Справа №463/5939/24
Провадження №1-кс/463/4931/24
У Х В А Л А

про зобов`язання вчинити дії

27 червня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 26 червня 2024 року через систему «Електронний суд» звернувся в інтересах ОСОБА_5 до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчих, прокурорів у кримінальному провадженні, зареєстрованому за фактом вилучення 23 червня 2024 року під час огляду місця події транспортних засобів тягача марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа марки SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_5 , або його представнику, майно, яке було незаконно вилучено 23 червня 2024 року в ході огляду місця події, проведеного детективом ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 на території проїжджої частини по АДРЕСА_1 , а саме: транспортний засіб тягач MAN д.н.з. НОМЕР_1 ; напівпричеп марки SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_2 ; вантаж згідно товаро-транспортної накладної №00-0001176 від 23 червня 2024 року та накладної на внутрішнє переміщення №00-0000707 від 23 червня 2024 року.

Скаргу мотивує тим, що згідно з договором №01-02/2016 про надання транспортних послуг від 1 лютого 2016 року, укладеного з ТОВ «Торговий дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД», ФОП ОСОБА_5 зобов`язується надати товариству транспортні послуги, пов`язані з обслуговуванням вантажів. Зокрема, на виконання вказаного договору ФОП ОСОБА_5 надавалися послуги із перевезення вантажів з використанням належних йому транспортних засобів, у тому числі тягача марки МАN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMIТZ д.н.з. НОМЕР_2 . 23 червня 2024 року приблизно о 22:00 годині під час руху вул. Шевченка в м. Винники з боку будинку №1д до будинку №1 працівниками патрульної поліції було зупинено належний ФОП ОСОБА_5 транспортний засіб тягач марки МАN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMIТZ д.н.з. НОМЕР_2 , який перевозив вантаж з ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика» до ТОВ «Торговий дім «Марвел». Перевезення зазначеного вантажу підтверджується товаро-транспортними накладними №00-0001176 від 23 червня 2024 року та накладною на внутрішнє переміщення №00-0000707 від 23 червня 2024 року. Причиною зупинки транспортного засобу зі слів працівників поліції були підстави передбачені п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», в результаті чого автомобіль було затримано. В подальшому, після прибуття на місце події детектива ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 , останній повідомив, що на цьому місці вчинено кримінальне правопорушення і він буде проводити огляд місця події до внесення відомостей до ЄРДР. Після проведення огляду місця події детектив склав протокол згідно з яким вилучив наступне майно: товаро-транспортна накладна №00-0001176 від 23 червня 2024року ; накладна на внутрішнє переміщення №00-0000707 від 23 червня 2024 року; транспортний засіб тягач MAN д.н.з. НОМЕР_1 ; транспортний засіб напівпричеп SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_3 ; дозвіл на проникнення; копії ухвал слідчих суддів у справах 463/5545/24 та 463/5597/24; копії актів податкових перевірок; копії журналу реєстрації перевірок; копії накладних про видачу МАП; копія звіту про використання МАП; копія довідки про використання МАП; копії видаткових накладних; копії довідок про час виготовленої продукції; копії свідоцтв реєстрації транспортних засобів; копія посвідчення водія; копія полісу страхування; копії протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів. При цьому, транспортний засіб з напівпричепом та вантажем залишилися на проїзній частині дороги. Вказує, що вилучивши зазначений автомобіль детектив фактично вилучив і майно, яке перебувало у напівпричепі, огляду якого останній не проводив у кількості та в асортименті у відповідності до наданих документів. Вказані дії детектива на думку представника скаржника є незрозумілими, оскільки товар має всі необхідні дозвільні документи та відповідні маркування. Зазначає, що по теперішній час на вилучене в ході проведення 23 червня 2024 року огляду місця події майно, арешт не накладався, на момент розгляду скарги не існує рішення, яким було б надано органу досудового розслідування право продовжувати його утримувати. А тому, законних підстав утримувати вилучене майно не має. Враховуючи наведене, просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив вимоги такої задовольнити в повному обсязі.

Детектив або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце проведення такого, про причини неявки не повідомили, будь-яких заперечень на скаргу не подали.

За таких обставин, враховуючи обмежені строки розгляду скарги, у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представника органу досудового розслідування, прийняти процесуальне рішення у відповідності до вимог ст. 307 КПК України, відносно чого скаржник не заперечив.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме: у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Частиною 1 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч.2 ст.167 КПК України).

Так відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися в тому числі під час обшуку, огляду.

При цьому згідно з ч. 3 даної статті Кодексу слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку або огляду майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено зокрема у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно з ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст.234 КПК України, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст. 255 КПК України.

З протоколу огляду від 23, 24 червня 2024 року вбачається, що під час огляду, який розпочато 23 червня 2024 року о 22 годині 16 хвилин і завершено 24 червня 2024 року о 00 годин 50 хвилин старший детектив ТУ БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 , до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за адресою м. Винники, вул. Шевченка, 1 (поблизу центрального входу у ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика») здійснив огляд місця події на проїжджій частині дороги, на якій знаходились транспортний засіб тягач MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_3 , під час якого були виявлені та вилучені: транспортний засіб MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_3 , накладна на внутрішнє переміщення №00-0000707 від 23 червня 2024 року, товарно-транспортна накладна №00-0001176 від 23 червня 2024 року, карта міжнародного авирсрбільного страхування НОМЕР_4 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00931-01068-24, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00931-01069-24.

Отже, після проведення огляду, здійснюваного без ухвали слідчого судді в ході якого слідчим були відшукані і вилучені речі та документи, слідчий, прокурор відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був подати клопотання про арешт майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що на адресу Личаківського районного суду м. Львова 26 червня 2024 року надійшло клопотання старшого детектива Відділу детективів із розслідування кримінальних проваджень у сфері обігу підакцизних товарів Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_6 про арешт майна від 24 червня 2024 року, відповідно до якого просить накласти арешт на наступне майно: транспортний засіб тягач MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_3 , під час якого були виявлені та вилучені: транспортний засіб MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_3 , накладну на внутрішнє переміщення №00-0000707 від 23 червня 2024 року, товарно-транспортну накладну №00-0001176 від 23 червня 2024 року, карту міжнародного авирсрбільного страхування НОМЕР_4 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00931-01068-24, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00931-01069-24.

Таким чином, органом досудового розслідування на виконання вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, подано клопотання щодо арешту тимчасово вилученого майна, що спростовує доводи представника скаржника, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Однак, під час розгляду скарги по суті слідчим суддею не здобуто будь-яких відомостей щодо накладення арешту на вилучене майно, чи звернення з відповідним клопотанням про накладення арешту, а саме на вантаж згідно товаро-транспортної накладної №00-0001176 від 23 червня 2024 року та накладної на внутрішнє переміщення №00-0000707 від 23 червня 2024 року. Органом досудового розслідування не надано будь-яких відомостей щодо звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням про обшук або огляд транспортного засобу, клопотанням про арешт вказаного вище майна, чи визнанням вказаного майна речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене вище тимчасово вилучене майно не було повернуто особі в якої воно вилучено.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст.26 КПК України.

Доказів виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України органом досудового розслідування слідчому судді на момент розгляду скарги не надано.

Натомість, з матеріалів скарги вбачається, що детективу під час огляду місця події були надані всі документи на товар, надана згода перевізником на огляд транспортного засобу в цілому, в тому числі і вантажу, однак доказів, що у період часу з 23 по 27 червня 2024 року орган досудового розслідування вчинив хоч якісь дії щодо огляду товару зазначеного вище та звернувся з відповідними клопотаннями, слідчому судді не надано.

Таким чином, слідчий суддя вважає обґрунтованою вимогу скарги в частині бездіяльності детектива, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме вантажу згідно товаро-транспортної накладної №00-0001176 від 23 червня 2024 року та накладної на внутрішнє переміщення №00-0000707 від 23 червня 2024 року.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з цим, будь-яких доводів щодо необхідності продовження утримання тимчасово вилученого майна, детективом не надано та в ході розгляду скарги не встановлено.

В силу вимог п. 18 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та законних інтересів осіб.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що арешт на тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді не накладався, доказів зі зверненням з відповідним клопотанням органом досудового розслідування не надано, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучене майно, а саме вантаж згідно товаро-транспортної накладної №00-0001176 від 23 червня 2024 року та накладної на внутрішнє переміщення №00-0000707 від 23 червня 2024 року утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а відтак право власності володільця тимчасово вилученого майна є порушеним і підлягає поновленню.

З огляду на викладене, скарга в цій частині підлягає задоволенню, а тимчасово вилучене майно - вантаж згідно товаро-транспортної накладної №00-0001176 від 23 червня 2024 року та накладної на внутрішнє переміщення №00-0000707 від 23 червня 2024 року необхідно повернути законному володільцю майна.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного вище, скарга підлягає до задоволення частково.

Керуючись вимогами ст.ст. 8, 22, 26, 167-169, 171, 1173, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому за фактом вилучення 23-24 червня 2024 року під час огляду місця події ділянки місцевості на автодорозі за адресою: Львівська область, м. Винники, вул. Шевченка, 1, поблизу входу в ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика», в період часу 23-24 червня 2024 року, повернути ОСОБА_5 , або його представнику, тимчасово вилучене майно під час проведення 23-24 червня 2024 року огляду місця події, проведеного детективом Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській областіОСОБА_6 за адресою: Львівська область, м. Винники, вул. Шевченка, 1, поблизу входу в ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика», а саме вантаж згідно товаро-транспортної накладної №00-0001176 від 23 червня 2024 року та накладної на внутрішнє переміщення №00-0000707 від 23 червня 2024 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1