УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року

м. Київ

справа № 727/4525/24

провадження № 51-2797ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 15 травня 2024 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 травня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 про визнання дій прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань неправомірними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 15 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вказану вище ухвалу слідчого судді повернуто у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.

Не погоджуючись із ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 15 травня 2024 року, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в обґрунтування якої стверджує, що суд апеляційної інстанції дійшов безпідставного висновку про пропуск ним строку на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 травня 2024 року. Відмічає, що 06 травня 2024 року була проголошена лише резолютивна частина судового рішення, а його повний текст ОСОБА_4 отримав 10 травня 2024 року, звернувшись при цьому з апеляційною скаргою 14 травня 2024 року, а отже в межах п`ятиденного строку, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Перевіривши доводи касаційної скарги, надані копії судових рішень та інші документи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Для вирішення питання про те, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК строку на апеляційне оскарження, необхідно чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Абзацом 2 ч. 3 цієї ж статті встановлено, що у разі якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Таким чином, ст. 395 КПК розмежовує строки апеляційного оскарження ухвали суду або слідчого судді для осіб, які викликалися судом, та ухвали, постановленої судом без виклику особи, яка її оскаржувала.

Чернівецьким апеляційним судом встановлено, що розгляд скарги ОСОБА_4 про визнання дій прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань неправомірними, зобов`язання вчинити дії відбувся 06 травня 2024 року за участю самого скаржника, що ним не заперечується й у касаційній скарзі, а отже ОСОБА_4 був обізнаний про дату та час розгляду його скарги у суді.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов небезпідставного висновку про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 травня 2024 року розпочався 07 травня 2024 року та, з огляду на приписи ч. 7 ст. 115 КПК, сплив 13 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу на зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_4 подав 14 травня 2022 року, вважаючи вірним обрахування початку строку на апеляційне оскарження цього судового рішення з моменту отримання його повного тексту, а не з моменту оголошення резолютивної частини.

Згідно висновку про застосування норми права, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18 (провадження № 51-6470 кмо 18), у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Водночас, при вирішенні питання про те, який саме день необхідно вважати днем оголошення ухвали - день оголошення резолютивної частини чи день оголошення повного її тексту, суд повинен керуватися приписами ст. 376 КПК.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК судове рішення проголошується негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

За змістом ст. 376 КПК дата оголошення судового рішення безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження.

У випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали, а у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

Отже, поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК, серед іншого, вважається необізнаність заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення.

Зі змісту оскарженого судового рішення вбачається, що подавши 14 травня 2024 року апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 травня 2024 року, з клопотанням про поновлення строку на оскарження указаного судового рішення ОСОБА_4 не звертався.

З огляду на вказане вище, апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 травня 2024 року необхідно обчислювати з 07 травня 2024 року, тобто з дня, наступного після оголошення її резолютивної частини, та за відсутності належних підстав до поновлення такого строку прийняв обґрунтоване рішення про повернення апеляційної скарги.

На переконання колегії суддів, апеляційний суд діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону та прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і суд касаційної інстанції. Оскаржена ухвала суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність їх перевірки за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги, доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 15 травня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3