Справа № 308/3278/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000653 від 30.08.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тисянка Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, з неповною середньою освітою, офіційно не одруженого, на утриманні якого двоє малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

25.08.2023 близько 09:00 ОСОБА_5 , діючи з порушенням вимог ст. ст. 4, 24, 67, 69 Лісового Кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Положення «Про регіональний ландшафтний парк місцевого значення «Притисянський», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом, виданим уповноваженим органом, тобто діючи незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, перебуваючи в лісовій місцевості між с. Червоне і с. Тисаагтелек Ужгородського р-ну (координати системи GPS застосунку «Google Maps»: НОМЕР_1), що належить до регіонального ландшафтного парку « Притисянський », тобто є об`єктом природно-заповідного фонду, де шляхом спилювання за допомогою бензопили повністю відокремив стовбур від кореня одне сироростуче дерево породи «ясен» з діаметром пня біля шийки кореня відповідно 50 см, після чого порубав вказане дерево на частини та за допомогою ОСОБА_7 , який не усвідомлював протиправний характер вчинюваних дій, завантажив порубані частини дерева на гужовий віз і транспортував його за місцем свого проживання за АДРЕСА_1 .

Окрім цього, 26.08.2023 близько 09:00 ОСОБА_5 продовжуючи єдиний кримінально протиправний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, діючи з порушенням вимог ст. ст. 4, 24, 67, 69 Лісового Кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Положення «Про регіональний ландшафтний парк місцевого значення «Притисянський», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом, виданим уповноваженим органом, тобто діючи незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, перебуваючи в лісовій місцевості між с. Червоне і с. Тисаагтелек Ужгородського р-ну (координати системи GPS застосунку «Google Maps»: НОМЕР_1), що належить до регіонального ландшафтного парку « Притисянський », тобто є об`єктом природно-заповідного фонду, де шляхом спилювання за допомогою бензопили повністю відокремив стовбур від кореня двох сироростучих дерев породи «ясен» з діаметром пня біля шийки кореня 45 см та 22 см відповідно, тобто вчинив порубку дерева, після чого порубав вказане дерево на частини та за допомогою ОСОБА_7 , який не усвідомлював протиправний характер вчинюваних дій, завантажив порубані частини дерева на гужовий віз і транспортував його за місцем свого проживання за АДРЕСА_1 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав Чопській міській територіальній громаді Ужгородського району Закарпатської області матеріальних збитків на загальну суму 422 084,40 грн.

Отже, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч.4 ст. 246 КК України, а саме: незаконна порубка дерев на об`єктах природо-заповідного фонду, яка спричинила тяжкі наслідки.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладеного в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, пояснивши, що 25.08.2023 року та 26.08.2023, перебуваючи в лісовій місцевості між с. Червоне і с. Тисаагтелек Ужгородського району Закарпатської області, що є об`єктом природно-заповідного фонду спилив за допомогою бензопили дерева породи «ясен», після чого транспортував їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , після чого продав їх за 2000,00 гривень, так як потребував кошти на утримання дітей. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його винуватим та призначити покарання за ч.4 ст. 246 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Представник потерпілого Чопської міської ради в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без його участі, цивільний позов підтримує та просить його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував щодо обставин, за яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість, просив суд призначити обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі строком на 5 роки із звільненням відповідно до ст.75 КК України строком на 1 рік.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, а саме: незаконна порубка дерев на об`єктах природо-заповідного фонду, яка спричинила тяжкі наслідки.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиро каявся, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування визнавав свою винуватість, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора уважає наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, які вказані в обвинувальному акті.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за ч.4 ст.246 КК України відноситься до категорій тяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, має місце реєстрації, двох малолітніх дітей на утриманні, неповну середню освіту, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, бажає виправити свою протиправну поведінку.

Урахувавши зазначені обставини, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а також відсутність таких, що його обтяжують, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкцій ч.4 ст.246 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

З врахуванням положень ч.1 ст.75 КК України суд звільняє ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, та покладає на нього обов`язки, передбачені ч.1, 2 ст. 76 цього Кодексу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст.50КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В рамках кримінального провадження №000653 від 30.08.2023 року представником потерпілого Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_9 заявлено цивільний позов на суму 422 084,40 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розмір спричиненої Чопській міській раді Ужгородського району Закарпатської області матеріальної шкоди, викликаної незаконним самовільним порубом на території природно-заповідного фонду регіонального ландшафтного парку «Притясянський», становить його вартість, яка підтверджується розрахунком від 15.11.2023 року, відповідно до якої вартість дерев у корі біля шийки кореня становить 422 084,40 грн.

З огляду на таке на користь потерпілої Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в сумі 422 084,40 грн.

Ураховуючи те, що застосований ухвалою слідчого судді від 10.01.2024 року запобіжний захід стосовно обвинуваченого у виді домашнього арешту втратив свою силу 24.02.2024 року, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07.09.2023 року слід скасувати.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.09.2023 року /справа №308/15128/23/, - скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

-колоди деревини породи «Ясен» близько 4 м кубічних; автомобіль марки «ГАЗ», моделі 22171-ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_10 , - повернути власникам;

-бензопилу марки «Grunhelm GS 520» - конфіскувати на корить держави.

Цивільний позов Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь місцевого бюджету Чопської міської ради Ужгородського району Закарпатської області 422 084,40 гривень матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому та його захиснику в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1