Справа №760/8468/24
Провадження №1-кс/760/4022/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника підозрюваного - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянинаУкраїни, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні №0000481 від 14.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000481 від 14.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України - нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, за наступних обставин.

Органом досудового розслідування встановлено, що 16.02.2024, у ході конфлікту ОСОБА_5 наніс своєму брату ОСОБА_5 удар кулаком лівої руки в обличчя з правої сторони, при цьому задів пусту пляшку скляну від горілки, яка, впавши на підлогу, розбилась. У цей момент ОСОБА_7 бажаючи нанести тілесні ушкодження ОСОБА_5 , схопив вищезазначену розбиту пляшку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_7 діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, сидячи на ліжку навпроти рідного брата на відстані приблизно витягнутої руки, тримаючи у правій руці розбиту скляну пляшку горілки, здійснив не менше одного удару у бічну зону живота зліва ОСОБА_7 , та не менше одного удару в внутрішню зону стегна правої ноги останнього, де знаходяться життєво важливі сполучення судин. Розуміючи наслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_7 , не надав першу медичну допомогу та не викликав швидку медичну допомогу, тобто залишив ОСОБА_5 у небезпеці для його життя та здоров`я, чим закінчив свій злочинний умисел та ліг спати на ліжку у тій самій кімнаті.

У продовж ночі з 16.02.2024 на 17.02.2024, приблизно о 03:00 год. ОСОБА_7 прокинувся та побачив, що ОСОБА_5 погано, у останнього млява та незрозуміла мова, тому вирішив викликати карету швидкої медичної допомоги. Однак, до приїзду лікарів, у результаті протиправних дій ОСОБА_7 відносно ОСОБА_5 , останній помер від крововтрати.

17.02.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва 19.02.2024 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 16.04.2024 включно без визначення в якості альтернативного запобіжного заходу застави.

Слідчий в клопотанні зазначає, що вина ОСОБА_7 , у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

- вплив на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин;

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зникнення та перебування тривалий час у розшуку;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, орган досудового розслідування вбачає необхідність в продовженні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На думку органу досудового розслідування, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою без визначення розміру застави, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

На підставі викладеного, слідчий просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.05.2024 включно, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання про продовження міри запобіжного заходу та просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Солом`янського управління поліції ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000481 від 14.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_7 ..

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Виходячи з цього, в ході розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 в цілому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Так, ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява №33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Отже, такі відомості, у своїй сукупності дають достатні підстави для переконання того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, стороною обвинувачення належним чином обґрунтовано наявність ризику, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства та той факт, що йому дані свідків, існує вірогідність здійснення дій, щодо впливу в позапроцесуальний спосіб з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин.

Також судом приймаються доводи сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що підозрюваний ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається та враховуючи зазначені обставини, погоджується із вірогідністю наявності ризику вчинення дій щодо продовження протиправної діяльності та вчинення нових злочинів.

Крім того, прокурором обґрунтовано та доведено ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 офіційно не працює, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому не має міцних соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути місто Київ, з метою уникнення кримінальної відповідальності та перебувати тривалий час у розшуку.

Також, стороною захисту не надано суду доказів чи аргументів, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Крім того, твердження захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є такими, що не відповідають дійсності.

Аргументи сторони захисту не спростували заявлені у клопотанні ризики, які слідчий суддя вважає доведеними прокурором, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, впливу на свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Суд вважає, необхідним врахувати, що в кримінальному провадженні №0000481 від 14.02.2024 вже проведено низку основних слідчих дій.

Разом з цим, в рамках кримінального провадження призначено ряд судово-медичних (цитологічних та імунологічних) експертиз від 19.02.2024, які перебувають на виконанні Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи.

26.02.2024 призначено комплексну амбулаторно психолого-психіатричну експертизу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , яка станом на теперішній час перебуває на виконанні ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України».

Також, 01.04.2024 призначено судово-медичну експертизу встановлення тяжкості тілесних ушкоджень з урахуванням проведеного слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 , виконання якої доручено експертам відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, яка на теперішній час перебуває на виконанні.

Суд також враховує, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження існує обґрунтована необхідність виконання слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень, а саме: отримання та доручення до матеріалів кримінального провадження висновків судово-медичних експертиз; отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження висновків експертиз.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин, застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею, на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

Суд вважає також необхідним зазначити, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_7 , про який ідеться в клопотанні слідчого.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що йому загрожує, його майновий стан, відсутність відомостей про постійне місце роботи та проживання.

Отже, оцінюючи у сукупності всі обставини на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким за ч. 1 ст. 121 КК України та доведених ризиків, відомості щодо особи підозрюваного, слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі «Марченко проти України» про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України та враховує той факт, що згідно матеріалів клопотання, підозрюваному інкриміновано вчинення умисного злочину із застосуванням насильства, та вважає, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.05.2024 включно, відносно підозрюваного ОСОБА_7 ..

На підставі викладеного ст.ст. 176, 177, 183, 184, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.05.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити строк дії даної ухвали до 17.05.2024 включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_8