Провадження №1-кп/523/19/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

у присутності обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000861 від 22.02.2014 року та клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця р. Молдови, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на ТОВ «Новотех-термінал» механізатором, раніше не судимого.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 355 ч.2 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за №0000038 від 7.01.2013р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.286 ч.2, 135 ч.1 КК України.

За змістом обвинувального акту встановлено, що 21.02.2014 року ОСОБА_6 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження у зв`язку з оголошенням його розшуку, з метою примусити ОСОБА_9 виконати цивільно-правові обов`язки, які полягали в погашенні грошового боргу, несплаченого ОСОБА_9 за укладений 28.04.2012 року кредитний договір за №RR100248787В між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_10 на суму 23000 гривень, які ОСОБА_6 за домовленістю у повному обсязі передав ОСОБА_9 на використання власних потреб, в свою чергу ОСОБА_9 зобов`язався в подальшому самостійно за власні кошти сплачувати кредит, але починаючи з грудня 2013 року по 21.02.2014р. припинив виплату боргу, виконувати свої цивільно-правові зобов`язання перед ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 21.02.2014 року о 14:00 годині ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 завчасно домовившись про зустріч зі ОСОБА_9 прибули за місцем мешкання потерпілого, а саме до квартири АДРЕСА_3 , де почали разом вживати алкогольні напої. В той же день приблизно о 18:00 годині, знаходячись в приміщенні вказаної квартири, на ґрунті невиконання ОСОБА_9 своїх цивільно-правових зобов`язань, між останнім та ОСОБА_8 і ОСОБА_6 стався словесний конфлікт, який переріс у бійку між ними. В подальшому, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 , діючи навмисно, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, стали по черзі наносити ОСОБА_9 множинні удари руками та ногами в область голови та тулубу останнього, внаслідок яких ОСОБА_9 помер, після чого покинули місце скоєння злочину.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за 24 (143) від 26.05.2014 року у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-лицьової травми у вигляді синців голови (синці правої і лівої очноямкових областей, правої щокової області, лівої вушної раковини), крововиливу в м`які тканини правої скроневої області голови, крововиливів під тверду і м`які мозкові оболонки, переломи кісток носа; синці передньої поверхні грудної клітки справа із закритими переломами 5,6-го правих ребр, синців передньої грудної клітки зліва, живота зліва, правої області лопатки, області крижів; синців задньої поверхні лівого плеча в середній третині, задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, задньої поверхні лівого передпліччя в середній третині, задньої поверхні лівого променевого зап`ясткового суглобу, тилу лівої кістки, передньої поверхні правого плеча в середній третині, зовнішньої поверхні правого передпліччя в нижній третині, задньої поверхні правого передпліччя у верхній третині, тилу правої кістки, садна долонної поверхні правої кісті.

Синців голови, крововилив в м`які тканини голови, крововилив під тверду і м`які мозкові оболонки, переломи кісток носа у своїй сукупності утворюють морфологічний комплекс закри тої черепно-лицьової травми та відповідно до п.2.1.1 «а», 2.1.3 «г» Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Закрита травма грудей у вигляді синців передньої поверхні грудної клітки справа із закритими переломами 5,6-го правих ребр з крововиливами в навколишні м`які тканини за критерієм п.п.2.2.1, 2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Садно, синець верхніх кінцівок, поранення передньої поверхні грудної клітки зліва, живота зліва, правої лопаткової області, області крижів мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів та відповідно критеріям п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_9 полягає в прямому причинному зв`язку із закритою черепно-лицьовою травмою у вигляді синців голови, крововиливу в м`які тканини голови, крововиливів під тверду і м`які мозкові оболонки, перелому кісток носа, що привели до набряку головного мозку і настання смерті.

Таким чином, на підставі фактичних даних, викладених в обвинувальному акті, суд вважає, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв злочини, передбачені ст.121 ч.2 КК України та його дії вірно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками, як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого; а також за ст.355 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчиненого за попередньою змовою групою осіб із заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

27.02.2024 року під час судового засідання захисником ОСОБА_5 , діючої в інтересах ОСОБА_6 було надане письмове клопотання про звільнення підзахисного від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.ст.121 ч.2, 355 ч.2 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, мотивуючи тим, що з моменту вчинення цих кримінальних правопорушень пройшло більше десяти років, так як злочин за ст.121 ч.2 КК Країни відноситься до категорії тяжкого злочину, за ст.355 ч.2 КК України до категорії нетяжкого злочину відповідно до положень ст.12 КК України в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення; строк давності не зупинявся та не переривався через вчинення нового злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, підтвердив, що йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження, при цьому у ході судового провадження висловлював позицію щодо не визнання своєї вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.ст.121 ч.2, 355 ч.2 КК України, оспорюючи висновок судово-медичної експертизи відносно потерпілого в частині причини настання смерті ОСОБА_9 .

Прокурор у судовому засіданні вважав за можливе задовольнити клопотання сторони захисту та не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 355 ч.2 КК України, мотивуючи тим, що дійсно строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив.

Вислухавши думку учасників процесу прокурора ОСОБА_3 , який за наявності підстав не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту; захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , які наполягали на задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, суд дійшов до висновку, що клопотання сторони захисту обґрунтоване та підлягає задоволенню за наступними підставами.

Вирішуючи питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Судом встановлено, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_6 були вчинені 21.02.2014 року.

Санкцією статті 355 ч.2 КК України передбачена кримінальна відповідальність, що карається позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Санкцією статті 121ч.2 КК України передбачена кримінальна відповідальність, що карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

За змістом ст.12 ч.4 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно ст.12 ч.5 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Статтею 44 ч.1, ч.2 КК України сформульовані правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно положень ст.49 ч.1 п.3 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно ст.49 ч.1 п.4 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Передбачений ст.49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків; не вчинення протягом цих строків нового злочину; не ухилення особи від слідства або суду.

На підставі ст.284 ч.2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею ст.286 ч.1 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Положеннями ст.286 ч.4 КПК України регламентовано, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Щодо посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на невизнання своєї вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ознаками ст.ст.121 ч.2, 355 ч.2 КК України, суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з положень закону, а саме ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений ст.49 КК України інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Дана позиція визначена в постанові Верховного суду за № 730/67/16-к від 26.03.2020р.

Також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові за №598/1781/17 від 17.06.2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим суд вважає на необхідне зауважити, що справа перебувала на розгляді тривалий час за суб`єктивних та об`єктивних причин, оскільки попереднім складом суду повторно призначалася судово-медична експертиза, висновки якої виявилися суперечливими первісній, які були покладені в основу обвинувачення, у зв`язку з чим виникла необхідність в допиті експертів, двоє з яких як виявилося померли, потім був оголошений карантин у зв`язку з пандемією Ковід, в подальшому був оголошений воєнний стан на території України. При цьому невиконання органом досудового розслідування своїх обов`язків не може бути перешкодою для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 більше до кримінальної відповідальності не притягувався, у розшуку не перебував, що підтверджується вимогою УІТ ГУНП в Одеській області, датованої 26.02.2024 року, долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження, від суду не ухилявся, тобто строк давності не зупинявся та не переривався через вчинення нового злочину; ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ст.121 ч.2 КК України, максимальна санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, діяння за ст.355 ч.2 КК України відноситься до нетяжкого злочину відповідно положень ст.12 КК України; враховуючи характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які мали місце 21.02.2024 року, відповідно до положень ст.49 ч.1 п.п.3,4 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять роки - у разі вчинення тяжкого злочину, п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину; встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, а саме письмової згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, за відсутності заперечень зі сторони прокурора, суд дійшов до висновку, що є достатньо правових підстав для задоволення клопотання, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, кримінальне провадження закриттю за вищезазначеною статтею, так як на даний час передбачені п.п.3, 4 ч.1 ст.49 КК України п`ятирічний та десятирічний строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст.ст.355 ч.2, 121 ч.2 КК України, минули.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази компакт-диски з відеозаписом проведення слідчих експериментів, які суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування за №0000861 від 22.02.2014 року.

Цивільний позов в рамках даного кримінального не пред`являвся.

Крім цього вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експерта для проведення судово-медичної експертизи щодо потерпілого, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що в рамках даного кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження не застосувалися, запобіжний захід не обирався, тому після набрання ухвали законної сили скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.284-286, 288, 369-372, 394-395 КПК України, -

Постановив:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 ч.1 п.п.3, 4 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121ч.2, 355 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0000861 від 22.02.2014 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ст.ст.121ч.2, 355 ч.2 КК України відносно ОСОБА_6 - закрити.

Речові докази компакт-диски з відеозаписом проведення слідчих експериментів суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування за №0000861 від 22.02.2014 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1