Справа № 573/404/24
Номер провадження 1-кп/573/68/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Сумської області, Білопільського району, м. Білопілля, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, згідно зі ст. 89 КК України раніше несудимого,

за ст. 1261, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

З 09.01.2023 по 25.09.2023 ОСОБА_4 систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою мешкає разом в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та з якою має взаємні права та обов`язки, яке виразилося в систематичних словесних образах ОСОБА_6 нецензурними словами, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань, у тому числі негативних переживань.

Так, 09.01.2023 близько 14:00 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої виражався нецензурною лексикою на адресу останньої, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Крім того, 18.01.2023 близько 20:30 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої виражався нецензурною лексикою на адресу останньої, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Згідно з постановою Білопільського районного суду Сумської області від 08.02.2023, яка набрала законної сили 21.02.2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, 28.08.2023 близько 15:00 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось у протиправних умисних діях психологічного характеру, а саме: у висловлюванні нецензурної лайки.

Крім того, 12.09.2023 близько 12:30 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось у протиправних умисних діях психологічного характеру, а саме: у висловлюванні нецензурної лайки.

Згідно з постановою Білопільського районного суду Сумської області від 22.09.2023, яка набрала законної сили 03.10.2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Під час вчинення ОСОБА_4 дій, спрямованих на домашнє насильство, у вищевказані дні ОСОБА_6 постійно викликала працівників Відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, які по приїзду припиняли протиправні дії її сина ОСОБА_4 та складали стосовно нього протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 1732 КУпАП.

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 1732 КУпАП за вчинення домашнього насильства, незважаючи на вжиті заходи, висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти домашнє насильство.

Так, 25.09.2023 близько 15:00 ОСОБА_4 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за частинами 1, 2 ст. 1732 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї, незважаючи на вжиті заходи, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи свою перевагу в фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, погрожував фізичною розправою, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_6 26.09.2023 звернулась з письмовою заявою до поліції за фактом вчинення відносно неї домашнього насильства з боку її сина ОСОБА_4 .

Внаслідок вчинення умисних, протиправних дій з боку ОСОБА_4 його матір ОСОБА_6 зазнала психологічного насильства, яке виразилось у словесних образах нецензурною лайкою, сварках, приниженні її честі і гідності, які викликали в останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи від 24.01.2024 №1877 емоційний стан ОСОБА_6 знаходиться в причинному зв`язку з діями ОСОБА_4 стосовно неї.

Крім того, 24.01.2022 близько 17:55 ОСОБА_4 перебував у будинку за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , де в останнього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на крадіжку банківської картки АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний намір, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 пройшов до житлової кімнати, де ОСОБА_6 зберігала банківську картку та завідомо знаючи, що банківська картка є офіційним платіжним документом, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на викрадення кредитної банківської картки АТ «Приватбанк», шляхом вільного доступу, викрав банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

У подальшому ОСОБА_4 планував розпорядитися викраденим майном на власний розсуд та зняти грошові кошти з вказаної картки, знаючи пін-код до неї.

Крім цього, у період воєнного стану 24.01.2022 близько 17:55 ОСОБА_4 перебував у будинку за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , де в останнього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на крадіжку грошових кошт з банківської картки АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір, з метою особистого збагачення ОСОБА_4 у період часу з 24.01.2022 по 21.03.2023 вчиняв крадіжки грошових коштів з банківської карти останньої на загальну суму 25514 грн. 95 коп. шляхом перерахунку на особисту банківську карту, зняття готівки в банкоматі та поповнення балансу на сайтах інтернет розваг.

Також, у період воєнного стану 10.09.2023 близько 07:21 ОСОБА_4 перебував у будинку за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в якому мешкав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , де в останнього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на крадіжку грошових коштів з банківської картки АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір, з метою особистого збагачення у період часу з 10.09.2023 по 27.10.2023 ОСОБА_4 вчиняв крадіжки грошових коштів з банківської карти останньої на загальну суму 2395 грн. 50 коп. шляхом перерахунку на особисту банківську карту.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та дав покази, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, показав, що він проживає з мамою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у АДРЕСА_1 . У 2023 році, точних дат не пам`ятає, між ним і мамою за місцем проживання неоднократно виникали сварки, під час яких він ображав останню нецензурними словами, у зв`язку з чим мама викликала поліцію, а Білопільський районний суд Сумської області двічі притягував його до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

У вересні 2023 року за місцем проживання між ним і мамою знову виникла сімейна сварка, під час якої він висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, образливими словами, принижував її честь і гідність, погрожував фізичною розправою.

Крім того, у січні 2022 року, точної дати не пам`ятає, він знаходився вдома сам і вирішив викрасти мамину кредитну картку АТ «ПриватБанк», щоб знімати з неї гроші, оскільки йому був відомий пін-код. Для цього він зайшов у мамину кімнату і викрав банківську картку. У подальшому він переписав її дані, а карту повернув назад у гаманець. Після цього з січня 2022 року по березень 2023 року він неоднократно перерахував з маминої карти на особисту банківську карту кошти, знімав гроші в банкоматі та поповнював баланс на сайтах інтернет розваг. У березні 2023 року ліміт на карті закінчився, у зв`язку з чим він вирішив більше гроші не викрадати. Але у вересні 2023 року на карті знову з`явилися кошти, а тому він знову вирішив їх викрадати, для чого перераховував кошти на власну банківську карту. У жовтні 2023 року мама пішла в банк, де дізналася, що з рахунку регулярно знімаються кошти, після чого вона заблокувала карту.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, його вина повністю доказана показами потерпілої, які є логічними і послідовними.

Допитана потерпіла ОСОБА_6 показала, що вона проживає зі своїм сином ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 . У 2023 році, точних дат не пам`ятає, її син неоднократно вчиняв з нею сварки, під час яких ображав нецензурними словами, у зв`язку з чим вона викликала поліцію, а суд притягував його до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

25.09.2023 син знову вчинив сварку, під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, образливими словами, принижував честь і гідність, погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим вона звернулася до поліції із заявою про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Крім того, 27.10.2023 вона прийшла у відділення ОСОБА_7 , де їй повідомили, що з її кредитної карти тривалий час знімаються кошти, у зв`язку з чим вона заблокувала карту. Потім ОСОБА_8 розповів їй, що це він викрав картку та знімав з неї гроші. Сину був відомий пін-код, бо вона йому довіряла.

Крім показів обвинуваченого, потерпілої, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується письмовими матеріалами справи:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.09.2023, згідно з яким ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності свого сина ОСОБА_4 , який систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї;

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 08.02.2023, яка набрала законної сили 21.02.2023, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 22.09.2023, яка набрала законної сили 03.10.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

- висновком експерта від 24.01.2024 №1877, згідно з яким актуальний стан ОСОБА_6 характеризується зниженням адаптивних можливостей. Виявляється стрес, викликаний емоційним невдоволенням, ростом потенціалу нервово-психічної напруги, афектованості та дратівливості. Емоційний стан ОСОБА_6 знаходиться в причинному зв`язку з діями ОСОБА_4 стосовно неї;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.12.2023, відповідно до якого ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності свого сина ОСОБА_4 , який у період часу з 01.01.2022 по 05.12.2023 вчинив крадіжку грошових коштів з її кредитної картки № НОМЕР_1 шляхом переказу через додаток «Приват24», зняття готівки з банкомату на загальну суму 30000 грн.;

- протоколом огляду предмету від 04.01.2024, виписками по карті № НОМЕР_2 , з яких вбачається, що на банківську картку ОСОБА_4 з банківської карки ОСОБА_6 були зараховані грошові кошти;

- протоколом огляду предмету від 15.01.2024, виписками по карті, згідно з якими на банківські картки ОСОБА_4 № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 з банківської картки ОСОБА_6 були зараховані грошові кошти;

- протоколом огляду предмету від 19.01.2024, відповідно до якого слідчою було оглянуто мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 , який остання добровільно видала, та в додатку «Приват24» встановлено наявність трьох карток: НОМЕР_1 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , з яких на банківську картку НОМЕР_7 з 10.09.2023 по 27.10.2023 були перераховані грошові кошти;

- висновком судово-психіатричного експерта від 12.02.2024 №117, з якого вбачається, що на даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність). На момент вчинення інкримінованих йому злочинів останній виявляв ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує;

- протоколом огляду предмету від 26.02.2024, згідно з яким слідчою було оглянуто оптичний диск CD-R;

- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 від 28.02.2024 з фототаблицею до нього, під час якого останній у присутності понятих і захисника розказав і показав на місці як скоїв крадіжку банківської карти, належної його матері ОСОБА_6 .

Жоден із зазначених доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 1261 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи; за ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки він вчинив викрадення офіційного документу з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є нетяжким злочином, кримінальним проступком та тяжким злочином відповідно, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання скарги в міську раду не надходили. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинені ним кримінальні правопорушення, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення кримінальних правопорушень. Обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

При призначенні покарання прокурор просив визнати обставиною, яка пом`якшує покарання, добровільне відшкодування завданого збитку, але в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений не відшкодував завданий ним збиток навіть частково, а тому суд не може визнати зазначену обставиною такою, що пом`якшує покарання.

Вчинення злочину особою повторно, суд також не може визнати обставиною, що обтяжує покарання, оскільки це суперечить положенням частини 4 ст. 67 КК України, відповідно до якої якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без ізоляції його від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 911 КК України обвинуваченого слід направити для проходження пробаційної програми, оскільки він вчинив домашнє насильство відносно своєї матері.

При призначенні покарання суд також враховує думку потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з ізоляцією обвинуваченого від суспільсьва.

З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 15145 грн. 60 коп. за проведення експертизи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 необхідно залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 1261, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст. 1261 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 911 КК України покласти на ОСОБА_4 наступний обов`язок: направити його для проходження пробаційної програми на строк 02 місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 15145 грн. 60 коп.

Речові докази: 2 оптичних диски My MEDIA CD-R, оптичний носій інформації DVD-R «Axent», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в справі.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя