Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1497/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження №295/1497/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 30.01.2024,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено заставу у розмірі 243000 грн. Строк дії ухвали до 26 березня 2024 року.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому, зазначає, що останній має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, під час досудового слідства не надав жодних підстав вважати можливим, що він будь-яким чином буде ухилятися від суду, від виконання процесуальних обов`язків, впливати на свідків, а тим більше вчиняти нові злочини. Крім того ОСОБА_8 раніше несудимий, має постійне місце реєстрації, до затримання працював неофіційно, стосовно нього немає будь-яких інших кримінальних проваджень чи судових справ. Зазначає і те, що ОСОБА_8 не вчиняв замах на умисне вбивство, а його дії невірно кваліфіковані органами досудового розслідування, разом з цим, необґрунтованість повідомлення про підозру не були належним чином оцінені слідчим суддею, що призвело до помилкового застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначає і те, що наразі відсутні будь-які виняткові обставини обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити належну поведінку останнього. Звертає увагу і на те, що жодного конкретного ризику щодо ОСОБА_8 ні стороною обвинувачення, ні слідчим суддею не було вказано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 і підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Виходячи з вимог ст.370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів судового провадження №295/1497/24, в провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000070 від 27.012024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України. Згідно змісту клопотання слідчого органом досудового розслідування встановлено, що 27.01.2024 близько 20 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вживали спиртні напої у приміщенні кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 відбувся конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 , у цей же день, час та місці ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяв до рук сокиру, яка знаходилася у приміщенні кухні вказаного будинку, та перебуваючи у коридорному приміщенні домоволодіння, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, зі значною силою прикладання та розмахом, утримуючи у правій руці сокиру, наніс в область голови ОСОБА_10 близько чотирьох ударів обухом металевої частини сокири.

В цей час, ОСОБА_12 , який перебував неподалік від вищевказаного будинку, почувши крики ОСОБА_11 , забіг у приміщення коридору зазначеного будинку, та побачивши неправомірні дії ОСОБА_8 , викликав працівників поліції та, намагаючись зупинити злочинні дії останнього, наніс ОСОБА_8 один удар ногою в область грудної клітини, внаслідок чого останній впав.

Після чого ОСОБА_12 затримав ОСОБА_8 , а отже ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді уламкових переломів клиновидної кістки праворуч, величного відростку лобної кістки, скроневої кістки праворуч з переходом на пераміду і соскоподібний відросток, а також з поширенням на праву половину потиличної кістки, стінок основної пазухи тіла та величного відростку верхньої щелепи праворуч, медіальної стінки, правої гайморової пазухи, правої величної кістки, геморагічного забою лобної частки лівої гемісфери головного мозку, лівобічного САК, гемосинусу, гематоми та підшкірної емфіземи м`яких тканин правої половини обличчя.

27.01.2024 вказана подія внесена до ЄРДР за №0000070 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

27.01.2024 о 22:40 год. фактично затримано ОСОБА_8 , в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення.

28.01.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Старша слідча СВ СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулась до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

В свою чергу, як убачається з матеріалів судового провадження №295/1497/24, прийняте рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, при вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати підозрюваний може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: рапортом - повідомленням на лінію 102 від 27.01.2024; рапортом - повідомленням на лінію 102 від 27.01.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.01.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , від 28.01.2024; протоколом обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом затримання відповідно до ст. 280 КПК України ОСОБА_8 від 28.01.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , від 28.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 28.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 28.01.2024; протоколом оіляду місця події від 28.01.2024, за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 88; протоколом огляду місця події від 28.01.2024, за адресою: м. Житомир, вул. Червоного Хреста, 3; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 28.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 28.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 28.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , від 28.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , від 28.01.2024; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 , від 28.01.2024; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , від 28.01.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_8 , від 28.01.2024; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 , від 28.01.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

В даному випадку, апеляційні посилання захисника на необґрунтованість підозри висунутої його підзахисному є безпідставними. Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, так і доводи останнього в судовому засіданні апеляційного суду не спростовують даних, що ОСОБА_8 може бути причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Переконливих доказів на спростування цього стороною захисту не надано.

При цьому, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, як і високу вірогідність вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зокрема, на думку апеляційного суду при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 , як і фактичні обставини його вчинення.

Як убачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України є особливо тяжким, санкцією якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років (ч.1 ст.115 КК).

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

При цьому, слід взяти до уваги фактичні обставини вчинення цього кримінального правопорушення, зухвалість дій підозрюваного, його явну суспільну небезпечність, як і те, що фактично, лише активне втручання свідка завадило останньому закінчити (довести) свій злочинний умисел спрямований на позбавлення життя потерпілого. Крім того, в даному випадку слід врахувати і те, що на даний час підозрюваний відмовляється співпрацювати з органами слідства, як надавати будь-які покази з приводу йому інкримінованого, що підтверджено і в суді апеляційної інстанції.

В свою чергу, в даному випадку, є висока вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_10 та інших відповідних учасників провадження (свідків, у тому числі, і свідка ОСОБА_11 свою співмешканку), зокрема на зміст та обсяг їх показань та процесуальну поведінку; при цьому, такий вплив може здійснюватися безпосередньо чи опосередковано, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

Крім того, з врахування фактичних обставин інкримінованого правопорушення, суспільної небезпечності підозрюваного, його позиції щодо вчиненого, апеляційний суд погоджується з наявністю процесуального ризику можливості підозрюваним ОСОБА_8 продовження кримінального правопорушення.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними. Доказів (переконливих) апеляційному суду не надано.

Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, те, що останній раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, має місце реєстрації та проживання, відповідно вік, стан здоров`я, стадію досудового розслідування.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, як і продовження кримінального правопорушення.

З урахуванням вище зазначених фактів, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним процесуальним ризикам. При цьому, докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, переконливо виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, навіть з урахуванням того, що підозрюваний має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, наявність позитивних характеристик та неофіційного місця роботи (не підтверджено стороною захисту), апеляційний суд знову ж таки, погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним ризикам.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 30.01.2024, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 243000 грн., з строком дії ухвали до 26 березня 2024 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :