Провадження № 1-кп/344/557/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з неповною вищою освітою, непрацюючої, неодруженої, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимої вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.10.2023 року за ч.2 ст. 307 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 102 000 гривень без конфіскації майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 22.10.2023, близько 14 год 48 хв, ОСОБА_4 зайшла до приміщення магазину «Продукти-1173», який знаходиться по АДРЕСА_2 , де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «АТБ-Маркет». Перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, на полицях виставкових стелажів ОСОБА_4 помітила товарно-матеріальні цінності, після чого в останньої виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 451/2023 від 26.06.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023), діючи умисно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами,таємно викрала із виставкових стелажів: цукерки 250 г Millennium Riviera асорті к/уп, вартістю 141,04 грн, без ПДВ, чіпси 120г Lay`s картопляні зі смаком крабу м/уп вартістю 47,12 грн, без ПДВ, сиркові батончики 120 г Злагода з ароматом ванілі у глазурі з ароматом карамелі 23% к/уп, у кількості дві штуки, вартістю 41,2 грн, без ПДВ за штуку, коньяк 0,7 л АзнауріСуперіор V.S. 40% об ск/бут вартістю 186,88 грн, без ПДВ, тістечко бісквітне-сендвіч 150 г Milka з начинкою вкрите молочним шоколадом м/уп вартістю 71,12 грн, без ПДВ, цукерки 30 г BobSnail Натуральні Вишня та Малина к/уп в кількості 2 штуки, вартістю 25,92 грн, без ПДВ за одиницю, сир напівтвердий 150 г SOT Едам 45% пластини, газ/упак вартістю 58,08 грн, без ПДВ, напій 0,5 л RevoAlkoEnergy алкогольний газований 8,5 % об ж/б вартістю 38,32 грн, без ПДВ, сир м`який 180 г Золотий резерв чеддеризований Моцарелла 45% к/уп в кількості дві одиниці, вартістю 48,64 без ПДВ, ковбаски 60 г Maestro 60 г Maestro з м`яса птиці та свиней з сиром копчені газ/упак в кількості 2 штуки, вартістю 26,72 грн, без ПДВ, за штуку, крем-сир 125 г Philadelphia класичний 61%, п/ванночка вартістю 75,92 грн без ПДВ, ковбасу 280 г Добров Сервелат в/к вак/упак в кількості дві штуки, вартістю 114,24 грн, без ПДВ за одиницю, банан 1 гат. 0,5 кг вартістю 19,96 грн, без ПДВ, кавовий напій 360 мл в асортименті вартістю 23,2 грн без ПДВ, які в подальшому заховала у поліетиленовий пакет. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном покинула місце вчинення злочину та розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «АТБ-Маркет» майнову шкоду на загальну суму 1175,08 гривень.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 23.10.2023, близько 14 год, ОСОБА_4 зайшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться по АДРЕСА_2 , де свою підприємницьку діяльність здійснює ПП «Мережа-Сервіс Львів». Перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, на полицях виставкових стелажів ОСОБА_4 помітила товарно-матеріальні цінності, після чого в останньої виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 451/2023 від 26.06.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023), діючи умисно та повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами,таємно викрала із виставкових стелажів: лікер Єгермайстер 35%, ємкістю 0,5 л, вартістю 253,3 грн, суміш Мюслі Манія Кеш`ю Журавлина 150 г, вартістю 57,7 грн без ПДВ, фундук Активіа Смажений 30 г, вартістю 16,35 грн, чіпси Лейс Сіль 120 г, вартістю 40,65 грн без ПДВ, чіпси кукурудзяні Дорітос Сир 90 г вартістю 34,65 грн, який утримувала у своїх руках. Після чого, ОСОБА_4 з викраденим майном покинула місце вчинення злочину та розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила ПП «Мережа-Сервіс Львів» майнову шкоду на загальну суму 402,65 гривень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю та беззастережно, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснила, що дійсно вчинила крадіжки, оскільки в той час в неї було дуже складне матеріальне становище і вона не мала грошей, щоб купити продукти харчування. Пояснити, що спонукало її до такого вчинку не може, однак повторювати свої дії не має наміру. Зараз вона працює неофіційно на двох роботах, має достатній заробіток. До вчиненого обвинувачена ставиться критично, щиро кається, та просить суд її суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 , добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Виходячи із засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч. 6 ст. 368 Кримінального процесуального кодексу України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року (справа N 750/5031/18, провадження N 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 Кримінального кодексу України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 Кримінального кодексу України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадках, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства в їх сукупності та системному зв`язку, зокрема що наявні декілька обставин, які пом`якшують покарання і такі знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, шляхом повернення викраденого майна, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, відсутність у потерпілих претензій, а також враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 , повністю визнала вину у скоєному, офіційно не працює; на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває; її поведінку під час та після вчинення кримінального правопорушення (усвідомила наслідки своєї поведінки, її негативне відношення до скоєного після вчинення злочину, розкаяння у вчиненому).

Виходячи із встановленої ст. 50 Кримінального кодексу України мети покарання, а саме не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції сторони обвинувачення (прокурора), який при призначенні покарання обвинуваченій просив призначити основне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 75 КК України 3 роки іспитового строку, позицію обвинуваченої, яка просила суворо не карати, суд дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, призначити їй покарання за ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням положень ст. 75, 76 Кримінального кодексу України.

Таке покарання є достатнім, справедливим та необхідними для її виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Визначене обвинуваченій покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 393, ч. 15 ст. 615 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки, якщо вона в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом пробації.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- оптичний диск (DVD-R) із відеозаписами (постанова від 07.11.2023 року) зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_5