490/1561/24 02.05.2024
н/п 1-кс/490/1690/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1561/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене в.о. прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, особи без громадянства, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, не судимого, без визначеного зареєстрованого та фактичного місця проживання,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Миколаївській здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000136 від 02.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.152 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 не маючи постійного місця мешкання, останні декілька років проживав на території с. Лепетиха, Березнегуватської ОТГ, Миколаївської області. У вказаному населеному пункті ОСОБА_4 нетривалий час проживав спільно з ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , яка в зв`язку з зловживанням останнім спиртними напоями розірвала з ним відносини та заборонила йому проживати на території належного їй домоволодіння. Після чого, ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового слідства час, покидаючи домоволодіння ОСОБА_7 , пригрозив останній викраденням її малолітньої онуки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала за вказаною адресою.

Далі, ОСОБА_4 знайшовши в межах вказаного населеного пункту яму, перекрив її, та обладнавши собі землянку став проживати в ній, виношуючи злочинний умисел направлений на викрадення та незаконне позбавлення волі малолітньої дитини ОСОБА_8

01.03.2024 приблизно о 21 годині, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення та незаконне позбавлення волі малолітньої дитини ОСОБА_8 , вирішив скористатись темною порою доби та прийшовши до будинку АДРЕСА_1 , де малолітня потерпіла проживала разом з бабусею ОСОБА_7 та батьком ОСОБА_9 , став чекати можливості викрадення дитини ОСОБА_8 .

В цей час, точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, малолітня дитина ОСОБА_8 прийшла до приміщення кухні вищевказаного домоволодіння, щоб приготувати собі їжу. ОСОБА_4 помітивши через вікно в приміщені кухні малолітню дитину ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю інших членів її сім`ї, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення та незаконне позбавлення волі вказаної дитини проник до приміщення кухні, де застосувавши фізичне насилля, не небезпечне для життя та здоров`я дитини, схопив її, позбавивши можливості втекти, та подолавши її спротив, не реагуючи на прохання дитини відпустити її, вихопив з її рук мобільний телефон, кинув його об поверхню полу, позбавляючи можливості дитини повідомити про вчинений відносно неї злочин. Після чого, ОСОБА_4 маючи фізичну перевагу над малолітньою дитиною ОСОБА_8 поклав її собі на плече, залишив територію вказаного домоволодіння, переніс дитину до місця свого тимчасового мешкання позбавивши її можливості вільно пересуватися, тим самим незаконно позбавивши її волі.

02.03.2024 приблизно о 11 годині 45 хвилин, під час пошукових дій мешканцем с. Лепетиха ОСОБА_10 було помічено люк, через який здійснювався вхід до землянки, в якій ОСОБА_4 незаконно утримував малолітню дитину ОСОБА_8 , та її було звільнено.

Крім цього, в ніч з 01.03.2024 на 02.03.2024 року, точний час встановити в ході досудового слідства не надалось можливим, ОСОБА_4 попередньо викравши малолітню дитину ОСОБА_8 , став її незаконно утримувати в землянці, пристосованій ним для тимчасового проживання, розташованій на території колишнього аеродрому поблизу с. Лепетиха, Березнегуватської ОТГ. В цей час, у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел на задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом із малолітньою ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та малолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості, не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, та в силу свого малолітнього віку не зможе чинити опір, та помітивши що дитина почала засипати, зняв з себе та дитини одяг, та почав вводити палець руки до піхви дитини, задовольняючи свою статеву похіть та збуджуючись, виконавши не менше 10 поступальних рухів, та не реагуючи на прохання дитини ОСОБА_8 , яка прокинулась від фізичного болю, припинити свої протиправні дії. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення його статевої пристрасті неприродним шляхом ОСОБА_4 здійснюючи психологічний вплив на малолітню ОСОБА_8 , застосовуючи фізичне насильство, ввів свій статевий член до рота малолітньої ОСОБА_8 , яка в силу свого фізіологічного та психологічного розвитку не могла повною мірою розуміти характер вчинюваних відносно неї дій, та чинити опір, став задовільнити свою статеву пристрасть, не реагуючи на прохання дитини припинити свої злочині дії, тим самим вступивши з малолітньою дитиною в орогенітальні статеві зносини всупереч її волі.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст.152 КК України як незаконе викраденя людини, вчинене щодо малолітнього, та вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування) та вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням пальців руки (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

02.03.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст..208 КПК України та 03.03.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.152 КК України.

04.03.2024 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» строком до 30.04.2024 включно, без визначення розміру застави.

25.04.2024 р. постановою першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 02.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України продовжено до трьох місяців, тобто до 02.06.2024 року.

В обґрунтування клопотання вказано, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали щодо застосування запобіжного заходу не представляється можливим у зв`язку з тим, що необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: отримати висновки 14 судових молекулярно-генетичних експертиз; закінчити проведення амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи стосовно потерпілої ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_4 , призначених 27.03.2024 та 29.03.2024, відповідно; після проведення призначених судових експертиз, провести огляди речових доказів у кримінальному провадженні та вирішити питання щодо їх зберігання; з урахуванням отриманих фактичних обставин, вирішити питання щодо остаточної правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_4 та повідомити останньому про остаточну підозру; провести інші слідчі (розшукові) дії, які необхідні для повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження; виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України з потерпілою, її законним представником і захисником та підозрюваним і його захисником, та надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; скласти та направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, проте на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, пославшись на обставини у ньому викладені.

Підозрюваний та захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Відповідно до вимог ст.ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.152 КК України, підтверджується даними: протоколу огляду місця події від 02.03.2024, на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколу огляду місця події від 02.03.2024, на території колишнього аеродрому, що розташована неподалік с. Лепетиха, Березнегуватської ТГ Баштанського району Миколаївської області; протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 від 02.03.2024; протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 02.03.2024; протоколу допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_13 від 02.03.2024; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.03.2024; протоколу допиту експерта ОСОБА_14 від 02.03.2024; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 03.03.2024; протоколу допиту законного представника потерпілого ОСОБА_15 від 25.03.2024; висновку експерта №180 від 25.03.2024.

При цьому, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Ризики, встановлені слідчим суддею 04.03.2024 р. під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який хоча і не судимий, проте неодружений, утриманців не має, не працевлаштований, не має офіційних джерел доходів, зареєстрованого та постійного місця проживання не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у останнього, обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, тобто у вчиненні нетяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, володіє інформацією про місце проживання потерпілої ОСОБА_8 , що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілу.

Також, слідчий суддя приходить до висновку про те, що дійсно на даний час слідчим не проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії для отримання доказів, які в подальшому можуть бути використаними під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з урахуванням обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 04.03.2024 р., продовжено постановою першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратуривід 25.04.2024 р. до трьох місяців, тобто до 02.06.2024 р.

З урахуванням продовження існування вищевказаних ризиків, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.152 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, особи підозрюваного, того, що хід досудового розслідування потребує проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою, і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і саме ці обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 194 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.152 КК України, ОСОБА_4 , строком на 35 днів, в межах строку досудового розслідування, без права внесення застави.

Строк дії ухвали до 02 червня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1