У Х В А Л А

Справа № 149/2088/24

Провадження №1-кс/149/418/24

04.07.2024 р. м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськраойонного суду Вінницької області ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана скарга, яка обгрунтована тим, що під час дослідження судом доказів у кримінальному провадженні № 149/1977/23 (№0000190) по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, захиснику обвинуваченого стало відомо про те, що затримання ОСОБА_3 відбулося без складення відповідного протоколу, він фактично силою, із застосуванням спецзасобів змушений був залишатися поряд із службовою особою. Відтак було порушено права затриманого на надання невідкладної медичної допомоги, право на захист. Враховуючи це, адвокат просить витребувати з Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області матеріали кримінального провадження № 149/1977/23 для ознайомлення з долученими до справи відеозаписами, а також доручити ТУ ДБР розташованому в м. Хмельницький, з дотриманням вимог ст. 214 КПК України провести перевірку застосування до ОСОБА_3 фізичного та психологічного насильства зі сторони працівників правоохоронних органів під час його затримання.

Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами скарги, доходить наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.06.2024 у кримінальному провадженні, справа № 149/1977/23 скаргу захисника ОСОБА_2 в порядку ст. 206 КПК України залишено без розгляду. За змістом даної ухвали в суді на розгляді знаходиться кримінальне провадження №0000190 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, при цьому обвинувачений на даний час не утримується під вартою і питання запобіжного заходу на розгляд суду учасниками не ініційоване. Події про які зазначено у скарзі ймовірно мали місце в грудні 2022 року.

За змістом ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (ч. 1 ст. 206 КПК України). Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи (ч. 2 ст. 206 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи (ч. 3 ст. 206 КПК України). Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання (ч. 4). Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду (ч. 5). Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством (ч. 6 ст. 206 КПК України).

З аналізу вказаної норми видно, що слідчого суддю наділено повноваженнями перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Тобто, ст. 206 КПК України визначає порядок звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках, та не стосується випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

З поданих матеріалів скарги не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 утримується під вартою або позбавлений свободи, таке питання, зважаючи на стадію судового розгляду справи не може бути ініційоване і перед слідчим суддею. На даний час обвинувачений забезпечений захисником і будь-яких перешкод у зверненні до ТУ ДБР у м. Хмельницькому ні в нього, ні у захисника в скарзі не наведено, а слідчим суддею не встановлено.

Факт звернення із заявою про вчинення злочину до ДБР не підтверджено, проте заявник просить доручити ДБР провести перевірку фактів зазначених у скарзі не конкретизуючи їх. У свою чергу в заяві не зазначено дії чи бездіяльність якої особи оскаржуються.

Як зазначено у скарзі, а також в ухвалі суду від 19.06.2024 події ймовірно мали місце в грудні 2022 року. Заявником не наведено підстав звернення зі скаргою через значний період, не ставиться питання про поновлення строків на оскарженні дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 206, 303, 304, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, - повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4