ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/791/24 Справа № 202/4374/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційними скаргами прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, вдови, працюючої медсестрою в КЗО Ліцей Синергія ДОР, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі- КК),-

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 , який відповідно до наказу №108-0 від 01.06.2021 призначений на посаду голови комісії лікаря ортопеда-травматолога травматологічної міжрайонної медико-соціальної експертної комісій №1 КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Головного Управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної ради, та який відповідно до посадової інструкції, затвердженої директором КЗ «ОКЦ МСЕ» ДОР», керує діяльністю медсестри медичного реєстратора; організовує проведення медико-соціальної експертизи, тобто визначення ступеня обмеження життєдіяльності людини, в тому числі стан працездатності, групу, причину і час настання інвалідності, потреби осіб з інвалідністю у соціальній допомозі, а також ступень професійної працездатності працівників, які одержали каліцтво чи інше ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням своїх трудових обов`язків; визначає порядок прийому хворих та інвалідів у встановлені дні та години, на виїзних засіданнях; організовує то контролює проведення медичної реабілітації в лікувально-реабілітаційних установах, приймає участь у проведенні медико-соціальної експертизи, як фахівець у відповідності до своєї клінічної спеціальності, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 02.02.2023 розробив план щодо одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за встановлення груп інвалідності таким особам, з цією метою вирішив організувати стійке злочинне об`єднання організовану групу.

Так, ОСОБА_10 , до обов`язків якого згідно посадової інструкції голови міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 КЗ «ОКЦ МСЕ» ДОР», затвердженої директором КЗ «ОКЦ МСЕ» ДОР», входить організація проведення медико-соціальної експертизи, не пізніше 02.02.2023 залучив до складу організованої групи осіб, з якими протягом тривалого часу підтримує дружні відносини та спільно працює, а саме: ОСОБА_7 , яка відповідно до наказу №1 від 01.10.1991 призначена на посаду старшої медичної сестри міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ДОР; ОСОБА_11 , який відповідно до наказу №261-о від 26.10.2020 призначений на посаду лікаря ортопеда травматолога (реабілітолога) міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; ОСОБА_12 , який відповідно до наказу №233-о від 08.10.2018 призначений на посаду лікаря ортопеда-травматолога міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії № НОМЕР_1 КЗ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; Жолоб ОСОБА_13 , яка відповідно до наказу №1 від 01.10.1991 призначена на посаду лікаря-невропатолога міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 КЗ «ОКЦ MCE ДОР», які надали добровільну згоду на участь у ній.

Згідно розробленого плану ОСОБА_10 взяв на себе роль організатора вчинення злочину, а ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 виступили виконавцями вчинення злочину, поєднуючи свої зусилля для досягнення єдиного злочинного результату, спрямованого на виконання відомого всім єдиного плану.

Стійкість організованої групи виражалась в стабільних, міцних, дружніх, внутрішніх зв`язках між її учасниками, існуванні певних правил поведінки, спільної мети, яка базувалася на бажанні кожного з них отримувати незаконні матеріальні прибутки для задоволення власних потреб у виді грошових коштів, а також в обізнаності кожного учасника організованої групи у плані вчинення злочину, розробленого ОСОБА_10 із узгодженим з іншими учасниками організованої групи.

Діючи як організатор злочину, ОСОБА_10 планував вчинения злочину та доводив розроблений план до відома інших учасників; організовував вчинення злочину; здійснював розподіл функцій між учасниками; надавав вказівки по вчиненню злочину; визначав розмір неправомірної вигоди, який особи, що мають намір отримати документи щодо встановлення групи інвалідності, мають надати через виконавця ОСОБА_7 ; здійснював розподіл незаконно здобутих грошових коштів між учасниками групи; підписував акт первинного огляду, індивідуальну програму реабілітації та довідку МСЕК про результати огляду.

ОСОБА_7 , діючи як виконавець відповідно до розподілених ролей, за вказівкою ОСОБА_10 , повідомляли особам, що мають намір отримати групу інвалідності, про необхідність наданих неправомірної вигоди для отримання групи інвалідності, попередньо узгодивши її розмір з ОСОБА_10 ; отримувала від осіб, що мають намір отримання групи інвалідності, неправомірну вигоду та необхідні для цього документи: передавала неправомірну вигоду, надану такими особами та документи ОСОБА_10 ; отримувала частину незаконно здобутих грошових коштів.

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діючи як виконавці відповідно до розподілених ролей, приймали участь у засіданні комісії МСЕК; за результатами проведення огляду осіб, що мають намір отримання групи інвалідності, складали акт, в якому зазначали причину інвалідності та строки інвалідності, який за вказівками організатора ОСОБА_10 та за його присутності, скріплювали його своїми підписами на підставі чого особам, що мають намір отримання групи інвалідності отримували довідку про результати огляду; від ОСОБА_10 отримували частину незаконно здобутих грошових коштів.

Реалізовуючи єдиний план злочинної діяльності, починаючи з лютого 2023 року, учасники даної організованої групи ичинили ряд тяжких злочинів.

Епізод 1.

14.03.2023 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , о 08:25 год. прибув до кабінету міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №№1 КЗ «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює свою діяльність секретар комісії Міжрайонної травматологічної MCEK №1 KЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Головного управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 .

Так, під час спілкування з ОСОБА_15 у ОСОБА_7 відповідно до попередньо обумовленого з організатором злочину ОСОБА_10 злочинного плану направленого на вчинення злочинів, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, поєднаний вимаганням за вчинення в інтересах ОСОБА_15 дій, а саме вирішення питання про продовження хворому другої групи інвалідності терміном на один рік. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, повідомила, що за вчинення нею дій в інтересах ОСОБА_15 останньому необхідно надати неправомірну вигоду в сумі 3 (три) тис. грн.

Надалі, 14.03.2023 о 12:47 год. ОСОБА_7 , діючи за єдиним планом, узгодженим між усіма учасниками організованої групи, перебуваючи в кабінеті №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісія №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 отримала від ОСОБА_15 , за безперешкодне продовження другої групи інвалідності останньому, грошові кошти в сумі 3 (три) тис. грн., які вимагала ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди.

Після цього, ОСОБА_7 передала вказані грошові кошти ОСОБА_10 , які останній розподілив між учасниками організованої групи, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

За результатами проведеного огляду, у той же день, тобто 14.03.2023 ОСОБА_15 видано довідку про продовження другої групи інвалідності та план реабілітації.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виразились в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднані з вимаганням, вчинені організованою групою, вчинене в ролі виконавця, кваліфікуються за ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК.

Епізод №2.

Крім того, 15.03.2023 року ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , о 09-00 год прибула до кабінету №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює свою діяльність секретар комісії Міжрайонної травматологічної MCEK №1 KЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Головного управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 .

Так, під час спілкування з ОСОБА_16 у ОСОБА_7 відповідно до попередньо обумовленого з організатором злочину ОСОБА_10 злочинного плану направленого на вчинення злочинів, повторно, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, поєднаний вимаганням за вчинення в інтересах ОСОБА_16 , дій, а саме вирішення питання про отримання хворому другої групи інвалідності терміном на один рік.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, повідомила, що за вчинення нею дій в інтересах ОСОБА_16 останній необхідно надати неправомірну вигоду в сумі 4 (чотири) тис. грн.

Надалі, 15.03.2023 о 09:30 год. ОСОБА_7 , діючи повторно, за єдиним планом, узгодженим між усіма учасниками організованої групи, перебуваючи в кабінеті №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісія №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 отримала від ОСОБА_16 , за безперешкодне отримання другої групи інвалідності останній, грошові кошти в сумі 4 (чотири) тис. грн., які вимагала ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди.

Після цього, ОСОБА_7 передала вказані грошові кошти ОСОБА_10 , які останній розподілив між учасниками організованої групи, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

За результатами проведеного огляду ОСОБА_16 , у той же день, тобто 15.03.2023 видано довідку про отримання другої групи інвалідності та план реабілітації.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виразились в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднані з вимаганням, вчинені організованою групою, вчинене в ролі виконавця, кваліфікуються за ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК.

Епізод 3.

Також 29.03.2023 року ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , о 11-32 год прибула до кабінету №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює свою діяльність секретар комісії Міжрайонної травматологічної MCEK №1 KЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Головного управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 .

Так, під час спілкування з ОСОБА_17 у ОСОБА_7 відповідно до попередньо обумовленого з організатором злочину ОСОБА_10 злочинного плану направленого на вчинення злочинів, повторно, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, поєднаний вимаганням за вчинення в інтересах ОСОБА_17 , дій, а саме вирішення питання про отримання хворому другої групи інвалідності терміном на один рік.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, повідомила, що за вчинення нею дій в інтересах ОСОБА_17 останній необхідно надати неправомірну вигоду в сумі 4 (чотири) тис. грн.

Надалі, 29.03.2023 о 12:01 год. ОСОБА_7 , діючи повторно, за єдиним планом, узгодженим між усіма учасниками організованої групи, перебуваючи в кабінеті №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісія №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 отримала від ОСОБА_17 , за безперешкодне отримання другої групи інвалідності останній, грошові кошти в сумі 4 (чотири) тис. грн., які вимагала ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди.

Після цього, ОСОБА_7 передала вказані грошові кошти ОСОБА_10 , які останній розподілив між учасниками організованої групи, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

За результатами проведеного огляду ОСОБА_17 , у той же день, тобто 29.03.2023, видано довідку про отримання другої групи інвалідності та план реабілітації.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виразились в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднані з вимаганням, вчинені організованою групою, вчинене в ролі виконавця, кваліфікуються за ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК.

Епізод 4.

Також 05.04.2023 року ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , о 08-00 год прибув до кабінету №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює свою діяльність секретар комісії Міжрайонної травматологічної MCEK №1 KЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Головного управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 .

Так, під час спілкування з ОСОБА_18 у ОСОБА_7 відповідно до попередньо обумовленого з організатором злочину ОСОБА_10 злочинного плану направленого на вчинення злочинів, повторно, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, поєднаний вимаганням за вчинення в інтересах ОСОБА_18 , дій, а саме вирішення питання про отримання хворому третьої групи інвалідності терміном на один рік.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, повідомила, що за вчинення нею дій в інтересах ОСОБА_18 останньому необхідно надати неправомірну вигоду в сумі 10 (десять) тис. грн.

Надалі, 05.04.2023 о 10:21 год. ОСОБА_7 , діючи повторно, за єдиним планом, узгодженим між усіма учасниками організованої групи, перебуваючи в кабінеті №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісія №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 отримала від ОСОБА_18 , за безперешкодне отримання третьої групи інвалідності останній, грошові кошти в сумі 10 (десяти) тис. грн., які вимагала ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди. Після цього, ОСОБА_7 передала ОСОБА_10 папку з грошовими коштами отриманими від ОСОБА_18 .

У той-же час, в свою чергу ОСОБА_10 дістав з папки грошові кошти в сумі 10 000,00 грн, які розподілив між учасниками організованої групи, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

За результатами проведеного огляду ОСОБА_18 , у той же день, тобто 05.04.2023, видано довідку про отримання третьої групи інвалідності та план реабілітації.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виразились в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднані з вимаганням, вчинені організованою групою, вчинене в ролі виконавця, кваліфікуються за ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК.

Епізод 5.

Також 10.04.2023 року ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , о 09-00 год прибула до кабінету №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює свою діяльність секретар комісії Міжрайонної травматологічної MCEK №1 KЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Головного управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 .

Так, під час спілкування з ОСОБА_19 у ОСОБА_7 відповідно до попередньо обумовленого з організатором злочину ОСОБА_10 злочинного плану направленого на вчинення злочинів, повторно, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, поєднаний вимаганням за вчинення в інтересах ОСОБА_19 , дій, а саме вирішення питання про отримання хворому другої групи інвалідності, довічно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, повідомила, що за вчинення нею дій в інтересах ОСОБА_19 останній необхідно надати неправомірну вигоду в сумі 4 (чотири) тис. грн.

Надалі, 10.04.2023 о 09:24 год. ОСОБА_7 , діючи повторно, за єдиним планом, узгодженим між усіма учасниками організованої групи, перебуваючи в кабінеті №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісія №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 отримала від ОСОБА_19 , за безперешкодне отримання другої групи інвалідності, довічно, грошові кошти в сумі 4 (чотири) тис. грн., які вимагала ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди. Після цього, ОСОБА_7 передала ОСОБА_10 папку з грошовими коштами отриманими від ОСОБА_19 .

