У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 17.04.2024 до ЧЧ ВП №5 (смт Підволочиськ) надійшло повідомлення майстра лісу ОСОБА_4 про те, що невідомий чоловік на території природно-заповідного фонду «Урочище Сороцьке» біля с. Хоптянка Скалатської ТГ Тернопільського району Тернопільської області зрізав дерево породи ясен.

Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 17.04.2024 приблизно о 9:00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи на території природно-заповідного фонду «Урочище Сороцьке» біля с. Хоптянка Скалатської ТГ Тернопільського району Тернопільської області здійснив незаконну порубку трьох дерев породи граб, а саме за допомогою ручної пили зрізав вказані дерева діаметром 14 см, 14,5 см, 10 см.

Відомості про даний факт 17.04.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України.

Правова кваліфікація вчиненого діяння ч.3 ст.246 КК України незаконна порубка дерев, вчинена на території ПЗФ.

17.04.2024 під час проведення огляду місця події виявлено та вилучено: три стовбури дерева породи граб 14см, 14,5 см та 10 см, які передано під зберігальну розписку майстру лісу ОСОБА_4 ; ручну металеву пилу, яка упакована в сейф-пакет PSP 4184914 та передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції.

На даний час виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, оскільки вказані речі є знаряддям та предметом кримінального правопорушення.

В судове засідання, слідчий та володілець майна, будучи повідомленими про час розгляду клопотання не з`явилися, що в силу положень ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду цього клопотання.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного переконання.

СВ відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000086 від 17 квітня 2024 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучене під час ОМП майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з п. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Проаналізувавши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором обґрунтована необхідність накладення арешту на вилучене майно, для належного його збереження як доказу, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

З огляду на вказане, клопотання є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 17 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України задовольнити.

Накласти арешт на три стовбури дерева породи граб 14см, 14,5 см та 10 см, які передано під зберігальну розписку майстру лісу ОСОБА_4 ; ручну металеву пилу, яка упакована в сейф-пакет PSP 4184914 та передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутня при її постановленні, в той же строк з дня отримання нею копії судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1