Справа № 381/3429/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 21.03.2015 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Цибулів, Монастирищенського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не є інвалідом, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 25.11.1994Монастирищенським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 14, ст.. 42, ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 5 років; 2) 22.10.2001 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 185 (2001 р.), ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 141 (1960 р.) КК України до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, 29.04.2006 на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 7 місяців 28 днів

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 відповідно до обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 15 вересня 2017 року, обвинувачується у тому, що у ніч на 20.03.2015, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , знаходиться трактор марки Т-25, вирішили незаконно заволодіти ним. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 за попередньою мовою з невстановленими слідством особами, шляхом відкриття воріт, проникли на огороджену територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де підійшли до вище вказаного трактору марки Т-25, який на той час був без акумуляторної батареї і викотили його з подвір`я, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом. В подальшому з місця події зникли, розпорядившись викраденим трактором на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 39500грн.

Крім того, згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, в ніч на 19.04.2017, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в АДРЕСА_4 , достовірно знаючи, що на подвір`ї фермерського господарства « АДРЕСА_5 , знаходиться трактор марки МТЗ-892 н.з. НОМЕР_1 , вирішили незаконно заволодіти ним. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, шляхом відкриття воріт, проникли на огороджену територію подвір`я фермерського господарства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 , підійшли до вище вказаного трактору марки МТЗ-892 н.з. НОМЕР_1 і викотили його з подвір`я, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом. У подальшому з місця події зникли, розпорядившись викраденим трактором на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 190000 гривень.

Прокурором дії ОСОБА_4 за епізодом від 20.03.2015 року кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним заходом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше сховище та за епізодом від 19.04.2017 року кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним заходом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше сховище, що завдало значної матеріальної шкоди.

Прокурор на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у пред`явленому обвинувачені у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України надав суду наступні письмові докази:

= рапорт від 20.05.2015 року, відповідно до якого 20.03.2015 до ЧЧ Фастівського МВ по телефону НОМЕР_2 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_7 , 1937 р.н., прож. АДРЕСА_3 , який повідомив, що за місцем проживання виявив відсутність свого трактора «Т-25» без відповідних документів та акумулятора (т.1, а.с. 218);

= протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.03.2015 року від ОСОБА_7 (т.1, а.с. 219);

= заява ОСОБА_7 від 20.05.2015 року, якою він не заперечує проти огляду його домоволодіння, прибудинкової ділянки, приміщення, території за адресою: АДРЕСА_3 (т.1, а.с. 220);

= протокол огляду місця події від 20.03.2015 року з фототаблицею, проведеного в період часу з 12 год. 00 хв. по 12 год. 45 хв. за участі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з ілюстративною таблицею. Об`єктом огляду являється прибудинкова територія за адресою: АДРЕСА_2 . Дана територія огороджена дерев`яним парканом. Вхід здійснюється через двохстворчаті дерев`яні ворота, які на момент огляду відчинені, на момент огляду відчинені, при огляді яких не виявлено. Прямо по ходу розміщено транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_3 , спереду якого розміщено дерев`яний причіпна двох колесах. На відстані близько трьох метрів від автомобіля розміщено ще один причіп нп чотирьох колесах.поміж вищевказаними причіпом та автомобілем на землі є сліди від коліс, саме в цьому місці зі слів заявника ОСОБА_7 стояв трактор Т-25, який був без акумуляторного пристрою. Ліворуч від вказаних транспортних засобів на відстані близько п`яти метрів розміщено одноповерховий цегляний будинок, при зовнішньому візуальному огляді якого пошкоджень не виявлено. Ліворуч від даного будинку на відстані близько двох метрів розміщено одноповерхову господарську споруду. При візуальному огляді якої зовні пошкоджень не виявлено. При огляді даної території виявлено, що обстановка не порушена, зі слів заявника транспортні засоби розташовані не в тому порядку як він їх залишав. З місця події нічого не вилучалось (т.1, а.с. 221-225);

= протоколи допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.03.2015 року та 21.08.2015 року, в якому він виклав обставини зникнення трактора Т-25 (т.1, а.с. 226-229);

= довідка-вартості від 23.03.2015 року про те, що станом на 20.03.2015 року вартість трактора Т-25 (Владімірець), 90х років випуску, станом на 20.03.2015 року становить 39500 гривень (т.1, а.с. 230);

= інформаційна довідка з Реєстру прав на нерухоме майно, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна, інформаційну довідку з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформаційна довідка з Державного реєстру іпотек про належністю на праві приватної власності домоволодіння за адресою АДРЕСА_6 ОСОБА_10 (т.1 а.с. 231-234);

= клопотання слідчого СВ Фастівського МВ ГУМВС України в Київській області про проведення обшуку житла і іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_6 з метою виявлення та вилучення трактора «Т-25» (т.1, а.с. 235-236);

= копія ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2015 року, відповідно до якої надано дозвіл слідчому СВ Фастівського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_11 на проведення обшуку подвір`я та господарських приміщень, розташованих на повір`ї за адресою: АДРЕСА_6 з метою виявлення та вилучення предмету кримінального правопорушення трактора «Т-25» (т.1, а.с. 237);

= протокол обшуку від 12.09.2015 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_6 , під час якого виявлено та вилучено трактор марки «Т-25» червоного кольору без номерних табличок (т.1, а.с. 238-241);

= постанова про визнання речовими доказами від 12.09.2015 року, відповідно до якої трактор марки «Т-25» визнано речовим доказом (т.1, а.с. 242);

= заява від 12.09.2015 року, якою ОСОБА_7 отримав трактор марки «Т-25» від працівників міліції, претензій не має (т.1, а.с. 243);

= поліс № АВ/5576983 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме автомобіля Форд Транзит, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 (т.1 а.с. 244);

= копія довіреності на розпорядження транспортним засобом Форд Транзит, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (т.1 а.с 245);

= копія витягу з інформаційної системи ДАІ (т.1 а.с. 246).

= клопотання від 13.05.2016 року про арешт майна автомобіля Форд Транзит, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 Фастівського ВП ГУНП України в Київській області (т.1, а.с. 247, 248);

= копія ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2015 року, відповідно до якої в задоволенні клопотання слідчого СВ Фастівського ВП ГУНП України в Київській області про арешт майна відмовлено (т.1, а.с. 249);

= клопотання від 19.04.2016 року про арешт майна автомобіля Форд Транзит, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУНП України в Київській області (т.1, а.с. 250, 251);

= копія ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.04.2015 року, відповідно до якої в задоволенні клопотання слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУНП України в Київській області про арешт майна відмовлено (т.2, а.с. 1);

= копія свідоцтва про смерть від 14.04.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_7 помер 14.04.2017 року (т.2, а.с. 2);

= рапорт ст.інспектора-чергового Фастівського ВП Васильківського відділу ГУНП України в Київській області ОСОБА_14 про те, що надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 19.04.2017 року о 08:13 протягом ночі із фермерського господарства «Родина» викрали трактор МТЗ 80 голубого кольору, КА35217, 60 літрів палива, 2012 р.в., заявник голова фермерського господарства «Родина» за адресою: Київська область, Фастівський район, Волиця 1, Гагаріна, заявник ОСОБА_6 (т.1, а.с. 3);

= заява ОСОБА_6 від 19.04.2017 року, якою він просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які в період часу від 19.04.2017 о 19 год. по 08.00 годину 19.04.2017 незаконно заволоділи транспортним засобом трактором марки МТЗ-892, д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, рік випуску 2012 р., заводський номер НОМЕР_6 , двигун НОМЕР_7 з території майдана в АДРЕСА_7 (т.2, а.с. 4);

= заява ОСОБА_6 від 19.04.2017 року, якою він не заперечує проти огляду тракторного майданчика, який розташований за адресою: АДРЕСА_7 (т.2, а.с. 5);

= протокол огляду місця події від 19.04.2017 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого об`єктом огляду являється територія фермерського господарства « АДРЕСА_8 . Територія по всьому периметру огороджена металевим парканом. Вхід на територію здійснюється через металеві ворота, які частково ззовні пошкоджені, висить металевий ланцюг, на якому висить навісний замок, який відкривається важко, без явних пошкоджень. На момент огляду ворота зачинені. Біля них йде металева хвіртка, яка на момент огляду відчинена, зачиняється на металевий гачок, без явних пошкоджень. Далі, заходячи на територію видно, що в 20 метрах розташована дерев`яна бесідка, далі за нею розташоване приміщення для охорони. З лівого боку від воріт йде територія без будь-яких будівель. Прямо від воріт близько в 50 м розташовано два трактора синього кольору, на одному із них напис «Белорус МТЗ-80», до якого приєднаний причіп з д.н.з. НОМЕР_8 також синього кольору, другий причіп, до якого приєднано плуг, далі за ним йде порожня ділянка і стоїть плуг, за ним металева діжка. Далі йде цегляне приміщення (т.2, а.с. 6-10);

= копія статуту селянського (фермерського) господарства «Родина» від 1997 року (т.2, а.с. 11-13);

= копія свідоцтва про реєстрацію машини трактора колісного «Беларус-892, рік випуску 2012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_6 , двигун № НОМЕР_7 , серія НОМЕР_9 , власник ОСОБА_15 (т.2, а.с. 14);

= довідка-вартості від 20.04.2017 року, відповідно до якої станом на 19.04.2017 року вартість трактора-колісного «Беларус 892» МТЗ 892, 2012 року випуску, станом на 19.04.2017 року становить 190000 грн (т.2, а.с. 15);

= копія довідки від 11.11.2016 року № 1293, видана виконкомом В`язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області про те, що ОСОБА_4 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 16);

= клопотання слідчого Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 17, 18);

= ухвала слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2017 року, якою надано дозвіл слідчим слідчої групи на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 17, 18);

= протокол обшуку від 16.06.2017 року з ілюстративною таблицею, проведений за адресою: АДРЕСА_1 за участі понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . В ході проведення обшуку виявлено та вилучено технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) трактора «Беларус-892» (серія НОМЕР_9 ), телефон «Nokia-1800» з сім-картою «Київстар», телефон «Nokia 6151», телефон «ALCATEL», телефон «Nokia-3510», телефон «Lenovo», сім-картка «Life», сім-картка «Київстар», коробка від телефону «Samsung Calma» (т.2, а.с. 20-28);

= постанова про визнання речовими доказами від 16.06.2017 року, відповідно до якої технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) трактора «Беларус-892» серія АС № НОМЕР_10 , телефон «Nokia-6151», мобільний телефон «ALCATEL», мобільний телефон «Nokia-3510», мобільний телефон «Lenovo» визнано речовими доказами (т.2, а.с. 29);

= технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) трактора «Беларус-892» серія НОМЕР_9 , який оглянути й в судовому засіданні в присутності всіх учасників судового розгляду (т.2, а.с. 30);

= розписка ОСОБА_4 від 14.08.2017 року про те, що він отримав від працівників поліції мобільний телефон «Nokia-6151», мобільний телефон «ALCATEL», мобільний телефон «Nokia-3510», мобільний телефон «Lenovo» (т.2, а.с. 31);

= протокол огляду предметів від 17.06.2017 року, під час якого оглянуто мобільний телефон марки «Nokia» з сім-картою мобільного оператора Київстар з № НОМЕР_11 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_12 ; свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Renault Magnum», д.н.з. НОМЕР_13 серії НОМЕР_14 на ім`я ОСОБА_18 ; свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_15 серії НОМЕР_16 на ім`Я ОСОБА_19 ; свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Renault Magnum», свідоцтво про реєстрацію напівпричепа «SCHMITZ SPR 24», Д.Н.З. НОМЕР_17 серії НОМЕР_18 на ім`я ОСОБА_20 ; пластикова картка ПриватБанку 0209736 (т.2, а.с. 32);

= довідка від 20.06.2017 року слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області про те, що в ході проведення огляду предметів від 17.06.2017 року було застосовано фотографування на цифрову фотокамеру «олімпус». В подальшому в звязку з виникненням несправності цифрової фотокамери марки «Олімпус», яким здійснювалось фотографування огляду предметів, виготовити фототаблицю (ілюстративну таблицю) не представилось можливим (т.2, а.с. 33);

= заява ОСОБА_21 від 19.06.2017 року, відповідно до якої вона отримала від працівників поліції водійське посвідчення НОМЕР_12 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_19 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_18 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_14 , картку НОМЕР_20 НОМЕР_21 , шкіряний утримувач грошових коштів, мобільний телефон марки «Nokia», які були вилучені у її чоловіка ОСОБА_4 під час затримання (т.2, а.с. 34);

= протокол затримання ОСОБА_4 від 16.06.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_4 було затримано 16.06.2017 року о 16 год. 00 хв. в присутності захисника (т.2, а.с. 35-38);

= протокол виконання положень Європейської конвенції про запобігання катування чи нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню відносно ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 зазначив, що до нього не застосовувалися наручники, гумові кийки, інші спеціальні засоби, його не було заподіяно фізичного болю, душевних страждань, він не буде скаржитися прокурору або до суду з питань затримання (т.2, а.с. 39);

= клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання про зміну попереднього клопотання (т.2, а.с. 40-45);

= копія ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2017 року про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно ОСОБА_4 (т.2, а.с. 46);

= копія квитанцій про внесення застави (т.2, а.с. 47, 48);

= клопотання слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області про продовження строку досудового розслідування від 07.08.2017 року (т.2, а.с. 49, 50);

= постанова керівника Фастівської місцевої прокуратури Київської області від 14.08.2017 року, якою продовжено строк досудового розслідування до 17.09.2017 року (т .2, а.с. 51, 52);

= клопотання прокурора Фастівської місцевої прокуратури Київської області від 04.08.2017 року про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків (т.2, а.с. 53, 54);

= копія ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП в Київській області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_22 (т.2, а.с. 55);

= копія ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2017 року, якою звільнено ОСОБА_4 з під варти в залі суду (т. 2, а.с. 95);

= протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 15.09.2017 року потерпілим ОСОБА_23 , ОСОБА_6 підозрюваному ОСОБА_4 (т.2, а.с. 96-101).

Прокурор на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України надав суду наступні докази:

= показання потерпілого ОСОБА_6 , який суду показав, що він є власником СФГ « ОСОБА_24 ». В липні 2017 року з території підприємства «Родина» викрали трактор «Беларус» МТЗ 892. Після 20 години тракторист поставив трактор на стоянку, зранку лишився один плуг. Викликали працівників поліції, допитали тракториста, допитали сторожа. Вхідні ворота були відчинені. Територія СФГ « ОСОБА_24 » розташована за адресою: АДРЕСА_7 , по периметру огороджена проволкою в кілька рядів. Огорожа пошкоджена не була. Замок був відчинений акуратно. Техпаспорт на викрадений трактор був у тракториста ОСОБА_25 , який сказав, що передав його працівникам поліції, а саме слідству. Потерпілий, оглянувши свідоцтво про реєстрацію трактора, вказав, що це саме цей техпаспорт. Також зазначив, що коли працівники поліції забрали тракториста Швеця, то він сказав йому ( ОСОБА_6 ), що передав свідоцтво про реєстрацію трактора до поліції. Де на даний час викрадений трактор йому невідомо. В селі Веприк Фастівського району йому ( ОСОБА_6 ) повідомили, що його трактор знаходиться в господарстві ОСОБА_26 . З даного приводу він звертався до поліції. Коли він був в поліції, то йому показували фото ОСОБА_27 , він ( ОСОБА_6 ) вказав, що знає його брата. Обвинуваченого ОСОБА_28 вперше побачив в суді. Крім того зазначив, що не вважає ОСОБА_4 причетним до викрадення трактора;

= показання свідка ОСОБА_29 , який суду показав, що знав потерпілого ОСОБА_30 , в якого більше семи років тому в с. Ставки Фастівського району викрали трактор. Обвинуваченого він не знає, хто здійснив крадіжку трактора він не знає. З Потапенком на цьому тракторі вони вивозили бджіл, тому він ( ОСОБА_29 ) знає, що у викраденому тракторі був білий диск на задньому колесі внизу, де піддон, була тріщина, в кабіні була прорізана дірка до двигуна. ОСОБА_31 помер, в нього лишилася дружина ОСОБА_32 , якій вже 85 років, в них було два сини, які померли. Знає, що трактор повернули. Чи був зареєстрований трактор він не знає;

= показання свідка ОСОБА_33 , який суду показав, що ОСОБА_31 це його сусід, років 8-9 тому ОСОБА_31 сказав йому, що в нього викрали трактор «Т-25», це було в с. Ставки. Приїхали працівники поліції. Трактор ОСОБА_34 потім повернули. Хто здійснив крадіжку трактора він не знає, ОСОБА_31 про це ніколи не говорив. Йому відомо, що в ОСОБА_30 було два сини, жили в м. Києві, вже померли. ОСОБА_35 приїжджали в село через тиждень. Чи був зареєстрований трактор йому невідомо;

= показання свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що його з ОСОБА_36 познайомив товариш на прізвище ОСОБА_37 з с. Тарасівка. ОСОБА_28 приїхав до нього в населений пункт ОСОБА_38 , запропонував обміняти його ( ОСОБА_12 ) автомобіль «Форд транзит» на трактор. Трактор «Т-25» з`явився в нього на городі через день-два, він вважає, що його пригнав брат ОСОБА_39 ОСОБА_40 . ОСОБА_41 приїхав, забрав його автомобіль, документи на автомобіль він не дав, а лише дав документ, що підтверджує право виписки техпаспорта. Зазначив, що мав надію на те, що ОСОБА_42 переоформить автомобіль та трактор по закону. Вказував, що писав заяву про зникнення автомобіля. Працівники поліції забрали в нього трактор, тепер в нього немає ні трактора, ні автомобіля.

Сторона захисту, на підтвердження невинуватості ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України надала суду наступні докази:

= показання свідка ОСОБА_43 про те, що в нього в користуванні є земля та техніка. 18.04.2017 року він з ОСОБА_4 підживляв пшеницю, зломався його трактор, вони з ОСОБА_4 ремонтували його до пізнього вечора. Інна (дружина ОСОБА_4 ) позвала їх вечеряти. О 05 годині ранку він приїхав до ОСОБА_4 і вони довносили добрива. Це було в АДРЕСА_1 . Десь о 23 годині ОСОБА_4 його відвіз додому. Вказав, що з с. В`язівок до м. Києва їхати 3 години, до міста Фастів 4 години. Зазначив, що в нього є записи кому і коли він надавав свої послуги;

= показання свідка ОСОБА_21 про те, що вона дружина ОСОБА_4 . В червні 2017 року вона на веранді колисала дитину, прийшло троє людей, показали ухвалу суду про обшук. У відео зйомці обшуку їй відмовили, оскільки в камері сіла батарея. Працівники поліції запропонували їй знайти понятих. Вона зателефонувала своїм сусідам ОСОБА_44 і ОСОБА_45 . Вони прийшли, вони з ОСОБА_46 пішли до будинку, ОСОБА_47 залишився на вулиці. Працівники поліції в будинку шукали трактор, потім слідчий показав техпаспорт на трактор, який упакували і розписалися. Зазначила, що коли проводили обшук, вони з ОСОБА_46 були на кухні, де саме знайшли техпаспорт їй невідомо;

= показання свідка ОСОБА_16 про те, що в 2017 році влітку він їхав з роботи, в нього піднялася температура, подзвонила ОСОБА_48 , попросила їх колишньою дружиною ОСОБА_49 прийти. Коли вони прийшли до будинку ОСОБА_28 , там була ОСОБА_48 і працівники поліції. Він залишився на вулиці, щоб не заразити дитину. В подвір`я він не заходив. Чув, що ОСОБА_50 пропонувала працівникам поліції відеозйомку. Він прогуляв на вулиці близько години, потім підписав папери. Йому не оголошували права обов`язки, йому не повідомляли що шукали. Він не читав, що підписує, бо йому було погано. Це відбувалося в АДРЕСА_1 .

Суд, дослідивши докази, надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у висунутому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, прийшов до висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що дані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України за двома епізодами не визнав та дав наступні показання. Він працює водієм на фурі, розвозить міндобрива. В 2015 році також працював водієм, познайомився з водієм на прізвище ОСОБА_51 із с. Тарасівка, який запропонував йому жити в батьківській хаті. Вказував, що ОСОБА_40 його брат, він працював вантажником разом із ним ( ОСОБА_52 ). Коли вони з братом приїхали до ОСОБА_53 , то в нього жив якийсь чоловік на прізвище ОСОБА_54 , який вказав, що ОСОБА_55 хоче обміняти автомобіль «Форд Транзит» на трактор. ОСОБА_55 приїхав в с. Тарасівку і запитав у брата чи буде він брати автомобіль. ОСОБА_56 хотів купити автомобіль і погодився. Тоді ОСОБА_54 запропонув його брату ОСОБА_57 купити трактор, щоб обміняти його на автомобіль. Через місяць він ( ОСОБА_54 ) пригнав трактор в с. Тарасівка, за що отримав 1000 доларів. Після цього до них приїхав велосипедом ОСОБА_58 , подивився трактор, сказав ОСОБА_57 , щоб він приїхав забрав автомобіль і пригнав трактор. Коли ОСОБА_59 забрав автомобіль, то він ще стояв у них в с. Тарасівка місяць, після чого його забрали працівники поліції. Щодо епізодувід 19 квітня 2017 року пояснив наступне. В 2017 році він працював в м. Київ з ОСОБА_60 , десь на початку 18 години вони заїхали на територію свого підприємства, де мали ночувати. До них підійшло трьоє чоловіків в цивільному, сказали, що потрібно проїхати в м. Фастів. Забрали їх з ОСОБА_61 і в м. Фастів у відділку поліції почали їх бити і доказувати, що вони викрали трактор. Один з чоловіків, які їх затримували, був начальник карного розшуку. Вони переночували у відділку, наступного дня начальник карного розшуку йому сказав, що він ( ОСОБА_4 ) все рівно зізнається. Коли мали їхати до нього ( ОСОБА_4 ) на обшук, він перебував у відділку поліції, на столі побачив техпаспорт на трактор « ОСОБА_62 ». Це й же техпаспорт бачив цього дня у відділку поліції і ОСОБА_63 . Знає, що цей техпаспорт передав працівникам поліції водій, який працював у ОСОБА_64 на цьому тракторі. Аж на третій день йому ( ОСОБА_4 ) дали безкоштовного захисника, хоча він просив зустріч із своїм захисником. Того ж дня оформили його затримання в м. Києві, але написали, що там був присутній захисник. Хоча затримання відбувалося без захисника. ОСОБА_65 відпустили, а йому обрали запобіжний захід у виді застави, яку він особисто вніс. Вказував, що 18 квітня 2017 року до нього приїхав ОСОБА_66 , щоб покропити його ( ОСОБА_4 ) город, в Зозулі зламався трактор, вони його ремонтували десь до 24 години, потім його ( ОСОБА_4 ) жінка їх погодувала і Зозуля поїхав до себе додому. Наступного дня, 19 квітня 2017 року десь о 04 год. 30 хв. Зозуля приїхав, привіз деталі на трактор, вони його відремонтували і продовжили кропити город. Тому він фізично не міг добратися до місця викрадення трактора і повернутися назад. На запитання прокурора відповів, що його брат раніше був судимий за крадіжки, він ( ОСОБА_4 ) також раніше був судимий, але то було давно і не має ніякого відношення до справи.

Відповідно до ст. 6 п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтями 2,3 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.ст. 84-87,89 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України …, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При оцінці допустимості доказів, суд має переконатися що спосіб отримання доказів був законним, оскільки від цього залежить справедливість судового процесу в цілому (п.40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жуковський проти України», п.42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Луценко проти України»).