У той-же час, в свою чергу ОСОБА_10 дістав з папки грошові кошти в сумі 4 000,00 грн, які розподілив між учасниками організованої групи, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

За результатами проведеного огляду ОСОБА_19 , у той же день, тобто 10.04.2023, видано довідку про отримання другої групи інвалідності, довідно, та план реабілітації.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виразились в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднані з вимаганням, вчинені організованою групою, вчинене в ролі виконавця, кваліфікуються за ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК.

Епізод 6.

Також 29.08.2023 року ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , о 09-50 год прибув до кабінету №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює свою діяльність секретар комісії Міжрайонної травматологічної MCEK №1 KЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Головного управління охорони здоров`я Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 .

Так, під час спілкування з ОСОБА_20 у ОСОБА_7 відповідно до попередньо обумовленого з організатором злочину ОСОБА_10 злочинного плану направленого на вчинення злочинів, повторно, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, поєднаний вимаганням за вчинення в інтересах ОСОБА_20 , дій, а саме вирішення питання про отримання хворому другої групи інвалідності терміном на один рік.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, повідомила, що за вчинення нею дій в інтересах ОСОБА_20 останньому необхідно надати неправомірну вигоду в сумі 5 (п`ять) тис. грн.

Надалі, 29.08.2023 о 14:08 год. ОСОБА_7 , діючи повторно, за єдиним планом, узгодженим між усіма учасниками організованої групи, перебуваючи в кабінеті №8 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісія №1 K3 «ОКЦ МСЕ» ДОР» за адресою: АДРЕСА_3 отримала від ОСОБА_20 , за безперешкодне отримання другої групи інвалідності, терміном на один рік, грошові кошти в сумі 5 (п`ять) тис. грн., які вимагала ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди.

Наступного дня в ході проведення обшуку кабінету №8 у ОСОБА_7 вилучено частину грошових коштів, яку надав їй ОСОБА_20 , який діяв під контролем правоохоронних органів, у розмірі 4 000 грн. Ще частину грошових коштів у розмірі 500 гр вилучено у ОСОБА_10 під час обшуку кабінету №9 міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії № НОМЕР_1 КЗ ОКЦ МСЕ ДОР за адресою: АДРЕСА_3 .

За результатами проведеного огляду ОСОБА_20 , у той же день, тобто 29.08.2023, видано довідку про отримання другої групи інвалідності, терміном на один рік та план реабілітації.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виразились в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, поєднані з вимаганням, вчинені організованою групою, вчинене в ролі виконавця, кваліфікуються за ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК.

02.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 внесені відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК.

28.03.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.368 КК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року у задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_21 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником управління Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_22 , про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та обрано стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 28 травня 2024 року включно, заборонивши їй залишати без дозволу слідчого або прокурора місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , крім випадків необхідності запобігання загрозі життю та здоров`ю.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на підозрювану ОСОБА_7 покладені такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді (суду) за кожним викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання (перебування);

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .

Роз`яснено підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу України.

В обґрунтування зазначає, що відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 слідчий суддя обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який на переконання сторони обвинувачення, не забезпечить виконання покладених на підозрювану обов`язків, оскільки на даний час існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, тобто можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, про наявність яких свідчить систематичний характер вчинення корупційних кримінальних правопорушень; факт того, що особа, яка притягається до кримінальної відповідальності, розуміючи негативні наслідки, що можуть настати, в будь-який момент на стадії досудового розслідування або судового розгляду прийняти рішення про вчинення дій щодо переховування, а також те, що підозрювана знає свідків кримінального правопорушення та мала безпосередній вплив на надання їм певного статусу, і таким чином може незаконно впливати на них шляхом шантажування щодо позбавлення відповідних привілегій. Окрім того, підозрювана знайома та перебуває у дружніх робочих відносинах з іншими членами МСЕК і таким чином, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, може незаконно узгоджувати їх покази між собою задля ухилення одного або всіх підозрюваних від кримінальної відповідальності.

Таким чином, на переконання сторони обвинувачення, запобігти вчиненню вищевказаних дій можливо лише за допомогою найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням такого розміру застави, що реально забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, ураховуючи виключність вказаного випадку.

