Справа № 461/4483/24
Провадження № 1-кс/461/3506/24
07.06.2024 року. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
в с т а н о в и в :
Подане клопотання мотивує тим, вилучені під час проведення обшуку предмети являються тимчасово вилученим майном, оскільки є достатні підстави вважати, що є предметом злочину та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику представника власника майна, та у відсутності прокурора.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2024 у слідче управління ГУ НП у Львівській області надійшли матеріали з ПВБ у Львівській області 2 управління ГУ ВБ СБУ, з яких наявне те, що невідома особа на території Львівської області здійснює збут вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, яку вивезено із зони бойових дій.
В ході виконання доручення оперативними працівниками встановлено, що до вчинення даного злочину причетний громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Добросин Жовківського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Допитаний у якості свідка співробітник ПВБ у Львівській області 2 управління ГУ ВБ СБУ ОСОБА_7 повідомив, що в ході здійснення ним оперативно-службової діяльності він отримав інформацію щодо незаконного зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є засновником і директором благодійної організації «БФ Добрі сини», активними учасниками якої також є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказані особи об`єднані спільним умислом на незаконне зберігання даної зброї та мають намір щодо її реалізації з метою незаконного збагачення. Зокрема, частина зброї ОСОБА_6 зберігається за місцем його проживання у АДРЕСА_1 . Будинок та господарські приміщення за вказаною адресою на праві приватної власності належать безпосередньо ОСОБА_6 .
Крім цього, згідно достовірної інформації, яку він отримав, ОСОБА_9 зберігає частину вогнепальної зброї та боєприпасів за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить його тещі ОСОБА_10 .
В ході досудового розслідування, 05 червня 2024 року відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 03.06.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
- АКСУ 74, на якому наявні маркування «87-5335002», який поміщено в спецпакет №7268794;
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваний на підставі ухвали слідчого судді, передбачених ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано, слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.
Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1