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, дослідивши і оцінивши докази надані прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у висунутому обвинувачені у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, прийшов до висновку про недоведеність того, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289 КК України за епізодами від 20.03.2015 року та 19.04.2017 року, вчинені ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши і оцінивши надані суду прокурором, вказані вище у цьому вироку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зазначених наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись ст.ст. 85, 91, 94 КПК України визнає їх неналежними доказами винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України і відхиляє їх усі без виключення, оскільки вони грунтуються на припущеннях, а не належних і допустимих доказах, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Прокурором зазначено в обвинувальному акті від 15.09.2017 року, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше сховище та у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше сховище, що завдало значної матеріальної шкоди за епізодами від 20.03.2015 року та 19.04.2017 року.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Частина 1 ст. 87 КПК України вказує на те, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно ч. 3 ст. 104 КПК України вступна частина протоколу повинна містити відомості зокрема про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання), описова частина протоколу повинна містити відомості про послідовність дій. Частина 5 ст. 105 КПК України передбачає, що додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також посвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

В судовому засіданні встановлено, що під час обшуку від 16.06.2017 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 за участі понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , понятий ОСОБА_16 перебував за ворітьми домоволодіння. Даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 , яка була присутня під час обшуку та свідок ОСОБА_16 . Також при проведенні обшуку приймали участь ще двоє працівників поліції, однак передбачені законом відомості про них в протоколі відсутні, в протоколі відсутні відомості про місце вилучення предметів та не міститься відомостей про послідовність всіх дій під час проведення обшуку. При проведенні обшуку фото чи відео зйомка не застосовувалася.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Також, у протоколі обшуку зазначено про поміщення вилученого техпаспорта до спецпакету № 1311216, що не відповідає номеру спецпакету із техпаспортом, який надано суду під час судового розгляду, а саме, номер спецпакета відсутній.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішенням Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 28.01.2020 у справі № 359/7742/17 (провадження № 51-2114км19), застосовуючи положення ст. 87 КПК при оцінці доказів, наданих сторонами, суд виходить із того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку істотного порушення прав і свобод людини.

За даних обставин, суд визнає протокол обшуку від 16.06.2017 року недопустимим доказом з підстав недотримання органом досудового розслідування вимог ст. 104, ч.7 ст. 223 КПК України, порушення права на захист (аналогічна позиція міститься у постанові від 02.09.2020 колегії третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі ВС справа № 591/4742/16-к).

У зв`язку із визнанням недопустимим доказом протоколу обшуку від 16.06.2017 року недопустимим є і речовий доказ вилучений при обшуку технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) трактор, Беларус-892 (серія НОМЕР_9 ).

Суд, надаючи оцінку показанням свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_33 , констатує, що дані свідки вказали лише на факт зникнення трактора у потерпілого ОСОБА_30 , разом з тим, дане твердження в суді не оспорюється.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_12 щодо його тверджень про те, що ОСОБА_59 та ОСОБА_67 забрали в нього автомобіль «Форд Транзит», обмінявши його трактор «Т-25», оскільки суду не надано ані письмових підтверджень права власності на автомобіль «Форд Транзит», ані будь-яких інших відомостей на підтвердження перебування у володінні свідка даного автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що йому відомо, що його трактор знаходиться в господарстві Коломійця. Судом неодноразово було звернено увагу прокурора на показання потерпілого ОСОБА_6 в даній частині та наголошено про необхідність перевірки показів потерпілого, що здійснено не було.

Судом у судовому засіданні досліджені всі докази надані стороною обвинувачення прокурором на підтвердження обгрунтованості обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Білоцерківським міськрайонним судом Київської області неодноразово на вимогу прокурора надавалися судові повістки для виклику до суду свідків. 03.06.2024 року судом встановлено стороні обвинувачення строк для подачі суду доказів до 27.06.2024 року, а саме забезпечення явку свідків та потерпілої для допиту в судовому засіданні.

Прокурором не надані суду інші, крім досліджених доказів, на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

Суд зазначає, що відповідно вимог ст. 22 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження сторони мали рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Суд констатує, що органом досудового розслідування не встановлені, прокурором не надані суду належні та допустимі докази для доведення винуватості ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України і вичерпані можливості їх отримання (про що заявив прокурор у суді перед судовими дебатами 28.06.2024 року, що будь-яких доповнень не має).

Суд констатує, що стороною обвинувачення перед об`єктивним та неупередженим судом не доведено, поза розумним сумнівом, що кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України за епізодами від 20.03.2015 року та від 19.04.2017 року вчинені ОСОБА_4 .

Суд, керуючись ст. 17 ч. 4 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України за епізодами від 20.03.2015 року та від 19.04.2017 року, тлумачить на користь ОСОБА_4 .

Судом у судовому проваджені встановлено, що органом досудового розслідування не зібрані, прокурором не надані суду належні та допустимі докази обґрунтованості висунутого проти ОСОБА_4 обвинувачення у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України за епізодами від 20.03.2015 року та від 19.04.2017 року, і вичерпані можливості їх отримання, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід виправдати.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ст.ст. 8,9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Коробов проти України» зазначив, що стандартом у кримінальному провадженні має бути доведення винуватості «поза всяким сумнівом», чого у даному кримінальному провадженні прокурором стосовно ОСОБА_68 не здійснено.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 373 ч. 1 п. 2 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Суд, враховуючи викладене, прийшов до висновку, що ОСОБА_69 слід визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України за епізодами від 20.03.2015 року та від 19.04.2017 року та виправдати його на підставі ст. 373 ч. 1 п. 2 КПК України, оскільки не доведено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289 КК України за епізодами від 20.03.2015 року та від 19.04.2017 року вчинені обвинуваченим ОСОБА_4

Цивільний позов відсутній.

Речовий доказ: трактор марки «Т-25», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити за ОСОБА_70 (дружиною померлого ОСОБА_7 ) по приналежності.

Речовий доказ: технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) трактора «Беларус-892» серія НОМЕР_9 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження (судових) повернути власнику ОСОБА_71 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нокіа 6151», мобільний телефон марки «Алкатель», мобільний телефон марки «Нокіа 3510», мобільний телефон марки «Леново», які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити за ОСОБА_4 по приналежності.

Крім того, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2017 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 45000 грн., яка внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Київській області.

Заставу у розмірі 45 000 (сорока п`яти тисяч) грн. 00 коп., внесену обвинуваченим ОСОБА_4 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Київській області визначену ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2017 повернути заставодавцю ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Судом не продовжено строк дії обов`язків, визначеним ухвалою слідчого судді про обрання ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в разі внесення застави, оскільки дані обов`язки мають термін дії та встановлюються на два місяці. Клопотань від прокурора про продовження терміну дії обов`язків не надходило, судом обов`язки продовжені не були.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Судові витрати по справі відсутні.

Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 21.03.2015, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України за епізодами від 20.03.2015 року та від 19.04.2017 року та виправдати його на підставі ст. 373 ч. 1 п. 2 КПК України не доведено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289 КК України за епізодами від 20.03.2015 року та від 19.04.2017 року вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 .

Поновити ОСОБА_4 у правах, обмежених під час кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 21.03.2015 за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 2 ст. 289 КК України за епізодами від 20.03.2015 року та від 19.04.2017 року, за яким він визнаний невинуватим та виправданий.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній у виді застави, після набрання вироку законної сили запобіжний захід у вигляді застави скасувати.

Заставу у розмірі 45 000 (сорока п`яти тисяч) грн. 00 коп., яка внесена обвинуваченим ОСОБА_4 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Київській області визначена ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2017, підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_4 відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

Речовий доказ: трактор марки «Т-25», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишити за ОСОБА_70 (дружиною померлого ОСОБА_7 ) по приналежності.

Речовий доказ: технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) трактора «Беларус-892» серія НОМЕР_9 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження (судових) повернути власнику ОСОБА_71 .

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нокіа 6151», мобільний телефон марки «Алкатель», мобільний телефон марки «Нокіа 3510», мобільний телефон марки «Леново», які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити за ОСОБА_4 по приналежності.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення направити учасникам судового провадження, які були відсутні під час його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1