Провадження № 1-кс/761/9067/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.01.2024 у кримінальному провадженні №0000020 від 08.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.01.2024 у кримінальному провадженні №0000020 від 08.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.

Скаргу мотивовано тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 08.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.01.2024 адвокату ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Водночас, на переконання адвоката ОСОБА_2 вказане рішення є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а тому останній просив слідчого суддю його скасувати.

Крім того, адвокат ОСОБА_2 в своїй мотивувальній частині скарги просив поновити строк на оскарження постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.01.2024 у кримінальному провадженні №0000020 від 08.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про відмову у визнанні потерпілим, оскільки вказану постанову йому було направлено супровідним листом 12.02.2024 та отримано захисником зі спливом певного строку.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів скарги, постанова слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.01.2024 була направлена на адресу адвоката ОСОБА_2 16.02.2024, що підтверджується копію конверта про відправку вказаної постанови.

Водночас, до матеріалів скарги не долучено будь яких відомостей з яких би вбачалася дата отримання вказаного поштового відправлення адвокатом ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений процесуальний строк може бути поновлений слідчим суддею, якщо його пропущено з поважних причин.

Поновлення процесуального строку передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин. Особою, яка порушує питання поновлення пропущеного строку, має бути доведено, що передбачений нормами КПК України строк не використаний за призначенням та доведено поважність такого пропуску.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи, і перешкодили йому виконати процесуальні дії у межах встановленого КПК України проміжку часу. До їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів; 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Разом з тим, як зазначає сам адвокат в своїй скарзі, ним вказану постанову отримано зі спливом певного строку, без зазначення конкретної дати отримання, та долучення будь яких відомостей на підтвердження вказаних доводів.

Крім того, як вбачається з долученого до матеріалів скарги копії конверта, вказана постанова органом досудового розслідування була направлена на адресу адвоката ще 16.02.2024, а скарга до суду адвокатом подана 05.04.2024, тобто майже через два місяці після направлення оскаржуваної постанови на адресу адвоката.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності у кримінально-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу не зловживати наданими їм правами. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, враховуючи, що адвокатом до матеріалів не долучено будь яких відомостей на підтвердження дати отримання копії постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.01.2024 у кримінальному провадженні №0000020 від 08.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про відмову у визнанні потерпілим, вказана постанова адвокату органом досудового розслідування була направлена ще 16.02.2024, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку для оскарження постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.01.2024 у кримінальному провадженні №0000020 від 08.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про відмову у визнанні потерпілим, а скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , слід повернути особі, яка її подала.

Одночасно з цим слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 117, 214, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку для оскарження постанови слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.01.2024 у кримінальному провадженні №0000020 від 08.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 25.01.2024 у кримінальному провадженні №0000020 від 08.01.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, про відмову у визнанні потерпілим - повернути особі, яка її подала.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1