Тому прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити у повному обсязі та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

В обгрунтування зазначає, що незважаючи на відносну м`якість обраного судом ОСОБА_7 запобіжного заходу, цілодобовий домашній арешт ставить під загрозу життя та здоров`я близьких підозрюваної, які через свій стан перебувають у залежності від неї. Так, ОСОБА_7 дійсно постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , проте вона є єдиною донькою ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка є інвалідом І групи (загальне захворювання з ураженням органів опори та руху), опікується постійним доглядом за матір`ю і має не рідше одного разу на 2-3 дні приїздити до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для виконання медичних та гігієнічних процедур, приготування їжі, тощо. Крім того, за місцем фактичного проживання підозрювана перебуває через необхідність цілодобового догляду за невісткою ОСОБА_24 , якій 22.03.2024 року встановлено діагноз злоякісного новоутворення нижньої щелепи (остеосаркома), що потребує радикального оперативного втручання та курсів хіміотерапії, а інших осіб, які б могли здійснювати належний та професійний догляд за вищезазначеними особами немає.

Також звертає увагу, що ОСОБА_7 вже неодноразово демонструвала належну процесуальну поведінку своєчасно з`являючись до органів досудового слідства та суду не будучи затриманою в порядку ст.208 КПК, а усі підозрювані наразі допитані, дають зізнавальні свідчення, що виключає сенс вчинення тиску на них.

Таким чином враховуючи вищевикладені обставини захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої стороною обвинувачення апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та альтернативою внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, водночас заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вислухавши пояснення підозрюваної та захисника на підтримку поданої стороною захисту апеляційної скарги, які наполягали на її задоволення та просили обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у той-же час заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

Відповідно до положень ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Згідно позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Положеннями ч.4 ст.194 КПК передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За змістом положень частини першої та другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 та обираючи стосовно неї інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя послався на доведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК, а також на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Ці висновки не оспорюються прокурором та стороною захисту в апеляційних скаргах, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК апеляційним судом не перевіряються.

Натомість слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, всупереч доводам прокурора, слідчий суддя у своєму рішенні зазначив, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених п.п.3,5 ч.1 ст.177 КПК, тобто ризиків того, що підозрювана ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Такі висновки слідчого судді є правильними, оскільки вони випливають із змісту поданого клопотання та не спростовуються доданими до клопотання письмовими доказами (а.с.1-11).

Отже, всупереч доводам прокурора, сам по собі факт вчинення інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень та ймовірність призначення їй тяжкого покарання, за відсутності конкретних фактів її переховування від органу досудового розслідування, на що посилається прокурор в апеляційній скарзі, не свідчить про недостатність обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Крім того, прокурор не надав апеляційному суду будь-яких об`єктивних даних про те, що підозрювана ОСОБА_7 після застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у даному кримінальному провадженні, порушувала умови та не дотримувалася покладених на неї обов`язків, або намагалася переховуватися від слідства. Навпаки, під час апеляційного розгляду прокурор зазначив, що у сторони обвинувачення наразі відсутні зауваження щодо процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 та яка своєчасно з`являється за викликом до слідчого та прокурора.

Разом з тим, всупереч доводам апеляційних скарг, на думку колегії суддів, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_7 у разі доведеності її винуватості у скоєному, та даних про особу підозрюваної, віку та стану її здоров`я, репутації, сімейного та майнового стану, яка є вдовою, на теперішній час не працює на посаді, вчинення злочинів на якій їй інкримінуються, пенсіонерка, має міцні соціальні зв`язки, зокрема матір похилого віку, яка є інвалідом І групи та невістку, які потребують стороннього догляду, раніше не судима, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, у вигляді цілодобового домашнього арешту, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а покладені на неї згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки будуть достатнім стримуючим фактором для запобігання встановленому ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК. У випадку недотримання підозрюваною ОСОБА_7 умов запобіжного заходу визначеного ухвалою слідчого судді, слідчий або прокурор не позбавлені права звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді про зміну запобіжного заходу в порядку визначеному статтею 200 КПК.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту законним, обґрунтованим, мотивованим та єдино можливим запобіжним заходом щодо даного конкретного випадку, що цілком відповідає визначеній ч.1 ст.177 КПК меті застосування запобіжного заходу, а тому підстав для зміни підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на чому наполягає сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурора ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Індустріального ра йонного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_7 строком до 28 травня 2024 року, включно та покладенням відповідних обов`язків - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4