взято до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання та з його слів є одруженим і має на утриманні неповнолітню дитину, втім, за наявності прямо передбачених ст.177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.

Надаючи оцінку посиланням підозрюваного ОСОБА_4 на наявність у нього певних проблем зі станом здоров`я, слідчий суддя враховує те, що жодного належного медичного висновку, який би засвідчував факт неможливості тримання останнього під вартою за станом здоров`я, в матеріалах клопотання немає та у розпорядження слідчого судді сторонами не надано. Таким чином, відомості, які б свідчили про наявність у ОСОБА_4 будь-яких тяжких захворювань, що самі по собі перешкоджають триманню його в слідчому ізоляторі, а також інші обставини, що перешкоджають триманню його під вартою, відсутні.

Також, при прийнятті рішення слідчий суддя враховує, що застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, в судовому засіданні прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим під час судового розгляду клопотання ризикам, оскільки зібрані у кримінальному провадженні докази у своїй сукупності вказують на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, а також наявні обґрунтовані ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За таких обставин, слід задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

4.2. Щодо визначення підозрюваному розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст.182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, із врахуванням наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, характер таких, майновий та сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з урахуванням положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка цілком здатна забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, які передбачені приписами ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно під варту із зали суду.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень для внесення на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача ДКСУ м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/3392/24; провадження №1-кс/607/1038/2024 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2024 року.

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 00 год. 00 хв. 15 березня 2024 року, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Тернополя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 15 березня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1