Провадження № 1-кс/761/95/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , детектива ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 31.05.2023 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№000037 від 21.12.2022, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 31.05.2023 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000037 від 21.12.2022, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою адвокат ОСОБА_4 посилається на положення ст.303 КПК України та обґрунтовує її тим, що детективом відділу детективів із захисту економіки у сфері віртуальних активів Головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , 31.05.2023 року було повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.212 КК України, у кримінальному провадженні №0000037 від 21.12.2022. При цьому, скаржник посилається на необґрунтованість, незаконність та безпідставність повідомлення про підозру.

Скаргу адвокат мотивує тим, що повідомлення про підозру від 31.05.2023 року не вручене у передбачений законом спосіб ОСОБА_6 . Крім того, зазначає, що сторона обвинувачення в повідомленні про підозру посилається на обставини, які взагалі не відповідають дійсності та органом досудового розслідування не проаналізовано, що існували обставини непереборної сили, які вплинули на виконання своїх зобов`язань, що свідчить про те, що гарантійний випадок у «Велта П.М.С.Г. «Гарант -Сервіс» не настав. Так, захисник зазначає, що відповідно до п. 5.1. Угоди № 770 від 22.11.2012, гарантійний випадок не вважається таким, що настав, якщо особа, відповідальна за сплату митних платежів, не виконала забезпечене фінансовою гарантією зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили. Пунктом 5.2. Угоди № 770 встановлено, що достатнім доказом дії обставин непереборної сили Сторони визнають документ, виданий уповноваженим на це державним органом або особою, уповноваженою на це згідно з чинним законодавством.

16 серпня 2019р. між Гарантом ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» та Proton Energy Group SA (Замовник 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпатзахідтранс» (Замовник 2) було укладено Договор о предоставлении услуг по выдаче финансовых гарантий № 0274-ТР/19.

В рамках вказаного Договору Гаранта на користь Енергетичної митниці Держмитслужби було видано Індивідуальні (одноразові) фінансові гарантії (загальною кількістю 26) про зобов`язання сплати до державного бюджету сум митних платежів, що не перевищує зазначені у Гарантіях, у разі порушення ТОВ «Прикарпатзахідтранс» зобов`язань, що випливають з митних процедур відповідно до Митного кодексу України, в тому числі й ті, про які йдеться в підозрі. Згідно даних графи 50 ПМД № 1 перевізником товару виступало ТОВ «Прикарпатзахідтранс». Транспортування товарів митною територією України відбувалось трубопровідним транспортом - через нафтопродуктопровід «Самара-Західний напрямок», власником якого є ТОВ «Прикарпатзахідтранс».

3 повідомлення ТОВ «Прикарпатзахідтранс» № 276/08 від 04.03.2021р. «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс`стало відомо, що згідно ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду ухвали у справі №991/1285/21 від 23 лютого 2021р.: накладено арешт на майно шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування об`єктами нерухомого майна, будівлями, спорудами, технологічними об`єктами та лінійними ділянками, які безпосередньо задіяні у забезпечені виробничої діяльності технологічного комплексу розташованої на території України частини магістрального нафтопродуктопроводу «Самара-Західний напрямок» та передано Національному агентству з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), в управління шляхом передачі в управління за договором на підставах, у порядку та на умовах, визначених статтями 19-24 Закону України «Про національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» майно, що перелічене у пункті 2 резолютивної частини цієї ухвали; до моменту фактичної передачі майна, зазначеного у пункті 2 ухвали, в управління визначеним за результатами проведеного Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів конкурсу юридичній особі або фізичній особі - підприємцю визначити порядок зберігання майна, зазначеного в пункті 2 резолютивної частини ухвали, шляхом передачі на відповідальне зберігання Акціонерному товариству «Укртранснафта» ().

За таких обставин арешт із забороною використання нафтопродуктопроводу «Самара-Західний напрямок», яким переміщуються задекларовані товари, призвів до позбавлення можливості завершення фактичного переміщення товарів, які перебували під митним контролем.

Крім того, у декларанта існували обставини непереборної сили, які вплинули на виконання своїх зобов`язань, що дозволяє стверджувати, що гарантійний випадок у «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» не настав. Таким чином, до строків обчислення транзитного перевезення нафтопродуктів, які перебували у нафтопродуктопроводі «Самара-Західний напрямок», не включаються строки неможливості користування трубопровідним транспортом, які розпочались з 23.02.2021р. внаслідок дії ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.02.2021р. Водночас, протягом вказаного строку Енергетичною митницею було прийнято рішення про зміну митного режиму товарів, що було підставою для вивільнення виданих « ОСОБА_8 С.Г. «Гарант-Сервіс» гарантій, чого з боку митниці зроблено не було. Крім того, 03.11.2021 отримано сертифікат Київської ТПП № 3000-21-0852 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили, який видано ПТ «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс». Таким чином, у інкримінований у підозрі період існували обставини, які дозволяли гаранту не виплачувати гарантії через наявність обставин-непереборної сили.

