ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/605/24
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

"16" лютого 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000074 від 19.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 361 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000074 від 19.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 361 КК України.

У своєму клопотанні представник ОСОБА_5 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 09.01.2024 по справі № 753/21745/23 за матеріалами кримінального провадження № 0000074 на мобільний телефон марки "Samsung" imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , а також на 3 прошиті журнали реєстрації амбулаторних хворих лікаря ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що під час обшуку квартири АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва було виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Samsung" imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 .

Під час обшуку службового кабінету № 230 філії № 2 Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Шевченківського району м. Києва по вул. Пимоненка Миколи, 10 в м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва було виявлено та вилучено 3 прошиті журнали реєстрації амбулаторних хворих лікаря ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2024 на зазначене майно було накладено арешт.

Оскільки з моменту вилучення майна пройшло 57 днів, з ним могли бути проведені всі необхідні процесуальні дії, власник майна не відмовлявся та не перешкоджав у доступі до інформації, яка знаходиться в мобільному телефоні, заявник вважає, що необхідність в арешті вищевказаного майна відпала, у зв`язку з чим просив скасувати накладений на нього арешт.

У судове засідання з`явився представник заявника адвокат ОСОБА_3 , підтримав клопотання із зазначених у ньому мотивів, просив його задовольнити, зазначив, що вилучені та арештовані журнали реєстрації амбулаторних хворих лікаря необхідні ОСОБА_5 для здійснення його професійної діяльності.

У судове засідання з`явився прокурор, проти задоволення клопотання про зняття арешту з належного ОСОБА_5 мобільного телефону марки "Samsung" не заперечував. Щодо повернення журналів реєстрації амбулаторних хворих лікаря необхідні ОСОБА_5 заперечив та пояснив, що серед амбулаторних пацієнтів, які зареєстровані у цих журналах, виявлені 8 осіб, які отримали в період з січня по вересень 2023 року групу по інвалідності, на підставі чого виїхали за кордон України, і які перевіряються в даний час органом досудового розслідування на причетність до злочинної діяльності невстановлених лікарів по підробці медичних документів при проходженні медичного огляду.

За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу зазначених норм слідує, що клопотання про скасування арешту майна може бути подане виключно тим заявником, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна та за умови доведення ним факту того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000074 від 19.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи медичних закладів міста Києва, діючи за попередньою змовою групою осіб вимагають неправомірну вигоду у громадянина України за вчинення в його інтересах дій з використанням службового становища, а саме за оформлення групи інвалідності. Крім того встановлено що вказані посадові особи медичних закладів, діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснюють несанкціоноване втручання в роботу електронних інформаційних систем.

Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_6 повідомив що перебуваючи в медичному закладі «Сучасні діагностичні системи» познайомився з відвідувачем на ім`я ОСОБА_7 , та в ході розмови той повідомив що в нього є знайомий який може проконсультувати ОСОБА_6 щодо його діагнозу оскільки він займається оформленням інвалідності для інших осіб, на що ОСОБА_6 погодився та залишив чоловіку на ім`я ОСОБА_7 свій номер телефону.

Після чого 18.09.2023 за допомогою месенджеру «Telegram» ОСОБА_6 зателефонував невідомий чоловік з номеру телефону: НОМЕР_5 , який представився на ім`я ОСОБА_8 та повідомив що контакти йому надав ОСОБА_7 , а також те, що він готовий надати консультацію з приводу діагнозу ОСОБА_6 , під час телефонної розмови ОСОБА_8 сказав що має знайомих лікарів з державних лікарень та медико-санітарної експертизи у зв`язку з чим він разом з ними може оформити групу інвалідності ОСОБА_6 , для визнання останнього непридатним до військової служби, не залежно від серйозності його захворювання, та попередив що така послуга коштуватиме 12500 доларів США на що останній погодився.

В подальшому 25.09.2023 ОСОБА_6 знову зателефонував ОСОБА_8 та призначав особисту зустріч 26.09.2023 на 13 год. 00 хв. поруч із закладом харчування «KFC», що за адресою: м. Київ, Севастопольська площа, 5.

Так 26.09.2023 близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 за вище вказаною адресою прийшов на зустріч до ОСОБА_9 , де останній запропонував вирішити питання щодо оформлення 3 (третьої) групи інвалідності пожиттєво, при цьому зазначив що це можливо у разі надання йому та іншим особам, які безпосередньо будуть займатися процесом оформлення інвалідності, грошових коштів у сумі 12500 доларів США, та розповів процедуру як все буде відбуватися. А саме ОСОБА_9 повідомив що ОСОБА_6 повинен надати наперед частину грошових коштів у розмірі 5000 доларів США, після чого йому необхідно буде приїхати на консультацію до лікаря, що приймає в лікарні по вулиці Пимоненка, та надати йому копію паспорту, коду та декларації підписаної з сімейним лікарем.

В свою чергу зазначений лікар зробить історію хвороби ОСОБА_6 , сформує пакет документів та передасть до комісії медико-соціальної експертизи що знаходиться по вул. Саксаганського, для розгляду питання щодо оформлення третьої групи інвалідності ОСОБА_6 , та розповість останньому що необхідно буде говорити на комісії медико-соціальної експертизи.

Після чого, ОСОБА_9 повідомив, що коли буде призначена дата розгляду документів щодо оформлення третьої групи інвалідності ОСОБА_6 , йому необхідно буде надати іншу частину грошових коштів у сумі 7000 доларів США.

