Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/9291/23
Провадження №1-кп/523/758/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора відділу нагляду за додержанням законів

органами Бюро економічної безпеки України

Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси за відсутності обвинуваченого (in absentia) в порядку спеціального провадження обвинувальний акт у кримінальному провадження за №0000251 від 9.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, раніше не судимого, який перебуває у розшуку.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом обвинувального акту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України,-

Встановив:

Спеціальним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України та достовірно обізнаним, що на території України введений воєнний стан відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з повномасштабною військовою агресію Російської Федерації проти України, яка є суверенною та незалежною державою відповідно діючих законодавчих актів, фактично проживаючи у місті Каховка Каховського району Херсонської області, за особистих ідеологічних та корисливих мотивів, достеменно знаючи про факт захоплення Каховського району та м. Каховка збройними формуваннями російської федерації, в квітні, але не пізніше 1.04.2022 року, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації на тимчасово окупованій території Херсонської області, маючи проросійські погляди, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, погодився на пропозицію невстановлених осіб з числа військовослужбовців збройних формувань та представників спецслужб російської федерації у місті Каховка Каховського району Херсонської області та добровільно зайняв посаду так званого «начальника отдела полиции г. Каховка», тобто посаду у незаконно створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території міста Каховка Каховського району Херсонської області правоохоронному органі. На займаній посаді «начальника отдела полиции г. Каховка» ОСОБА_6 з моменту свого призначення, переслідуючи злочинні наміри та цілі, здійснював керівництво особами, які погодилися працювати в «отделе полиции г. Каховка», виконував функції, пов`язані з матеріальним забезпеченням працівників та «отдела полиции г. Каховка» та забезпечував роботу незаконно створеного правоохоронного органу, що здійснюється від імені та за стандартами держави-агресора на тимчасово окупованій території Херсонської області, тобто своїми діями сприяв встановленню та функціонуванню правоохоронної системи держави-агресора на території м. Каховка та Каховського району Херсонської області.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України здійснювався за відсутності обвинуваченого на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 8.12.2023 року про здійснення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з оголошенням розшуку особи на підставі постанови слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Херсонській області від 28.04.2023 року.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.

З метою дотримання прав обвинуваченого на захист та доступу до правосуддя ОСОБА_6 про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.297-1, 323 ч.3 КПК України шляхом публікації змісту повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора згідно до положень ст.297-5 ч.1 цього Кодексу. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого.

Враховуючи відсутність обвинуваченого ОСОБА_6 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило, приймаючи до уваги особливості розгляду кримінального провадження, захисник ОСОБА_5 , яка була забезпечена державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області відповідно доручення за №015-004200ч від 18.10.2023 року та участь якої відповідно положень ст.323 ч.3 КПК України у спеціальному судовому провадженні є обов`язковою, зазначила, що не мала можливості зв`язатися зі своїм підзахисним та з`ясувати у нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення, вважаючи, що будь-яке оповіщення особи, яка перебуває на окупаційній території лівого берегу Дніпра у офіційний спосіб не можливе, тому на думку сторони захисту здійснення спеціального судового провадження передчасне, разом з цим не наполягаючи на колегіальному розгляді кримінального провадження.

Водночас, будучи обізнаною з матеріалами кримінального провадження здійснення спеціального досудового розслідування, в захист інтересів ОСОБА_6 зауважила, що не знаючи позицію підзахисного, не можливо однозначно висловитися щодо визнання чи невизнання вини, на погляд захисту порушені всі права та вина підзахисного не доведена матеріалами кримінального провадження, докази є непрямими, обвинувачений не був допитаний щодо мотивів зайняття посади в незаконно створеному правоохоронному органу на тимчасово окупованій території, не відомо, чи це був змушений крок чи добровільне заняття посади, у зв`язку з чим просила виправдати підзахисного.

За змістом ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.ч.2, 6 ст.22 КПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Не зважаючи на позицію сторони захисту, винність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ст.111-1-ч.7 КК України повністю підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, оголошеними стороною обвинувачення та долученими до обвинувального акту, дослідження яких було проведено судом у судовому засіданні.

Як встановлено, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України за №309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій громад, на яких ведуться бойові дії або які перебувають в тимчасово окупованих Російською Федерацією» Каховська міська територіальна громада, до юрисдикції якої входить м. Каховка, включена до переліку територій, які перебувають в тимчасовій окупації з 24.02.2022 року.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що до окупації російською федерацією м. Каховка був дільничним. 1.04.2022 року проїжджаючи повз приміщення поліції м. Каховка, зупинився подивитися, що там відбувається. Коли він опинився біля паркану, до нього одразу підійшли двоє військових російської федерації зі зброєю, сказали, що необхідно зайти до відділку. Біля відділку з вул. Мелітопольська стояв ОСОБА_9 , який перейшов працювати на бік окупантів, та поряд з ними був невідомий чоловік у супроводженні військових зі зброєю, також знаходилися дві машини військових. Коли він підійшов до них, ОСОБА_9 повідомив, що це дільничний, особа представилася ОСОБА_6 , після чого у супроводженні російських військових вони зайшли до двору, його провели на другий поверх до кабінету, особисто ОСОБА_6 запропонував йому вийти на роботу, на що він відмовився, крім цього між ними відбулася розмова, щоб він зателефонував тим знайомим співпрацівникам, які залишилися в м. Каховка, щоб вони зібралися в поліції, ОСОБА_6 агітував, щоб вони перейшли на бік окупаційної влади та працювали по законам російської федерації. Приміщення поліції було взяте під контроль окупантами, ОСОБА_6 наказав вивести його з двору. Пізніше, у травні 2022 року, коли він був затриманий ФСБ, бачив ОСОБА_6 у дворі, він стояв у купі осіб у камуфляжній формі російської федерації.

Під час допиту свідок ОСОБА_8 впевнено та чітко вказав на ОСОБА_6 як на особу, який був представлений начальником поліції м. Каховка, вказуючи, що саме у супроводі з ОСОБА_6 окупаційна влада відкрила приміщення поліції, яке до цього дня було зачинене. Безпосередньо ОСОБА_6 віддавав накази своїм підлеглим на здійснення дій, також на запитання учасників процесу зазначаючи, що ОСОБА_6 виглядав як особа, яка добровільно перейшла на бік окупантів, про що свідчить його спілкування з російськими військовослужбовцями, як вони разом ходили, пригніченим він не був. Після травня 2022 року більше ОСОБА_6 не бачив.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відео конференції свідок ОСОБА_10 показав, що у 2020 році був обраний міською головою м. Каховка та працював на займаній посаді до моменту вторгнення російської федерації у м. Каховка. 1.04.2022 року йому зателефонували приїхати до міськвиконкому, туди під`їхало декілька автомобілів з російськими військовими, також були особи в цивільному одягу, їх завели на четвертий поверх приміщення до актового залу, де він побачив приблизно 25 своїх співробітників міської ради та озброєних російських військових, у яких були маски на обличчях. Йому скомандували покласти його мобільний телефон в коробку, за столом сиділи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , яких він знав як мешканців м. Каховка, та ОСОБА_14 - російський військовий, який представлявся як представник російської федерації Новокаховської адміністрації, та розповідав, що організовує роботу окупаційної влади у м. Каховка, представив ОСОБА_6 як очільника поліції м. Каховка, після цього його перевели в інший кабінет, де його допитували, більше ОСОБА_6 не бачив, 5 квітня разом з родиною виїхав до м. Херсон, 6 квітня 2022 року перетнув межу, був вже на підконтрольній території.

Додатково на запитання учасників процесу свідок ОСОБА_10 вказав, що ОСОБА_6 вів себе спокійно, було видно, що він добровільно погодився зайняти посаду в незаконному правоохоронному органу.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відео конференції свідок ОСОБА_15 показав, що 1.04.2022 року знаходився у м. Каховка Херсонської області разом з мером міста ОСОБА_10 , об`їжджали території громади, коли меру зателефонували, що військовослужбовцями збройних сил російської федерації було оточено адміністративну будівлю Каховської міської ради, всі працівники служб, які знаходилися на роботі, були заблоковані у міськвиконкомі. Під`їхавши до міської ради, побачили, що дійсно будівля була оточена російськими військовими, вони представилися, після чого у них забрали мобільні телефони, супроводили до зали засідань Каховської міської ради, де вони побачили співпрацівників, також в залі знаходилися озброєні люди в балаклавах, крім них ще там були ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 та невідома особа, яка представилася ОСОБА_18 , який повідомив, що мер міста ОСОБА_10 не може виконувати функції і не погоджується співпрацювати з окупаційною владою, тому вирішили призначити головою ОСОБА_19 , який пропонував співпрацювати з російською федерацією, також представили ОСОБА_6 як начальника поліції м. Каховка, який в свою чергу назвався, виступив з промовою, пропагуючи співпрацювати у новій поліції, створеної окупаційною владою. Потім по одному працівників викликали в колишній кабінет мера на співбесіду, поряд з прийомною в кабінеті знаходився ОСОБА_6 , як він зрозумів, набирали працівників в окупаційну поліцію.

Щодо ОСОБА_6 свідок ОСОБА_15 додатково зазначив, що знає його з 2010 року, пересікався з ним по роду своєї професійної діяльності на той час. В подальшому в Телеграм каналах читав про роботу ОСОБА_6 , який добровільно займав посаду начальника поліції незаконно створеного правоохоронного органу на тимчасово окупованій території. Після 1 квітня 2022 року більше ОСОБА_6 не бачив.

Допитана у судовому засіданні в режимі відео конференції свідок ОСОБА_20 показала, що була свідком, коли ОСОБА_6 перейшов працювати на сторону окупантів в якості начальника місцевої поліції. 1.04.2022 року при незаконному захваті військовослужбовцями російської федерації будівлі Каховської міської ради ОСОБА_6 представили як начальника поліції. В той же день ОСОБА_6 збирав людей, пропонував працювати в поліції під його керівництвом. Крім цього бачила ОСОБА_6 на робочому місці, він знаходився в кабінеті, коли був викликаний наряд та її забрали до поліції, оскільки вона хотіла забрати документи свого молодшого брата зі школи, тоді пояснення писала безпосередньо на ім`я ОСОБА_6 , як начальника Каховського відділу поліції.

Допитана у судовому засіданні в режимі відео конференції свідок ОСОБА_21 показала, що з самого початку війни ОСОБА_6 був призначений окупаційною владою начальником поліції у м. Каховка. 1.04.2022 року стався захват адміністративної будівлі Каховської міської ради, озброєні російські військові зібрали у залі засідання всіх, хто перебував на роботі, в тому числі і її. ОСОБА_14 з Донеччини, який був представником окупаційної влади, після проголошеної лекції, що російська федерація прийшла їх звільняти, представив ОСОБА_22 , як мера міста Каховка, потім представили ОСОБА_6 начальником поліції м. Каховка. Кожний з них після того, як їх репрезентували, виступав з коротенькою промовою, ОСОБА_6 казав щоб зверталися з питаннями, буде вирішувати.

На запитання учасників процесу свідок ОСОБА_21 вказала, що ОСОБА_6 був спокійний, стриманий, не було видно, щоб він був переляканий, навпаки вони добре себе почувалися. 8 квітня вона виїхала з окупованої території, більше ОСОБА_6 не бачила, але по роду своєї діяльності, яка полягає у зборі інформації, вона спілкувалася з рідними тих людей, який тримали у підвалах, є відомості, що родичі зверталися безпосередньо до ОСОБА_6 , як до начальника поліції окупаційної влади, допомогти знайти їх рідних, яких забрали російські військові. Дані обставини їй відомі зі слів інших людей.

- Повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 13.05.2022 року відповідно якому відділом ГВЗНД УСБУ в Херсонській області у встановленому законом порядку отримано дані, що створена окупаційна влада Каховського району Херсонської області на добровільних засадах призначила на посаду керівника Каховської поліції місцевого мешканця - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зобов`язався організувати на території м. Каховка організовану групу з числа мешканців, призначив ОСОБА_23 своїм заступником, визначивши йому функцію громадської безпеки, також після проведеної ним бесіди за його вказівкою ОСОБА_24 та інші повинні були агітувати до роботи у правоохоронній системі мешканців Каховського району.

- Інформаційний лист начальника 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Херсонській області від 24.05.2022року з додатками, в яких містяться відомості щодо особи ОСОБА_6 , який користується номерами телефонів НОМЕР_1 (імей: НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 (імей: НОМЕР_2 ).

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фото знімками від 16.02.2023 року, в ході якого свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності понятих із чотирьох пред`явлених фотознімків на фото №1 впізнав ОСОБА_6 , якого 1.04.2022 року в приміщенні Каховського міськвиконкому представили керівником окупаційного відділу поліції м. Каховка.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фото знімками від 20.02.2023 року, в ході якого свідок ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у присутності понятих із чотирьох пред`явлених фотознімків на фото №1 впізнав ОСОБА_6 , якого з 2010 року знав особисто та якого 1.04.2022 року в приміщенні Каховської міської ради представили начальником окупаційного відділу поліції м. Каховка.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фото знімками від 17.02.2023 року, в ході якого свідок ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у присутності понятих із чотирьох пред`явлених фотознімків на фото №1 впізнала ОСОБА_6 , якого знала особисто та якого 1.04.2022 року в приміщенні Каховської міської ради представили начальником окупаційного відділу поліції м. Каховка.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фото знімками від 28.02.2023 року, в ході якого свідок ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у присутності понятих із чотирьох пред`явлених фотознімків на фото №1 за загальними рисами впізнала ОСОБА_6 , якого 1.04.2022 року в приміщенні Каховської міської ради представили начальником окупаційного відділу поліції м. Каховка.

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фото знімками від 2.02.2023 року, в ході якого свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за участю понятих із чотирьох пред`явлених фотознімків на фото №3 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка займає посаду начальника відділу поліції в незаконно створеному правоохоронному органу м. Каховка.

- Протоколом проведення негласних слідчих дій стосовно ОСОБА_6 за №65/5/Т/9-579 від 27.06.2022 року з оптичним диском, за результатами якої в ході фіксації і прослуховування змісту телефонних розмов між ОСОБА_6 та співрозмовниками, встановлено, як ОСОБА_6 14.05.2022 року надає своїм підлеглим вказівки щодо затримання особи, складення відносно неї протоколу, мовою оригіналу «все документируйте», також 27.05.2022 року зафіксована розмова ОСОБА_6 з ОСОБА_25 , в ході якої ОСОБА_6 проінформував співрозмовника, мовою оригіналу: «Я милицию Каховскую и Новокаховскую привел в боевую готовность полностью, сказал собраться в отделениях, нигде не лазить, в общем что бы были готовы в случае чего».

- Протоколом проведення негласних слідчих дій стосовно ОСОБА_6 за №65/5/Т/9-189т від 26.05.2022 року з оптичним диском, за результатами якої в ході фіксації і прослуховування змісту телефонних розмов між ОСОБА_6 та співрозмовниками, встановлено, як ОСОБА_6 надає своїм підлеглим вказівки, координує їх роботу.

- Протоколом огляду від 1.06.2022р, а саме публікації в мережі Інтернет, яка розміщена 10.05.2022 року, на якій міститься новина з фотоматеріалам, що мовою оригіналу: «В городе Каховка в Херсонской области сожгли изъятые у местного населения наркотические средства растительного происхождения. Мероприятие проходило под руководством начальника народной полиции города ОСОБА_26 , оно осуществлялось совместно с представителями Росгвардии».

- Ухвалою слідчого судді Одеського апеляційного суду від 10.05.2022 року про надання дозволу на використання інформації, отриманої у результаті проведення НСРД.

- Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Херсонській області від 28.04.2023 року про оголошення розшуку ОСОБА_6

- Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва за №490/3949/23 від 12.05.2023 року, на підставі клопотання слідчого, яке розглянуте за участю захисника, відповідно якої наданий дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000251 від 9.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України у зв`язку з його переховуванням від органу досудового розслідування.

Крім цього, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991р. схвалений «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970р. «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статуту ООН.

Проте, 24.02.2022 року о 5:00 годині президент РФ оголосив своє рішення про початок спеціальної військової операції в Україні та збройними силами РФ здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України на території України був оголошений воєнний стан.

Разом з цим, поза увагою суду не залишилися досліджені документи, а саме Витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні за №0000251 від 9.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України; постанови про виділення матеріалів досудових розслідувань від 9.05.2023 року, постанови про призначення групи прокурорів, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 36 КПК України, Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатніми, вважаючи за можливе обмежитись дослідженими доказами.

Захисник ОСОБА_5 не наполягала на дослідженні інших доказів в рамках пред`явленого обвинувачення, тому приймаючи до уваги думку учасників процесу, суд дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме відтворення аудіо записів не проводив.

Положеннями ст.337 ч.1 КПК України регламентовано, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Вивчивши надані стороною обвинувачення матеріали, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів - з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що викладені в сукупності обставини спростовують позицію сторони захисту щодо порушення усіх прав, недоведеності вини обвинуваченого, оскільки дослідженими письмовими доказами за наявності отриманої досудовим слідством інформації достеменно доведено, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, виходячи з невимушеності його поведінки, свідомо та добровільно, без будь-якого примусу щодо нього, займав посаду начальника Каховського відділу поліції, з протоколів проведення негласних слідчих дій очевидно, що ОСОБА_6 спрямовано здійснював дії на підтримку окупаційної влади держави-агресора, організовував та сприяв діяльності незаконно створеного окупаційною владою правоохоронного органу «народної поліції» на тимчасово окупованій території, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, що є беззаперечними складниками інкримінованого йому злочину та свідченням усвідомлення ОСОБА_6 факту окупації, агресії з боку російської федерації, цілковитої добровільності його дій.

Усі перераховані джерела інформації суд оцінює за правилами документа ст.99 КПК України, а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Кожний допитаний у судовому засіданні свідок підтвердив факт саме добровільності зайняття обвинуваченим ОСОБА_6 посади начальника Каховського відділу поліції, покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.

Сукупність показань свідків у співставленні з наявними у справі письмовими доказами є цілком змістовними та дозволяють скласти цілісний сюжет реконструйованої ними події. Підстав для під дання сумніву достовірності показань допитаних у судовому засіданні осіб судом не встановлено.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочині, передбаченого ст.111-1 ч.7 ч.1КК України в об`ємі пред`явленого обвинувачення, надані докази суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України, будь-яких порушень вимог діючого законодавства під час руху кримінального провадження не встановлено.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.ст.111-1 ч.7 КК України та його дії вірно кваліфіковані за ознаками, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території та його вина доведена в повному обсязі.

За змістом ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, мотивацію, суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, спосіб життя ОСОБА_6 , який перебуває на окупованій території та добровільно займає посаду начальника поліції незаконно створеного окупаційною владою російської федерації правоохоронного органу, сферу його діяльності, дані про особу обвинуваченого, те, що він оголошений у розшук у зв`язку з уникненням від кримінальної відповідальності, що підтверджується офіційними документами, долучених до матеріалів кримінального провадження.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені ст.66 КК України, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 п.11 КК України, суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, оцінюючи обставини, спосіб та мотиви вчиненого злочину, яке відноситься до категорії особливо тяжкого відповідно вимог ст.12 КК України, суспільну небезпеку скоєного діяння, об`єктом якого є основи національної безпеки України, як вбачається ОСОБА_6 своїми діями фактично допомагав державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави; дані про особу обвинуваченого, який оголошений у розшук, його протиправні дії характеризують його як особу, позбавлену будь-яких моральних принципів й свідчать про ігнорування ним норм не тільки міжнародного права, а й норм людського співжиття; відсутність обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов до переконання про необхідність призначити обвинуваченому максимальної міри покарання у виді позбавлення волі, передбаченої санкцією ч.7 ст.111-1 КК України, що у даному випадку є спів мірним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, що також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та органах державної влади, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті. Також суд при прийнятті рішення враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст.55 КК України.

Крім того, санкцією ч.7 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання як конфіскація майна, яке у даному випадку не є обов`язковим і може не призначатися судом та відповідно положень ст.59 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст.59 ч.2 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого діяння, ступінь вини ОСОБА_6 , ту обставину, що на стадії досудового розслідування встановлене майно, що належить особисто обвинуваченому ОСОБА_6 , на яке ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва за №490/3949/23 (Пр.1-кс/490/4263/23) від 15.05.2023 року накладений арешт, суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання у виді конфіскації всього належного ОСОБА_6 майна.

Також суд приймає до уваги, що ухвалою слідчого судді ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва за №490/3949/23 (Пр.1-кс/490/4230/23) від 12.05.2023 року відносно ОСОБА_6 в порядку ч.6 ст.193 КПК України був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за доцільне застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до моменту затримання особи.

Положеннями 4 ст.197 КПК України передбачено, що у разі постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на підставі частини 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Початок строку відбування покарання слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття ОСОБА_6 під варту.

Керуючись ст.ст.197, 297, 323, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.111-1 ч.7 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`ятнадцяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до моменту затримання особи за підстав, викладених в мотивувальній частині вироку.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_6 та конвоювання його для відбування покарання у вигляді позбавлення волі доручити Управлінню служби безпеки України в Херсонській області, яке займалося розкриттям злочину.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання та реального взяття під варту для виконання покарання у вигляді позбавлення волі.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення ОСОБА_6 права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, правоохоронних органах, займатися правоохоронною діяльністю, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України.

Відповідно ст.400 ч.3 КПК України, якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених статтею 138 цього Кодексу, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених статтею 399 цього Кодексу.

Головуючий суддя: ОСОБА_1