Справа № 305/951/23
Провадження по справі 1-кп/305/151/24

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2022 року за № 0000421

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працює, в/зобов`язаного, не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Фабула обвинувачення :

ОСОБА_4 , спільно з невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали у відношенні якої виділено в окреме провадження, у листопаді 2022 року, маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, організував незаконне переправлення двох громадян України через державний кордон України, за оплату в розмірі по 3 000 доларів США від кожного, шляхом переміщення їх з АДРЕСА_2 , з подальшим сприянням їх переходу через гірську місцевість до державного кордону України з Румунією.

З цією метою, відповідно до раніше розробленого плану, щодо доправлення осіб до державного кордону України, ОСОБА_4 , 20.11.2022 близько 13:30 години, керуючи автомобілем марки Volkswagen Т4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , приїхав до с. Руське Поле, де надав вказівку сідати в автомобіль громадянам: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких повіз в напрямок с. Богдан, Рахівського району, Закарпатської області. Однак, свій злочинний намір, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон, ОСОБА_4 не довів до кінця, оскільки, 20.11.2022 близько 21:20 години, працівниками Державної прикордонної служби України на ділянці автодороги у АДРЕСА_3 у напрямку прикордонного знаку №368 виявлено автомобіль марки Volkswagen Т4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , у ході перевірки документів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були затримані та у подальшому були визнані винуватими й притягнуті Рахівським районним судом Закарпатської області до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ході досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вказівками, наданням засобів вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. Прокурор ОСОБА_3 у судових дебатах підтримав пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 покликаючись на обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд обрати обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 3 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною із перевезенням осіб на строк 3 роки та з конфіскацією майна, а також просив обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Адвокат ОСОБА_5 у ході виступу в судових дебатах ствердив, що вина ОСОБА_4 є доведеною, однак органом досудового розслідування не вірно кваліфіковано дії обвинуваченого, який визнав свою вину, а тому просив суд перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 3 ст. 332 КК України на ч. 2 ст. 332 КК України. Фактичні обставини, встановлені судом в ході судового розгляду: Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 332 КК України не визнав та пояснив. Проживає у с. Монастирець, Хустського району, Закарпатської області. В один із днів його сусід просив підвезти двох чоловіків, знаючи про те, що він підробляє таксистом. Не знав, що ці двоє чоловіків мали намір перетнути кордон. Домовившись про час, взяв з собою свою дівчину поїхав власним автомобілем марки Volkswagen Т4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , через Міжгір`я та Івано-Франківськ в напрямку села ОСОБА_8 , де перед вказаним селом їх зупинили прикордонники. Жодних коштів не отримував, окрім оплати за перевезення. Раніше з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знайомий не був. Просив, перекваліфікувати його дії з ч. 3 ст. 332 КК України на ч. 2 ст. 332 КК України. Свідок ОСОБА_9 показав суду, 20.11.2022 року, отримав інформацію про спробу незаконного переправлення через державний кордон, був відомий який саме транспортний засіб буде перевозити людей, а тому зупинивши автобус марки Volkswagen Т4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , біля с. Розтоки, яким керував ОСОБА_4 ,. виявили в салоні трьох осіб, одна з яких дівчина. Метою цих людей був перетин кордону. Організатором переправлення людей в даному випадку був громадянин ОСОБА_10 . Свідок ОСОБА_11 показала суду. ОСОБА_7 проживав у неї як переселенець, а потім домовлявся про перетин кордону. В одному з днів він сказав, що йде на каву, а якщо не повернеться, то якщо прийдуть по гроші, він зателефонує і вона повинна дати 3 тисячі доларів. Свідок ОСОБА_12 показав суду. У складі оперативної інформації, було те, що громадянин ОСОБА_4 займається незаконним переправленням громадян України через кордон. Був відомий транспортний засіб, який рухався в с. Богдан, і був зупинений у с. Розтоки, за кремом був ОСОБА_4 , який перевозив в салоні 2 чоловіків та одну дівчину. Чоловіки при собі мали закордонні паспорти, а метою їх було незаконно перетнути державний кордон України з Румунією.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_13 допитувалися слідчим в ході досудового розслідування. Так, згідно з їх поясненнями слідує, що обоє мали намір перетнути державний кордон, не маючи на це законне право. З цією метою, стали шукати шляхи вирішення. ОСОБА_6 , отримав телефонний дзвінок з пропозицією перетнути кордон від невідомої особи, на що погодився. 20.11.2022 року чекав у с. Руське Поле, під`їхав автомобіль марки Volkswagen Т4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , у якому був вже другий чоловік та дівчина і вони разом поїхали в сторону в м. Хуста, а далі в сторону с. Іза. Було темно, орієнтуватися було важко. Наступне, що бачив, знак м. Рахів. Закордонні паспорти сховали на вимогу водія в підкладки взуття, водій консультував їх що мають робити. Близько 21 год на блокпосту автомобіль зупинили прикордонники, а їх затримали за спробу незаконного перетину кордону.

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що є дівчиною ОСОБА_4 , який попросив поїхати з ним в рейс по перевозці 2 людей. 20.11.2022 року вона разом з водієм ОСОБА_4 та ще двома невідомими чоловіками, з с. Руське Поле через Міжгірський район поїхали до Рахівського району, де автомобіль зупинили на блокпосту прикордонники, які затримали їх та автомобіль. Не чула, щоби під час їзди, ОСОБА_4 спілкувався з пасажирами жодних розмов про грошові зобов`язання не велося ні з ким. Таким чином жоден із допитаних свідків, не надав покази того, що ОСОБА_4 отримав чи мав отримати грошову винагороду за переправлення їх за кордон. Дані покази свідків, суд визнає належними та допустимими доказами, їх допит фіксувався за допомогою технічних засобів відеофіксації, що відповідає ч. 11 ст. 615 КПК України.

Досліджені судом докази, надані стороною обвинувачення:

Згідно з витягом з ЄРДР №0000421 від 23.11.2022 року проведено реєстрацію кримінального провадження за ознаками ч. 3 ст. 332 КК України відносно ОСОБА_4 ; - повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 20.11.2022 року, де виявлено громадянина ОСОБА_4 при спробі незаконного перетину держаного кордону надаючи транспортні послуги 2 громадянам; - протоколом огляду місця події від 20.11.2022 року, в ході якого оглянуто ділянку дороги в с. Розтоки, де було виявлено автобус марки Volkswagen Т4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким перевозили громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з фототаблицею до нього; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за світлинами, де свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожний окремо, впізнали водія автомобіля - ОСОБА_4 як особу, яка перевозила їх, та автомобіль марки Volkswagen Т4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 ; - - протоколами огляду мобільних телефонів вилучених у ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , де видно телефонні розмови з абонентом ОСОБА_4 ; - постановами судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 09.12.2022 року ОСОБА_17 та ОСОБА_16 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП визнані винними у спробі незаконного перетину державного кордону України; - протоколом обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді 13 січня 2023 року, зокрема проведено обшук у помешканні ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , де вилучено в ході обшуку мобільний телефон моделі Redmi 9 з сім карткою НОМЕР_2 та автомобіль марки Volkswagen Т4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , на які накладено було арешт. З досліджених судом протоколів огляду телефонів та інших документів з фотосвітлинами до них висвітлено інформацію про переписку з телефонів ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , які не містять жодних посилань чи доказів пов`язаних з ОСОБА_18 як особи, яка мала намір переправити їх за кордон особисто чи за допомогою інших осіб. Щодо заявленого клопотання адвоката ОСОБА_19 про визнання доказів неналежними та недопустимими, суд такі відхиляє з вищенаведених мотивів як такі, що є надуманими..

Постановою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який неодноразово продовжувався. Правова позиція суду та мотивація: Дослідивши матеріали кримінального провадження у сукупності з доказами, наданими стороною обвинувачення, заслухавши пояснення обвинуваченого, свідків, виступ прокурора та захисника обвинуваченого в ході судових дебат, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 7 КПК України серед основних засад кримінального провадження є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Вказана норма, повністю узгоджується зі ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Ця норма міститься й у п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.06.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності їх вини. Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки передбачені ч. 2 ст. 332 КК України, а дії обвинуваченого, які кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 332 КК України, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому суд перекваліфіковує його діяння, кваліфіковане за ч. 3 ст. 332 КК України, на ч. 2 ст. 332 КК України, як сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання порад, вказівок, наданням засобів, вчинені щодо кількох осіб. В ході судового розгляду стороною обвинувачення не доведено факт отримання ОСОБА_18 грошей за переправлення осіб за кордон та такі кошти не вилучалися в ході досудового слідства, отже така кваліфікуюча обставина, як вчинення з корисливих міркувань не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки скоєного, наслідки, пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини. Пом`якшуючими вину обставинами, суд відповідно до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття, сприяння у розкритті злочину, є опікуном похилого віку бабусі ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неповнолітньої сестри, ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позитивну характеристику, обвинувачений займається суспільно корисною працею, має визначене місце проживання і реєстрації.

Обтяжуючих вину обставин відповідно до вимог ст. 67 КК України суд не встановив.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України суд не вбачає.

Кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_4 , належить до категорії тяжких злочинів, однак фактично вказаний злочин не було доведено до кінця, жодних матеріальних збитків спричинено не було.

Дані про особу, його соціальний стан, зайняття суспільно-корисною працею, наявність опікунства, позитивна характеристика, сприяння у розкритті злочину, дають суду підстави для застосування у відношенні ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України. Усвідомлення винуватості, бажання стати на шлях виправлення, дають суду підстави вважати, що послідуюче вправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для його послідуючого виправлення та перевиховання.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в нічний час доби закінчився, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило. Арешт на майно - автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_22 , що був накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду від 20.01.2023, скасовано Рахівським районним судом 05.06.2023.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо протягом 3 (трьох) років він не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Після вступу вироку в законну силу речові докази: автомобіль марки Volkswagen Т4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , залишити ОСОБА_22 як законній власниці; мобільний телефон моделі Redmi 9 з сім картою НОМЕР_2 з ІМЕІ 1 НОМЕР_5 , ІМЕІ 2 НОМЕР_6 , який упаковано до білого паперового конверта та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, повернути ОСОБА_4 як законному власнику, аркуш паперу у клітинку з рукописним текстом, який упакований у білий паперовий конверт, файли 00015.MTS, 00016.MES, 00017.MTS, 00021.MTS, 00022.MTS, 00023.MTS, 00024.MTS, які містяться на DVD-R дисках Videx 4,7GB, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку слід вручити негайно, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, та ознайомитися з журналом судового засідання.

Суддя: ОСОБА_1