Дата документу 23.05.2024
Справа № 501/1852/24
ВИРОК

Іменем України

23 травня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № № 0000270

Прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Потерпілий: Дочірнє підприємство «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП» (представник ОСОБА_6 ).

Захисник ОСОБА_7 .

Обвинувачена:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Чорноморськ Одеської області, громадянка України, із середньо-спеціальною освітою, не працює, не заміжня, дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

29.12.2021 р. Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі 15.09.2023 р.

09.04.2024 р. Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі;

19.04.2024 Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Формулювання обвинувачення.

ОСОБА_8 , будучи раніше судимою за корисливі кримінальні правопорушення проти власності, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила замах на умисний корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, ОСОБА_8 , в період дії воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, з подальшим продовженням по теперішній час, 24.03.2024 в період часу з 12 годин 00 хвилин по 13 годин 00 хвилин, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не виявилося можливим, ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна прибула до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на праві користування належить ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» та розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, вул. Першого Травня, 5, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що її дії будуть непомічені відвідувачами та працівниками вказаного магазину, ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні вищевказаного магазину, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгових полиць магазину: жіноче взуття, кросівки (арт. 8818W-00X-37), вартістю 575 гривень 20 копійок без урахування ПДВ та жіночий халат (арт. 4838К-30Х-L-XL), вартістю 575 гривень 20 копійок без урахування ПДВ, які сховала до сумки темного кольору, яку мала при собі.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , не розрахувавшись за вказаний товар, а саме: жіноче взуття, кросівки (арт. 8818W-00X-37), вартістю 575 гривень 20 копійок без урахування ПДВ та жіночий халат (арт. 4838К-30Х-L-XL), вартістю 575 гривень 20 копійок без урахування ПДВ, направилась до виходу з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та намагалась спричинити ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», матеріальних збитків на загальну суму 1 150 гривень 40 копійок без урахування ПДВ, тобто вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки при виході біля вхідних дверей була зупинена працівником магазину «Sinsay».

Таким чином, ОСОБА_8 , вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України закінчений замах (особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежалі від її волі) на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальні правопорушення.

Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) -

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, -

4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Стаття 15. Замах на кримінальне правопорушення

2. Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відомості про укладену угоду.

30 квітня 2024 між прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_7 , укладена угода про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 472 КПК України та подана до суду.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку беззастережно визнати в судовому провадженні обвинувачення, а також покарання, яке вона повинна понести з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді 5 років та 1 місяця позбавлення волі. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України.

Представник потерпілого надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Мотиви суду та положення закону, якими керувався суд.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні ОСОБА_8 надала згоду на затвердження судом угоди та призначення узгодженого покарання.

Ухвалюючи вирок, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачувалася ОСОБА_8 , суд також погоджується з кваліфікацією її дій за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_8 не перебуває на обліку лікарів нарколога чи психіатра, має не зняту та не погашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину.

Суд також враховує те, що згідно обвинувального акту відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч. 1 ст. 70 КК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Злочин за даним вироком вчинений 24.03.2024 р., тобто до постановлення попередніх вироків Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2024 р. та від 19.04.2024 р., якими ОСОБА_8 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років за кожним вироком.

Тому, покарання має бути призначене в силу вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими ч. 1 3 ст. 70 КК України.

При цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, у зв`язку з чим строк відбуття покарання необхідно обчислювати з 28 березня 2024 року, коли вона була взята під варту у кримінальному провадженні за попереднім вироком (ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 28.03.2024 р.).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку.

Запобіжні заходи у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 не обиралися.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.04.2024 р. між прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_7 , за письмової згоди представника потерпілого.

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком, за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2024 та за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 19.04.2024, і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк покарання обчислювати з 28 березня 2024 року, зарахувавши таким чином в строк остаточного покарання за цим вироком покарання, відбуте частково за попередніми вироками Іллічівського міського суду Одеської області від 09.04.2024 та від 19.04.2024.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1