У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5212/24

№ 1-кп/183/1528/24

24 травня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 05.03.2024 року до ЄРДР за № 0000314, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

До суду 23.05.2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_3 застосовувався у виді тримання під вартою.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає.

Обвинувачений вважає, що обвинувальний акт можливо призначити до судового розгляду, а також судовий розгляд можливо проводити у відкритому судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, а тому обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого вважає необхідним призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Крім того прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_5 під вартою, обґрунтувавши тим, що 25 березня 2024 року ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», придбав через телеграм-канал з метою подальшого збуту та зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-петан-1-он) масою 0,0572 г, що в перерахунку на суху речовину становить 0,0365 г.

25 березня 2024 року приблизно о 12.40 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про заборону обігу особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, незаконно збув ОСОБА_6 , реальні анкетні дані якого змінені, один паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору масою 0,0572 г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP масою 0,0365 г, за що отримав від останнього 300 гривень. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини.

26 березня 2024 року приблизно о 15.00 годині у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту за місцем свого мешкання в порушення встановленого законом порядку їх обігу.

26 березня 2024 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», реалізуючи умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно придбав без мети збуту через телеграм-канал речовину масою 0,9965 г, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-петан-1-он), масою в перерахунку на висушену речовину 0,6107 г, а також порошкоподібну речовину білого кольору масою 0,5025 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою в перерахунку на висушену речовину 0,2443 г.

Цього ж дня ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне зберігання без мети збуту придбаних психотропної речовини та особливо небезпечної психотропної речовини, переніс сліп-пакети з амфетаміном та PVP до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав незаконно їх зберігати без мети подальшого збуту, для власного вживання.

26 березня 2024 року, у невстановлений у ході досудового розслідування час, однак не пізніше 18.30 години, ОСОБА_3 узяв сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору масою близько 0,9965 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP масою в перерахунку на висушену речовину 0,6107 г, а також сліп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору масою 0,5025 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою в перерахунку на висушену речовину 0,2443 г, які раніше незаконно придбав, поклав їх до своєї сумки та незаконно зберігав їх при собі без мети збуту.

26 березня 2024 року, в період часу з 18.30 години до 19.43 години, за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду проведено обшук, під час якого було проведено особистий обшук ОСОБА_3 , в ході якого у сумці при ньому виявлено та вилучено:

-сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, масою близько 0,9965 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP масою в перерахунку на висушену речовину 0,6107 г;

-сліп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору масою близько 0,5025 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою в перерахунку на висушену речовину 0,2443 г;

які ОСОБА_3 раніше незаконно придбав та зберігав без метою збуту.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту психотропної речовини.

Достатність доказів для підозри та обвинувачення ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 04 березня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06 березня 2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 від 06 березня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06 березня 2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 06 березня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 08 березня 2024 року, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_6 від 08 березня 2024 року, протоколом огляду предмета, а саме грошових коштів від 25 березня 2024 року, протоколом огляду предмета, а саме паперового згортку з кристалічною речовиною білого кольору від 25 березня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25 березня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25 березня 2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 25 березня 2024 року, висновком експерта №СЕ-19/104-24/13034-НЗПРАП від 26 березня 2024 року, протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 26 березня 2024 року, протоколом затримання ОСОБА_3 від 26 березня 2024 року, висновками удових експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу та не зменшились на теперішній час.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 усвідомлює, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років, та маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів суду, що перешкоджатиме судовому розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які мешкають в одному місті із ОСОБА_3 , та які ще не допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду. Так, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене судом у разі визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, останній, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 , який обвинувачується у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечної психотропної речовини, перебуваючи на волі, може продовжити вказану злочинну діяльність, тобто вчиняти інші кримінальні правопорушення у тому числі й продовжити здійснювати збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Застосування до ОСОБА_3 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому обвинувачується останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, наявність у ній реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

На підставі викладеного з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаних злочинів вбачається ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, на даний час підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, ОСОБА_3 розуміє, що у разі визнання його судом винуватим у вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

При цьому, суд вважає наявність ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні прокурором не доведені.

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційних джерел доходів немає, має на утриманні малолітню дитину.

Суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, віднесених законом до категорії тяжких, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_3 , ніж тримання під вартою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним застосувати обвинуваченому найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Аналізуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 314 317 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.00 годину 28 травня 2024 року в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю прокурора, обвинуваченого, свідків.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, громадянину України, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 липня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення у відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя ОСОБА_1