Провадження № 1-кс/127/4462/24
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в ході здійснення якого, з метою забезпечення конфіскації як виду покарання, виникла необхідність в накладенні арешту на майно власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.01.2024 до відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області звернувся громадянин ОСОБА_6 про те, що на протязі місяця громадянин ОСОБА_7 , погрожуючи нанесенням тяжких тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_6 , вимагає від нього отримання грошових коштів за неіснуючі боргові зобов`язання.

За даним фактом 18.01.2024 відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.01.2024 приблизно о 16 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , будучи об`єднаним спільним злочинним умислом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , спрямованим на незаконне збагачення чужим майном шляхом вимагання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, зустрівся із потерпілим ОСОБА_10 у приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де використовуючи власний мобільний телефон, зателефонував по відеозв`язку за допомогою мобільного додатку «WhatsАpp» до ОСОБА_9 . В ході спільної розмови між ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під приводом вигаданого боргу потерпілого ОСОБА_10 перед ОСОБА_8 , з метою особистого збагачення, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висловили потерпілому незаконну вимогу про передачу грошових коштів у сумі 7 000 (сім тисяч) доларів США, що згідно курсу НБ України станом на 17.01.2024 становить 265 472,9 (двісті шістдесят п`ять тисяч чотириста сімдесят дві гривні дев`ять копійок) гривень, яка супроводжувалась психологічним тиском та погрозою заподіяння тілесних ушкоджень, що можуть призвести до значної шкоди здоров`ю потерпілого.

В подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 02.02.2024 близько 16 год. 00 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ініціював зустріч з потерпілим ОСОБА_10 у приміщенні кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом повернення зовнішнього акумулятора (power bank), який належав потерпілому. Далі, близько 17 год. 28 хв. більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до вказаної кав`ярні, прибув ОСОБА_10 , до якого підійшов ОСОБА_8 та розпочав розмову стосовно повернення грошових коштів. Через декілька хвилин до них підійшли ОСОБА_9 , та ОСОБА_5 , які в ході розмови з потерпілими, висловили вимогу передачі грошових коштів ОСОБА_8 , яка супроводжувалася погрозами заподіяння тілесних ушкоджень, які останній сприймав як реальні. Далі, за вказівкою ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та вищевказані особи вийшли з приміщення кав`ярні в двір біля вказаної будівлі. В цей час, перебуваючи неподалік кав`ярні «English Love», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , задля подальшого отримання коштів та доведення до ОСОБА_10 реальності своїх погроз, у разі невиконання їхньої незаконної вимоги, продовжував погрожувати заподіянням тілесних ушкоджень, та, у подальшому, завдав потерпілому один удар по обличчю. Після чого, ОСОБА_10 , сприймаючи погрози як реальні, передав ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 100 Євро (купюрами по 50 євро), що згідно курсу НБ України станом на 02.02.2024 становить 4 066,9 (чотири тисячі шістдесят шість гривень дев`ять копійок) гривень. В цей час, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел, повідомив вимогу ОСОБА_10 , про необхідність передачі грошових коштів у найближчий час, яка супроводжувалась погрозами заподіяння тілесних ушкоджень.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 у розмірі 7 000 (сім тисяч) доларів США, 05.03.2024 о 18 год. 50 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 зустрів потерпілого неподалік будинків АДРЕСА_3 . Після чого, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , з єдиним умислом, ОСОБА_9 , застосовуючи психологічний тиск та погрози заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , заволодів грошовими коштами останнього у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

06 березня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дрогобич, Дрогобицького району, Львівської області, громадянину України, непрацюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим (вимагання) за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 189 КК України, обґрунтована.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначається про те, що метою накладення арешту на майно підозрюваного є конфіскація майна, як виду покарання.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч. 4 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №371291809 від 25.03.2024 слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) є власником земельної ділянки з кадастровим номером: :01:005:0408, площею 0,06 га та 1/4 частки житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З огляду на зазначене слідує, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) перебуває земельна ділянка з кадастровим номером: :01:005:0408, площею 0,06 га та 1/4 частки житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_4 .

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, врахувавши те, що вищевказане майно належить особі, щодо якої судом може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, а відтак з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню частково.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:005:0408, площею 0,06 га та 1/4 частку житлової квартири, за адресою: АДРЕСА_4 , які перебувають у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно накласти шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном, однак без позбавлення власника (користувача) права користування зазначеними об`єктами нерухомого майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером: :01:005:0408, площею 0,06 га;

- 1/4 частку житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном, однак без позбавлення власника (користувача) права користування зазначеними об`єктами нерухомого майна.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: