Справа № 127/697/24
Провадження №11-кп/801/700/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника -адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2024 відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою ст. 82 КК України в заміні засудженому невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вважає що при винесенні рішення суд не взяв до уваги, що ОСОБА_8 працевлаштований, до роботи ставиться сумлінно та добросовісно, всі розпорядження адміністрації установи виконує без заперечень; позитивно характеризується, має 6 заохочень, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня; критично відноситься до свого минулого життя і своєю поведінкою підтверджує, що став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку захисника - адвоката ОСОБА_7 та пояснення засудженого ОСОБА_8 ,який просив задовольнити апеляційну скаргу, заперечення прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до вимог ст. 404КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно з ч.1ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так, згідно ст.50 КК, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.82 КК особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений 29.12.2016 року вироком Слов`янського районного суду Донецької області п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 71 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Засудженому ОСОБА_8 , відповідно до ст. 72 КК України, зараховано в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення за період з 27.10.2016 року по 29.12.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку 27.10.2026 року; відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Відповідно до матеріалів справи, засуджений ОСОБА_8 у Винницькій ВК №86 перебуває з 15.04.2022. Під час тримання в державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» характеризується посередньо, працевлаштований, усвідомлює, що саме треба змінити в життя, але нічого для цього не хоче робити, має позитивні плани на майбутнє, проте не розуміє як їх втілити в життя., періодично залучається та бере учать у роботах по благоустрою установи та прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі на засудженого ОСОБА_8 вбачається, що останній за 2018-2023 рік має 20 заохочень. Однак, за 2023-2024 рік за порушення режиму відбування покарання має 2 дисциплінарні стягнення, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст.82КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Наведене є обов`язковою передумовою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, поряд із передбаченими у ч.4 ст.82КК України строками фактичного відбуття покарання засудженим.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Суд першої інстанції, розглянувши заяву засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, цілком обґрунтовано відмовив у її задоволенні, оскільки дані про особу ОСОБА_8 не дозволяють зробити переконливий висновок про те, що засуджений став на шлях виправлення та не можуть слугувати підставою для застосування щодо останнього положень ст.82 КК України. З таким рішенням погоджується і апеляційний суд.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що для застосування щодо засудженого положень ст.82КК України необхідно враховувати його поведінку за весь період відбування покарання.

Так, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» з 15.04.2022 року та за цей період характеризується посередньо, допустив за цей період одне порушення, дисциплінарне стягнення за яке не погашено, заохочувався за цей період двічі.

Згідно висновку комісії Вінницької ВК №86 ОСОБА_8 не став на шлях виправлення та не може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, ОСОБА_8 раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання.

На думку колегії суддів заміна засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким, навіть з урахуванням доводів, які зазначені в апеляційній скарзі захисника є передчасною.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, однак із ОСОБА_8 цього не спостерігається. ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, звільнявся умовно-достроково, що свідчить про необхідність більш ретельної перевірки даних про особу засудженого при з`ясуванні питання чи засуджений став на шлях виправлення.

Враховуючи вищенаведене,а також те, що заміна невідбутої частини покарання засудженому більш м`яким є правом, а не обов`язком суду, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2024, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4