ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/321/24 Справа № 709/845/14-к Категорія: ч.2 ст.286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року про закриття кримінального за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

в с т а н о в и л а :

В провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебували на розгляді матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 13 листопада 2013 року об 11 год.30 хвилин, керуючи автомобілем марки ВАЗ-21093 червоно кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , та яким він керував на підставі довіреності серії ВТС № 741804 від 14.03.2013, і рухаючись по автомобільній дорозі сполученням Бориспіль-Запоріжжя, на 138 км. + 300 м. в напрямку м. Золотоноша, біля с. Червонохиженці, Чорнобаївського району Черкаської області, порушив вимоги п. 12.1 та 12.3 ПДР України, а саме: п. 12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п. 12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», рухаючись по своїй смузі руху, проявив неуважність, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля і допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рухалася в попутному напрямку.

У результаті даної дорожньо-транспортної події ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження і була доставлена до реанімаційного відділення Чорнобаївської ЦРЛ , де від отриманих травм померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно висновку експерта № 340 від 29.11.2013 у потерпілої ОСОБА_12 виявлено тяжкі тілесні ушкодження, за критерієм небезпеки для життя, що перебуває у причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала від черепно-мозкової травми, з переломами кісток склепіння з основи черепа, крововиливами під тверду та м`які мозкові оболонки, забоєм - розчавленням явного мозку, крововиливами на м`яких покривах черепа, саднами, забійною раною, синцями голови.

Порушення водієм ОСОБА_9 п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_9 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В суді першої інстанції прокурором було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_9 , що підтверджується актовим записом про смерть № 28 від 25.07.2023 (т. 6 а.с. 129).

Ухвалою місцевого суду клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_13 про закриття кримінального провадження - задоволено.

Кримінальне провадження № 0000706, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2013 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 про відшкодування матеріальних збитків та моральної (немайнової) шкоди - залишений без розгляду.

Скасований арешт накладений на автомобіль марки ВАЗ-21093 д.н.з. НОМЕР_1 ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11.11.2016.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, в своїх апеляційних скаргах захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просять скасувати ухвалу районного суду, а матеріали справи направити в районний суд для продовження судового розгляду.

У разі надходження такого клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження, суд не мав права закривати провадження, а мав відмовити прокурору та продовжити розгляд, дотримуючись наведеної норми процесуального права.

Разом з тим, за фактичної відсутності у процесі «близьких родичів» та ігноруючи наведене вище - суд в порушенні прав та перешкоджанні реалізації процесуальних можливостей сторони обвинувачення пішов ще далі та не погодився із позицією захисників про те, що їм, як захисникам обвинуваченого, положеннями КПК України надано самостійне право звертатися до суду із клопотанням про непогодження із закриттям кримінального провадження.

У той же час, відповідно до ч. 10 ст. 284 КПК України суд, до постановлення ухвали про закриття кримінального провадження направляє одному з близьких родичів або члену сім`ї та/або захиснику обвинуваченого копію клопотання прокурора про закриття кримінального провадження із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження.

Тобто дана норма закону визначає обов`язок суду направити відповідне клопотання захиснику так із обов`язок роз`яснити право заявити клопотання про непогодження із закриттям провадження, тобто законом визначено право захисника подати суду відповідне клопотання.

Дійсно, захисник користується (окрім власних прав, які може реалізовувати лише захисник) правами особи, яку захищає, за виключенням тих, які має реалізовувати обвинувачений самостійно (давати свідчення, визнавати/не визнавати вину, підписувати угоду про визнання вини/примирення у присутності захисника тощо).

Натомість, суд першої інстанції прямо заперечує право захисників висловлювати свою думку про непогодження із заявленим прокурором клопотанням.

Одночасно захисники не погоджуються з думкою суду, що нібито повноваження захисника припиняються зі смертю клієнта.

Насамперед, захисник - не є представником за аналогією з цивільним правом, а є окремим учасником кримінального процесу і статус адвоката-захисника не повністю охоплюється положеннями представництва, визначеними ЦК України.

Навіть визначення «Захисник», наведене в ст.45 КПК України, передбачає адвоката, який зокрема «здійснює захист ... особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю».

Тобто смерть клієнта не припиняє статусу Захисника у конкретному провадженні (що власне підтверджено і самим судом).

При цьому районний суд направив відповідні повідомлення обом захисникам - адвокатам ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які скориставшись своїм правом подали до суду клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження, наполягаючи, що дійсно провадження є необхідним для реабілітації померлого ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисників, які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку навівши при цьому достатні підстави, а саме: смерть обвинуваченого та відсутність заяв від близьких родичів про продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлої особи.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, обвинувачений Покотило помер 25 липня 2023 року, що підтверджується копією актового запису про смерть №28 від 25.07.2023 (т.6 а.с.111).

Згідно ч.7 ст. 284 КПК України якщо обставина смерті обвинуваченого виявилася під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. Якщо зазначену обставину виявлено під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження (абз. 2 ч. 7 ст. 284 цього Кодексу). Зокрема, за п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у випадку встановлення означеної підстави у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження.

У правовій науці та правозастосовній практиці під реабілітацією особи розуміється її виправдання або закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Системний аналіз вищенаведених положень свідчить, що кримінальний процесуальний закон не містить прямої вказівки на те, хто може вимагати продовження провадження з метою реабілітації померлої особи та наділений правом оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю підозрюваного, обвинуваченого.

Статтею 525 КПК України визначено, що близьким родичам обвинуваченого, який помер, надається право подавати заяву про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, якщо це необхідно для його реабілітації. Видається, що звертатися із заявою про продовження провадження з метою реабілітації померлого також мають право його близькі родичі.

Зміст вказаної норми свідчить, що звертатися із заявою про продовження кримінального провадження з метою реабілітації померлого мають право його близькі родичі (аналогічна правова позиція міститься у постанові ККС ВС від 20.11.2019 у справі №204/6034/16-к, а також висловлена в ухвалі Об`єднаної палати ККС ВС від 16.01.2019 у справі №761/33482/16-к).

Під час судового розгляду кримінального провадження суд повинен безпосередньо переконатися, чи бажають близькі родичі в інтересах реабілітації померлого скористатися таким своїм правом, та з`ясувати, чи не заперечує, такий родич проти закриття кримінального провадження через нереабілітуючу обставину.

Виходячи із аналізу положень ст.ст. 47, 52, п.5 ч,1 ст. 284, ч.7 ст. 284 КПК України, близькі родичі померлого обвинуваченого можуть звернутися до суду з відповідною заявою в інтересах реабілітації померлого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження місцевий суд задовольняючи клопотання сторони захисту витребував через органи РАЦС інформацію щодо колишньої дружини ОСОБА_9 від шлюбу з якої у обвинуваченого народилася донька, яка проживає в м.Києві. Була надана відповідь з Золотоніського відділу ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення кола близьких осіб померлого, а саме, що шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_15 25.08.2009 був розірваний, згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 08.11.2023, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_16 , батьком якої записаний ОСОБА_9 , а матір`ю - ОСОБА_15 .

Проте, встановити їх місцезнаходження виявилось не можливим, що підтверджується відповіддю Управління Державної міграційної служби у Черкаській області.

Колегія суддів вважає, що районний суд використав всі можливі засоби для встановлення кола близьких родичів померлого ОСОБА_9 Ані стороною обвинувачення, ані захистом, місцевий суд не був повідомлений про місцезнаходження близьких родичів померлого.

При цьому колегія суддів погоджується із доводами суду першої інстанції, що пройшло майже пів року із часу смерті обвинуваченого (25.07.2023) до вирішення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження (18.01.2024) для того щоб близькі родичі при наявності у них бажання подали заяву про продовження розгляду справи в інтересах реабілітації померлого ОСОБА_9 або звернулись з відповідним клопотанням про незгоду із закриттям кримінального провадження.

Доводи апеляційних скарг захисників про іх право самостійного звернення із клопотанням про непогодження із закриттям кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого з метою його реабілітації, є безпідставними.

Виходячи з загальних засад кримінального провадження, в тому числі презумпції невинуватості (ч.1 ст. 17 КПК України), близькі родичі померлого обвинуваченого як безпосередньо, так і через захисника мають право звернутися до слідчого, прокурора чи суду, незалежно від стадії, на який знаходиться кримінальне провадження, із заявою про бажання продовжити провадження в інтересах реабілітації померлого чи не заперечують вони проти закриття кримінального провадження.

Враховуючи ту обставину, що клопотань від близьких родичів щодо продовження розгляду кримінального провадження для реабілітації померлого ОСОБА_9 до суду не надходило, місцевий суд на законних підставах постановив ухвалу про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Також колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні документи, якими б близькі родичі померлого уповноважили захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подати до суду заяву про продовження розгляду кримінального провадження з метою реабілітації померлого ОСОБА_17 та заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг захисників, а рішення місцевого суду про закриття кримінального провадження на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого є законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду, колегією судді не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарга захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року, про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на підставі п.5 ч.1 ст.284 КК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, в порядку, передбаченому ст.426 КПК України.

Головуючий - суддя -

Судді -