29.09.2023 близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_6 вдруге зустрівся з ОСОБА_9 , за адресою: м. Київ, Севастопольська площа, 5, поблизу закладу харчування «KFC», де на вулиці передав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 2500 доларів США, оскільки не мав при собі всієї суми зазначеного завдатку 5000 доларів США, та повідомив що надасть іншу частину через тиждень. На що ОСОБА_9 погодився однак попросив не затягувати, оскільки запевнив що віддасть документи в роботу вже 29.09.2023., та запевнив ОСОБА_6 , що в комісії медико-соціальної експертизи в нього є свої люди, які приймуть рішення про оформлення третьої групи інвалідності.

Після чого 06.10.2023 близько 12 год. 15 хв., ОСОБА_9 попередньо домовившись про зустріч по телефону, зустрівся з ОСОБА_6 за адресою: м. Київ, вул. Ракетна, біля гаражного кооперативу, де ОСОБА_6 надав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 2500 доларів США, які останній поклав до своєї сумки, та запевнив що все буде добре та більш детальну інформацію він повідомить згодом.

14.12.2023 слідчим Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 було проведено обшук квартири АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2023.

Під час обшуку квартири АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Samsung" imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 .

14.12.2023 слідчим Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 було проведено обшук службового кабінету № 230 філії № 2 Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Шевченківського району м. Києва по вул. Пимоненка Миколи, 10 на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 28.11.2023.

Під час обшуку службового кабінету № 230 філії № 2 Комунального некомерційного підприємства "Консультативно-діагностичний центр" Шевченківського району м. Києва по вул. Пимоненка Миколи, 10 було виявлено та вилучено 3 прошиті журнали реєстрації амбулаторних хворих лікаря ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2024 на вищезазначене майно було накладено арешт.

На день розгляду клопотання про скасування арешту ОСОБА_5 підозра у кримінальному провадженні № 0000074 від 19.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 361 КК України, не пред`являлась.

Відповідно до п. 2 ч. З ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ст.29 Загальної декларації прав людини, «кожна людина, здійснюючи свої права і свободи, повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання й поваги прав і свобод інших та з метою задоволення справедливих вимог моралі, громадського порядку та загального добробуту в демократичному суспільстві». Мета, підстави і межі здійснення прав людини конкретизуються також у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, в Міжнародному пакті про економічні, соціальні та культурні права, а також в Європейській Конвенції про захист прав особи й основних свобод. Конституція України також передбачає межі здійснення громадянами своїх прав. Так, згідно зі ст. 64, конституційні права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень можуть встановлюватися в умовах воєнного або надзвичайного стану. Аналіз зазначеної статті дозволяє зробити висновок про те, що закріплені в ній критерії (підстави) правомірного обмеження прав і свобод людини та громадянина базуються на принципі співвідношення публічних і приватних інтересів.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, Суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні прокурор пояснив, що усі необхідні процесуальні дії з телефоном марки "Samsung" imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вже проведені, жодного доказового значення інформація, яка міститься у ньому, не має, у зв`язку з чим проти повернення мобільного телефону ОСОБА_5 не заперечував.

З урахуванням зазначених обставин, оскільки з мобільним телефоном марки "Samsung" imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , проведені всі необхідні процесуальні дії, слідчий суддя вважає доведеним заявником клопотання те, що в цьому кримінальному провадження відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна, та можливим задоволення клопотання заявника про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 09.01.2024 по справі № 753/21745/23 за матеріалами кримінального провадження № 0000074 від 19.09.2023, в цій частині задовольнити.

Водночас, заслухавши сторони, слідчий суддя погоджується з висновками ухвали про арешт майна від 09.01.2024 в тому, що описана у клопотанні про арешт майна фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування. Водночас, оскільки на цьому етапі досудового розслідування жодній особі не вручене повідомлення про підозру, слідчий суддя оцінює лише достатність підстав вважати, що таке кримінальне правопорушення було вчинене і до нього може причетним ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представником заявника не спростовано факту того, що вилучені 14.12.2023 журнали реєстрації амбулаторних хворих лікаря ОСОБА_5 не відповідають критеріям речових доказів, оскільки, враховуючи склад кримінальних правопорушень, за якими здійснюється досудове розслідування, інформація, яка міститься в журналах з достатньою долею ймовірності може доводити причетність ОСОБА_5 до їхнього вчинення.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого накладено арешт на журнали реєстрації амбулаторних хворих лікаря ОСОБА_5 , вилучені під час проведеного 14.12.2023 обшуку, відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть містити інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зважаючи на правову підставу для арешту майна, враховуючи доводи заяви про скасування арешту майна та докази долучені до нього, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено факт необґрунтованості накладення арешту на належні ОСОБА_5 журнали на цьому етапі здійснення досудового розслідування, а тому підстави для задоволення заяви в цій частині відсутні.

Проте, з огляду на надані в судовому засіданні прокурором пояснення, що усі пацієнти, обставини проходження медичного огляду якими перевіряються в даний час органом досудового розслідування, проходили обстеження у лікаря ОСОБА_5 в період з січня по вересень 2023 року, слідчий суддя вважає можливим скасувати арешт з прошитого журналу реєстрації амбулаторних хворих лікаря ОСОБА_5 , який розпочатий 13 листопада 2023 року, тобто в період який не охоплюється перевіркою органу досудового розслідування, і який необхідний для здійснення професійної діяльності ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000074 від 19.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 361 КК України, задовольнити частково.

Скасувати арешт на мобільний телефон марки "Samsung" imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , а також на прошитий журнал реєстрації амбулаторних хворих лікаря ОСОБА_5 , розпочатий 13 листопада 2023 року, що був накладений ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 09.01.2024.

Повернути зазначене майно власнику ОСОБА_5 або його уповноваженому представнику під розписку для зберігання.

В решті накладений арешт на майно залишити без змін

Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 21.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1