"19" березня 2024 р. Справа № 363/1315/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000352 від 08.03.2024 року за ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

у клопотанні порушується питання про надання тимчасового доступу до документів, які містять охоронювану законом таємницю, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , про вхідні та вихідні дзвінки (з`єднання), з прив`язкою до базових станцій, а також фінансові операції щодо зарахування, поповнення, переведення та виведення грошових коштів, здійснені з мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 , за період часу з 00 год. 00 хв. 17.11.2023 року по час виконання ухвали.

Зобов`язати представників ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », виготовити на паперовому або електронному носії (у форматі «?lsx» або «.?ls») документ за вказаними вище координатами та період часу з наступними відомостями:

- ідентифікаційних ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі - IMEI), яке перебувало у зоні дії базових станцій (абонент А);

- адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв?язок абонентів А;

- типів з?єднання абонентів А: вхідні та вихідні дзвінки, SMS (короткі текстові повідомлення), MMS (мультимедійні повідомлення), GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв?язком смузі частот), переадресація тощо;

- дати, часу та тривалості з?єднань, у тому числі з?єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонентам А;

- ідентифікаційних ознак кінцевого обладнання (абонентський номер, IMEI) з яким відбувався сеанс зв?язку абонентів А (абоненти Б).

- інформації про спосіб зарахування, поповнення та номер карткового (банківського) рахунку з якого це виконано; отримувача грошових коштів, в разі переведення, виведення коштів; суми транзакцій, дати та часу виконання.

Прокурор та слідчий письмового просили розглянути клопотання у їх відсутність.

З матеріалів клопотання вбачається, що орган досудового слідства розслідує повідомлення ОСОБА_3 про те, що під час перегляду оголошень на сайті Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » він виявив оголошення про продаж свого автомобіля Volswagen Passat, 2018 року випуску, VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 . В профілі продавця автомобіля зазначено особу на ім`я ОСОБА_4 , номер телефону НОМЕР_1 .

Клопотання ґрунтується на показаннях потерпілого про невиконання зобов`язання за усною домовленістю з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останній з яких є співвласником компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 », щодо поставки автомобіля «Volswagen Passat, 2018 року випуску, VIN НОМЕР_2 . В зв`язку із шахрайськими діями сталося заволодіння грошовими коштами потерпілого в розмірі 11500 Євро та вказаним вище автомобілем.

Клопотання обґрунтовано тим, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо містить охоронювану законом таємницю.

Однією з підстав для задоволення клопотання згідно ч.ч. 5,6 ст. 163 КПК України є доведення наявності підстав вважати, що ці речі або документи (до яких планується отримати тимчасовий доступ) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

При вирішенні клопотання суд зазначає, що допит потерпілого ОСОБА_3 належним чином не проведено, а протокол його допиту від 08.03.2024 року по суті відтворює зміст його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.03.2024 року.

Не дивлячись на те, що потерпілий повідомив про правовідносини, які в нього виникли з ОСОБА_5 та співвласником компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ці обставини своєї перевірки під час розслідування не знайшли, які шляхом надання міжнародного доручення про проведення окремих процесуальних дій на території відповідної держави в порядку Розділу ІХ КПК України не перевірено.

При цьому, правовий статус долучених потерпілим документів іноземного походження про його правовідносини з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , компанією « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з приводу поставки автомобіля, є невизначеними, коли вказані документи не можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні.

Не подано суду й належного, допустимого і достатнього доказу з приводу перерахунку потерпілим грошових коштів в розумінні вимог ст. 99 КПК України, та який би відповідав вимогам Закону України «Про платіжні послуги».

Також суд зазначає, що доводи клопотання про те, що ОСОБА_3 є покупцем і володільцем автомобіля Volswagen Passat, 2018 року випуску, VIN НОМЕР_2 є безпідставними і необґрунтованими, оскільки право власності на нерухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до ст.ст. 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

У той же час, будь-яких письмових правочинів в розумінні ст.ст. 208, 655, 712 ЦК України (договір купівлі-продажу чи договір поставки, тощо) щодо придбання зазначеного вище автомобіля, які б підтверджували виникнення правовідносин з приводу поставки автомобіля суду не подано.

Зазначене ґрунтується на правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 05 квітня 2023 року у справі №911/1278/20 та в постанові від 09 травня 2023 року у справі №911/1278/20.

Отже, за будь-яких обставин, сам тільки факт сплати грошових коштів (який в цій справі також достатньо не доведений) не є підставою виникнення право власності на автомобіль у особи.

А відтак, за таких умов, вказаний транспортний засіб не може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України за обставин викладених у клопотанні.

У той же час, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 30.11.2023 року, автомобіль Volswagen Passat, 2018 року випуску, VIN НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 .

В матеріалах клопотання відсутні ознаки того, що ОСОБА_7 є недобросовісним набувачем вказаного вище автомобіля в розумінні вимог ст. 388 ЦК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що в клопотанні не обґрунтовано, в чому полягають шахрайські дії з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , співвласника компанії « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з приводу заволодіння автомобіля та/або грошовими коштами, в той час, як і не встановлено, кому ці кошти належать та в чому полягає обман, як спосіб заволодіння майном потерпілого.

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що в матеріалах клопотання відсутні відомості про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення такого ступеня кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, який обґрунтовує втручання в охоронювану Законом таємницю.

Відтак, враховуючи викладене вище, підстав для надання тимчасового доступу до інформації по номеру телефону НОМЕР_1 , яка містить охоронювану законом таємницю та яка знаходиться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » судом не встановлено.

Таким чином клопотання вимогам Закону не відповідає, є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 27, 132, 159-166, 371-372 КПК України,

ухвалив:

у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала згідно вимог ст. 309 та ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя