Дата документу 12.06.2024Справа № 554/6134/24
Провадження № 1-кс/554/6596/2024

У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого клопотання старшого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000418 від 10.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Човно-Федорівка, Зіньківського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого на посаді стрільця-санітара 2-го стрілецького відділення, 1-го стрілецького взводу, 1-ї стрілецької роти, 1-го стрілецького батальйону роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 днів.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП України в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000418 від 10.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, прохали застосувати запобіжний захід у вигляді тримання в межах строку досудового розслідування. Вважають, що мають місце ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник просила у задоволенні клопотання відмовити, не застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає, що домашній арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку. Вказувала, що підозрюваний є військовослужбовцем, має контузію внаслідок мінно-вибухової травми, проходить лікування. Крім того, ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що згоден нести відповідальність відповідно до чинного законодавства., просив застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП України в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000418 від 10.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді стрільця-санітара 2-го стрілецького відділення, 1-го стрілецького взводу, 1-ї стрілецької роти, 1-го стрілецького батальйону роти військової частини НОМЕР_1 та знаходячись у відпустці за станом здоров`я, маючи умисел, 10.06.2023 близько 02:00 години, у стані алкогольного сп`яніння, зателефонував декілька разів на телефон своєї знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка працює на посаді слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та яка на той час перебувала на робочому місці у складі слідчо-оперативної групи, з метою зустрічі з нею. Однак ОСОБА_8 не відповідала на його дзвінки. Після чого ОСОБА_6 взяв з дому мисливську рушницю «ALTAY SAPARI», № НОМЕР_2 , на яку має офіційний дозвіл на носіння та зберігання та мисливські набої до неї. Поклавши рушницю та набої до автомобіля ВАЗ 217130, д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, який перебував у його фактичному користуванні ОСОБА_6 , останній поїхав на ньому до місця фактичного проживання ОСОБА_8 , а саме АДРЕСА_2 .

Приїхавши до будинку ОСОБА_8 , ОСОБА_6 піднявся до її квартири, де здійснив один постріл з вищевказаної рушниці по вхідним дверям, пошкодивши при цьому врізний замок.

Після цього, близько 02 год. 08 хв. ОСОБА_6 знову зателефонував на номер ОСОБА_7 . Коли вона відповіла на його дзвінок, то все ж таки погодилася з ним зустрітися.

Близько 02 год 25 хв. під час зустрічі ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про те, що здійсним постріл зі своєї мисливської рушниці по дверям її квартири. Під час спілкування ОСОБА_8 помітила в салоні автомобіля ОСОБА_6 мисливську рушницю та розуміючи, що останній перебуває в стані сп`яніння і злякавшись того, що він може застосувати цю зброю відносно неї, воно повернулася до приміщення відділення поліції.

Після чого ОСОБА_6 повернувся до будинку за місцем проживання ОСОБА_8 , АДРЕСА_3 , де був припаркований автомобіль «КIA CERATO», д.н.з. НОМЕР_4 , яким користувалася ОСОБА_8 та який офіційно зареєстровано на її батька ОСОБА_9 . Підійшовши до вищевказаного автомобіля та з відстані до 5 м., ОСОБА_6 здійснив близько 10 пострілів зі своєї мисливської рушниці, по автомобілю ОСОБА_8 . В результаті чого було пошкоджено елементи кузова та стекла автомобіля. Після чого ОСОБА_6 зник з місця подій на своєму автомобілі ВАЗ 217130, д.н.з. НОМЕР_3 у невідомому напрямку.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненого із застосуванням вогнепальної зброї.

10.06.2024 о 15 год. 34 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена 11.06.2024 року органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозра за ч. 4 ст.296 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без них.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про часткове задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочини, які йому інкриміновані передбачає позбавлення волі на строк до семи років, може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини.

Підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні. Зміна показань потерпілої та свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

Також існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Отже, у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі підозрюваний може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд бере до уваги те, що підорюваний раніше несудимий, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, добровільно став на захист України від агресії РФ.

Отже, суд приходить до висновку, що запобігти вказаним ризикам можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними стороною обвинувачення, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, до 11.08.2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;

-прибувати за кожною окремою вимогою до суду, слідчого та прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1