Крім того, 17.12.2021 року ОСОБА_6 було отримано Вимогу про сплату митних платежів на загальну суму 244 608 921, 9 грн., з якими останні не погодився та «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс» було подано позов до Окружного адміністративного суду міста Києва до Енергетичної митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2021 року у справі № 640/31134/21 заяву про забезпечення позову було задоволено та зупинено дію Вимог про зобов`язання ОСОБА_8 «Гарант-Сервіс» сплатити митні платежі на загальну суму 244 608 921, 9 грн.

Вказана ухвала суду діяла до 15.03.2023 та строк по оплаті гарантій відновив свою дію лише з 15.03.2023 року, однак станом на цей час ОСОБА_6 уже не був директором «Велта П.М.С.Г. «Гарант-Сервіс», оскільки з 05.12.2022 був звільнений з посади, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з 21.12.2021 по 15.03.2023 дія вимог була зупинена ухвалами суду про забезпечення позову та жодного обов`язку зі сплати не існувало. Тому підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, та вказане не може свідчити про існування фактів та інформації, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.212 КК України, а детектив та прокурор без наявності достатніх доказів, не надавши відповідної оцінки наявним документам, без з`ясування фактичних обставин, склали та погодили повідомлення про підозру ОСОБА_6 . В зв`язку з наведеним, повідомлення про підозру ОСОБА_6 не відповідає вимогам КПК України, а тому існують підстави для скасування повідомлення про підозру.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримала скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити з підстав наведених у ній.

Детектив ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення скарги, зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, є обґрунтованим та підтверджується достатньою сукупністю доказів, отриманих під час здійснення досудового розслідування, також вручено у спосіб, передбачений ст.278 КПК України. ОСОБА_6 переховується від органів досудового слідства, в зв`язку з чим 04.09.2023 останнього оголошено в міжнародний розшук та відповідні матеріали кримінального провадження скеровані до Офісу генерального прокурора для організації здійснення запиту про надання правової допомоги, відповідно до ч. 7 ст. 135 КПК України, вручення повідомлення про підозру від 31.05.2023, яка проживає за кордоном, згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість яка надана Верховного Радою Україною, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного /консульського/ представництва.

Крім того, детектив просив повернути скаргу адвоката ОСОБА_4 , обґрунтовуючи свої доводи тим, що 28.06.2023 ним прийнято рішення про зупинення досудового розслідування, у зв`язку з оголошенням розшуку, та 31.08.2023 відновлено досудове розслідування, та станом на 11.09.2023 не сплинуло два місця з дня повідомлення особі про підозру та посилався на те, що договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_4 є недійсним, а відтак остання позбавлена права на звернення до слідчого судді зі скаргою.

Крім того, 15.02.2024 на підтвердження своєї позиції щодо обґрунтованості та законності повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, детективом ОСОБА_9 надано слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000037 від 21.12.2022.

Заслухавши доводи сторін судового розгляду, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, додатково долучені сторонами в судовому засіданні документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000037 від 21.12.2022, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 10 ч.1 ст.303 КПК України, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Як убачається з матеріалів скарги, детективом відділу детективів із захисту економіки у сфері віртуальних активів Головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , 31.05.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.212 КК України, у кримінальному провадженні №0000037 від 21.12.2022.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Відповідно до положень ст. 277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до повідомлення про підозру від 31.05.2023, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що в період часу з 15.01.2021 по 15.12.2021, обіймаючи посаду генерального директора ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС», будучи службової особи, перебуваючи за місцем фактичного знаходження підприємства, а саме: Україна, місто Київ, вул. Шота Руставелі, будинок 40/10, кімната (офіс) 18, будучи обізнаним, що з 14.12.2020 по 02.02.2021 ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС» () до Енергетичної митниці Держмитслужби індивідуальні (одноразові) фінансові гарантії, а саме№ 0274-00160-01-141220; № 0274-00157-01-141220; №0274-00158-01-141220; № 0274-00169-01-190121; № 0274-00170-01-190121; №0274-00171-01-190121; № 0274-00173-01-210121; №0274-00177-01-020221; №0274-00178-01-020221 та починаючи з 15.01.2021 ТОВ «ПРИКАРПАТЗАХІДТРАНС» порушено зобов`язання, що випливають з митних процедур до Митного кодексу України, а 10.12.2021 Енергетичною митницею Державної митної служби України складено та надіслано до ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС» акти про настання гарантійного випадку за №2, №3, №4, №8, №10, №11, №12, №13, №14, із доданими до них документами та вимоги про сплату належної суми митних платежів за гарантією, у яких наведені суми митних платежів за №2, №3, №4, №8, №10, №11, №12, №13, №14, у порушення умов Угоди про надання фінансових гарантій митним органам незалежним фінансовим посередником під №770, укладеної 22.11.2012 між Державною митною службою України та ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ- СЕРВІС», договором №0274-ТР/19 про надання послуг по видачі фінансових гарантій, укладеним 16.08.2019 між ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС», Proton Energy Group SA, ТОВ «ПРИКАРПАТЗАХІДТРАНС» та вимог ст. 311 МКУ (в редакції від 21.11.2021), з метою ухилення від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку у особливо великих розмірах, усвідомлюючи протиправність вчинених дій, з 15.12.2021 не здійснив нарахування на рахунки та сплату в повному обсязі до Державного бюджету України митних платежів, на загальну суму 244 608 921,9 грн., що в сім тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Згідно з положеннями ст.278 КПК України - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до с.111 КПК України - повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

В разі неможливості вручення особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи /глава 11 КПК України ст.ст.135, 136 КПК України/, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телефонограмою /ч.1 ст.135 КПК України/; у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи/ч.2 ст.135 КПК України/. Відповідно до ч.1 ст.136 КПК України - належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

З матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження вбачається, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, було залишено 31.05.2023 на комоді, у квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за батьками ОСОБА_6 .

При цьому, ані батьки ОСОБА_6 , ані сам ОСОБА_6 під час проведення обшуку не перебував у приміщенні квартири.

Більш того, 13.04.2023 органу досудового розслідування було відомо, шо ОСОБА_6 03.03.2022 виїхав з території України, що підтверджується, даними листа Державної прикордонної служби України № 91-16256/18/23 від 11.04.2023.

Крім того, повідомлення про підозру від 31.05.2023 не було отримано і рідними, батьками ОСОБА_6 , що також підтверджується даними протоколу обшуку від 31.05.2023, квартири АДРЕСА_1 .

Крім цього, відповідно до листа директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» ОСОБА_10 , при неодноразовому відвідуванні працівниками житлово-експлуатаційної дільниці № 106, доступ до квартири АДРЕСА_1 не надано, двері ніхто не відчиняв, ОСОБА_6 за місцем реєстрації відсутній, а тому представники КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» не мали змоги вручити повідомлення про підозру.

В той же час, стороною захисту на адресу Бюро економічної безпеки України було неодноразово надіслано дані, які вказують про адресу місця перебування ОСОБА_6 , зокрема: АДРЕСА_2 .

Таким чином, органом досудового розслідування не було вжито заходів для встановлення місця проживання ОСОБА_6 та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 у передбачений процесуальним законодавством спосіб.

При цьому сам факт складання та погодження уповноваженими особами тексту повідомлення про підозру без його безпосереднього вручення відповідною особою не може розцінюватись як виконання визначених кримінально-процесуальним законом дій, передбачених як «здійснити повідомлення про підозру».

Отже, слідчому судді не надано доказів належного виконання детективом вимог ст.278 КПК України щодо вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру.

Крім того, твердження детектива, про те, що станом на 11.09.2023 не сплинуло два місця з дня повідомлення особі про підозру, договір про надання правової допомоги, укладений між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_4 є недійсним, у зв`язку з чим остання позбавлена права на звернення до слідчого судді зі скаргою, не можуть бути взяті до уваги, з огляду на наступне.

Так, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів, було складено 31.05.2023, а захисник ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою 23.08.2023, тобто після спливу двох місяців після повідомлення про підозру.

Даних, про місце укладення договору про надання правової допомоги ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_4 , матеріали скарги не містять, як і не містять матеріали кримінального провадження даних, що вказаний договір у встановленому законом порядку був визнаний недійсним, що в сукупності свідчить про те, що вказані доводи детектива є неспроможними.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Murray v. the United Kingdom» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час, вивчивши та проаналізувавши долучені детективом матеріали кримінального провадження №0000037 від 21.12.2022, на переконання слідчого судді, вони не містять фактичних даних, які б поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, та які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 можливо вчинив суспільно-небезпечне діяння, з урахуванням наявності ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2021 у справі 640/37134/21, яка втратила свою дію 15.03.2023, в той час, коли ОСОБА_6 05.12.2022 був звільнений з посади генерального директора /керівника/ ПТ «ВЕЛТА П.М.С.Г. «ГАРАНТ-СЕРВІС».

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 31.05.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, не було здійснено у встановленому законом порядку та є необґрунтованим, в зв`язку з чим необхідно скасувати повідомлення детектива відділу детективів із захисту економіки у сфері віртуальних активів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 31.05.2023 року, про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.212 КК України, у кримінальному провадженні №0000037, а скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 , слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 93, 110, 216, 276-278, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати повідомлення детектива відділу детективів із захисту економіки у сфері віртуальних активів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 31.05.2023 року, про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.212 КК України, у кримінальному провадженні №000037.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя