Житомирський апеляційний суд
Справа №277/369/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 13 березня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 13 березня 2024 року, клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 Звянельського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені п.п.1,2,3 ч.5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий обґрунтував тим, що під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та враховуючи, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який є найбільш м`яким запобіжним заходом, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 , шляхом заборони залишати в період з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин житло за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 строком на 60 діб.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_10 не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_11 .

В інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати до підозрюваного обмежувальні заходи, визначені ч.6 ст.194 КПК України у вигляді: заборони перебувати в місці проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_11 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 та заборони наближатися на відстань ближче 50 м до вказаного місця; заборони листування, телефонних переговорів з потерпілою ОСОБА_11 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; направлення підозрюваного ОСОБА_10 для проходження програми для кривдників.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, схильний до вживання алкогольних напоїв, перебуває на обліку в лікаря нарколога, не має міцних родинних стосунків та стійких соціальних зв`язків за місцем постійного проживання, оскільки фактично проживає лише з дружиною, відносно якої вчинив кримінальне правопорушення, не має на утриманні інших осіб.

Враховуючи стадію досудового розслідування, а також встановлення на даний час можливих очевидців та свідків вчинення кримінального правопорушення (домашнього насильства) та необхідність їх допиту, існує обґрунтований ризик, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків. Потерпіла від кримінального правопорушення (систематичного домашнього насильства) ОСОБА_11 є особою з інвалідністю 2 групи, не може самостійно пересуватися, на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Ємільчинська лікарня», після завершення якого буде проживати у рідної сестри ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 , показання потерпілої є прямим та достатнім в сукупності з іншими доказом вчинення підозрюваним ОСОБА_6 домашнього насильства, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може незаконно (шляхом погроз, умовлянь тощо) впливати на потерпілу та продовжити вчиняти відносно останньої кримінальні правопорушення, пов`язані з домашнім насильством.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

У відповідності ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як визначено ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, в суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, - домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, у санкції передбачено покарання у вигляді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваним дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів належним чином оцінив в сукупності всі обставини згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення злочину, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, характеризуючи особу підозрюваного дані, відомі на час розгляду клопотання, про його вік, сімейний та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, місця роботи, умови праці.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Суд апеляційної інстанції вважає, що за встановлених під час розгляду клопотання слідчого обставин слідчий суддя правильно дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

З огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, його обставини, наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді особистого зобов`язання.

Під час апеляційного розгляду прокурором не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а також, що такий запобіжний захід є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Перевіривши доводи прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає доводи прокурора про те, що слідчий суддя не дав загальну оцінку клопотанню слідчого та фактично відмовив у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки слідчий суддя постановив клопотання слідчого задовольнити частково, встановивши підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , однак більш м`якого, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що застосування щодо ОСОБА_6 домашнього арешту за місцем його проживання АДРЕСА_1 де зареєстрована і проживала потерпіла не тільки не сприятиме забезпеченню кримінального провадження, але може і негативно вплинути на встановлення обставин кримінального провадження та права самої потерпілої, оскільки переконливих даних, що потерпіла не бажає та не буде проживати за вказаною адресою, а гарантовано мешкатиме по АДРЕСА_2 сторона обвинувачення не надала.

Застосування до підозрюваного домашнього арешту за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 де також проживає потерпіла, яка після проходження лікування може виявити бажання повернутися додому і при цьому одночасна заборона підозрюваному перебувати в місці проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства унеможливить дотримання підозрюваним умов домашнього арешту та інших обов`язків, порушуватиме права потерпілої на вільне обрання місця проживання, має ознаки примусового виселення потерпілої з її помешкання та ускладнить виконання такого рішення.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за визначеною досудовим розслідуванням адресою, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення, в разі порушення підозрюваним обов`язків, в порядку передбаченому КПК України.

Разом з тим, колегія суддів враховуючи характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про потерпілу, яка є особою з інвалідністю 2 групи, вважає за необхідне покласти на підозрюваного додатково обов`язок, визначений п.4 ч.5 ст. 194 КПК України: утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_11 .

З урахуванням вищенаведеного апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню в частині обов`язків, з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 13 березня 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати в частині визначення обов`язків.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_9 погоджене з прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Покласти додатково на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_11 .

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: