Дата документу 30.04.2024Справа № 554/3275/24
Провадження № 1-кс/554/4303/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши у порядку письмового провадження клопотання власника майна ОСОБА_2 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні за №0000051 від 12 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому власник майна, зокрема свідоцтва про реєстрацію ТЗ марки «Мітсубісі Грандес» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2024 року.

В обґрунтування клопотання зазначила, що у зв`язку із безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, 28 березня 2024 року, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено невідкладний обшук автомобіля, у ході якого виявлено та вилучено речі, котрі 28 березня 2024 року постановою слідчого СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 визнано речовим доказом.

02 квітня 2024 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави наклав арешт на тимчасово вилучене від 28 березня 2024 року в ході проведення обшуку автомобіля майно, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Мітсубісі Грандес» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , яке поміщене до спецпакету НПУ № ICR 0117526, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Додатково пояснила, що автомобіль «Міцубісі Грандес» чорного кольору, д. н. з. НОМЕР_3 залишила біля буд. 1 по вул. Пушкіна у с. Копили Полтавського району та вже згодом дізналась про проведення слідчих дій відносно нього, при цьому вона, як власник, надала ключі від транспортного засобу своєму співмешканцю.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Слідчий Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування та повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження і вимогою захисту основних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування та повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження і вимогою захисту основних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Із системного аналізу наведених норм КПК України можливо зробити висновок, що слідчому судді при вирішення питання накладення арешту майна, та при розгляді його скасування, при обґрунтованості такого клопотання, слід обирати або залишати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження прав володільця майна, яке суттєво позначиться на його інтересах.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 12 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2024 року накладено арешт, зокрема на вилучене в ході проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Venza», чорного кольору, д. н. з. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Мітсубісі Грандес» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , яке поміщене до спецпакету НПУ № ICR 0117526, що належить ОСОБА_2 та визначено місцем зберігання речових доказів камеру речових доказів ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, що у м. Полтаві, вул. Олени Пчілки, 19Е, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді метою накладення арешту на свідоцтво було забезпечення його збереження в якості речового доказу в кримінальному провадженні.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Зважаючи на те, що на цей час кінцеве рішення у справі не прийняте, досудове розслідування триває, арештоване свідоцтво відповідає критеріям речових доказів, визначеним статтею 98 КПК України, слідчий суддя вважає, що на момент розгляду клопотання відсутні правові підстави для скасування застосованого щодо нього арешту в повному обсязі, водночас, зважаючи на принципи розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе передати свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки «Мітсубісі Грандес» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на відповідальне зберігання з правом користування власнику майна ОСОБА_2 , зобов`язавши її за першою вимогою надавати речовий доказ слідчому, прокурору в разі виникнення необхідності в цьому.

При цьому слідчий суддя наголошує на тому, що накладений арешт продовжує свою дію в частині заборони розпорядження та відчуження майна.

Керуючись ст. ст. 174 і 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні

№0000051 від 12 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити частково.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Мітсубісі Грандес» д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_2 з правом користування, зобов`язавши її за першою вимогою надавати його слідчому, прокурору в разі виникнення необхідності в цьому.

Попередити власника транспортного засобу ОСОБА_2 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5