02.07.2024 Провадження по справі № 1-кп/940/24/24
Справа № 940/669/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000214 від 24.01.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пугачівка Жашківського району Черкаської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, є одиноким батьком, на утриманні якого перебувають двоє дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

23.01.2022, близько 22 год. 00 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в правій смузі руху по вул. Ватутіна неподалік будинку № 89 в с. П`ятигори зі сторони центру с. П`ятигори в напрямку с. Тайниця, що в межах Білоцерківського району Київської області, порушив п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України: «для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення тa кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п. 12.2 Правил дорожнього руху України, де вказано, що водій транспортного засобу «у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги», проявив неуважність та безпечність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, чим порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що водій транспортного засобу «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» не зменшив швидкість та не зупинився щоб уникнути наїзду на пішохода, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 який рухався попутно по правому краю проїжджої частини дороги по напрямку до с. Тайниця, та з місця пригоди зник, чим порушив п. 1.3. Правил дорожнього руху, «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими», п.1.5 Правил дорожнього руху «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки, численні двобічні переломи ребер, перелом стернального кінця тіла правої ключиці, перелом правої лопатки, перелом тіла грудини та поперечних відростків Т?-3 Т?4 справа, правобічний гемоторакс, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки зі зміщенням.

Описані тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки, численні двобічні переломи ребер, перелом стернального кінця тіла правої ключиці, перелом правої лопатки, перелом тіла грудини та поперечних відростків Th-3 Т?4 справа - відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як викликають довготривалий розлад здоров`я.

Описані тілесні ушкодження у вигляді: правобічного гемотораксу, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки зі зміщенням - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3(б), 12.2, 12.3 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 .П

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно 23.01.2022 року, керуючи автомобілем ВАЗ 21102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. П`ятигори зі сторони центру села П`ятигори в напрямку с. Тайниця, порушив вимоги Правил дорожнього руху та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, надав до матеріалів кримінального провадження заяву, в якій просить сувороне карати обвинуваченого ОСОБА_4 , претензій до нього не має, оскільки обвинуваченим відшкодовано шкоду у розмірі 60000,00 грн.

Прокурор підтримав висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є неумисним, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, яка розлучений, є одиноким батьком, на утриманні якого перебувають двоє дітей: син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка має захворювання на цукровий діабет.

Крім того, ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП «Тетіївська центральна лікарня» Тетіївської міської ради, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Суд враховує також матеріали складеної досудової доповіді, зокрема висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, суд не встановив.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, беручи до уваги вказані вище обставини кримінального правопорушення, характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, спричинені цими порушеннями наслідки, ставлення до них обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, зваживши на індивідуальний ступінь тяжкості вчиненого діяння відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, що визначається характером та ступенем суспільної небезпеки кримінального правопорушення, виходячи з конкретних обставин його вчинення, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства, тому призначає ОСОБА_4 покарання із застосуванням статей 75, 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, суд не вбачає.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не пред`явлено.

Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_4 зобов`язати:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати, а саме: за проведення експертизи №СЕ-19/111-22/5284-ТР від 17.02.2022 року в сумі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 копійок; за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/18689-ІТ від 19.07.2022 року в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль марки ВАЗ 21102, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , що переданий на зберігання ОСОБА_4 , після набрання вироком суду законної сили залишити у його користуванні;спеціальний пакет № 5771954, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_11