Справа № 357/6518/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0000235, відомості про яке 02.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луги Рожнятівського району Івано-Франківської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

12.03.2024 ОСОБА_2 через мережу «Інтернет», точного сайту досудовим розслідуванням не встановлено, здійснив замовлення у ПТ "ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВ "ІНТЕР-РІЕЛТІ" І КОМПАНІЯ" мобільного телефону марки «MEIZU U20 (U685H) 32 Gb», з доставкою товару до пункту прийому-передачі відправлень ТОВ «Нова Пошта», а саме у відділення № 1, розташованого за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Садова, 4-В, вказавши при цьому не свої анкетні дані, а іншої особи ОСОБА_3 , та в цей час у нього виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном.

В подальшому, 14.03.2024 близько 11:16 год ОСОБА_2 перебуваючи у приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Садова, 4-В, заздалегідь підготувавши інший мобільний телефон, марку досудовим розслідуванням не встановлено, який він приніс із собою, маючи мету незаконного заволодіння чужим майном, а саме: мобільним телефоном марки «MEIZU U20 (U685H) 32 Gb», який надіслав до вищевказаного відділення «Нова Пошта» ПТ "ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ ТОВ "ІНТЕР-РІЕЛТІ" І КОМПАНІЯ", шляхом обману оператора цього відділення ОСОБА_4 , повідомив останній номер відправлення - № 4410 та попросив скористатись послугою огляду товару, не маючи наміру при цьому в подальшому за нього розрахуватись.

Після цього, отримавши товар на огляд від оператора відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_4 , ОСОБА_2 під час огляду товару, а саме мобільного телефону марки «MEIZU U20 (U685H) 32 Gb», переконавшись в тому, що його дії залишаються непоміченими з боку сторонніх осіб та працівників відділення «Нової Пошти», витягнув з правої кишені куртки, в яку був одягнений, раніше підготовлений мобільний телефон невстановленої марки та здійснив підміну товару, поклавши в коробку раніше підготовлений мобільний телефон невстановленої марки, а мобільний телефон марки «MEIZU U20 (U685H) 32 Gb» сховав до правої кишені куртки, в яку був одягнений.

В подальшому, ОСОБА_2 віддав пакування (коробку з підміненим телефоном) оператору відділення «Нової Пошти» ОСОБА_4 , яка згідно із договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, несе відповідальність у випадку незабезпечення з її вини збереження ввірених їй речей, та повідомив останній, що відмовляється оплачувати і отримувати замовлений ним мобільний телефон та залишив приміщення відділення № НОМЕР_1 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул. Садова, 4-В, незаконно заволодівши при цьому мобільним телефоном марки «MEIZU U20 (U685H) 32 Gb».

Після цього, із заволодівшим шахрайським шляхом мобільним телефоном марки «MEIZU U20 (U685H) 32 Gb», ОСОБА_2 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок своїх незаконних, шахрайських та протиправних дій, ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 1382,50 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 , зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_5 , підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , у якій вона надала згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_4 зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

З урахуванням наведеного та виконанням вимог КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381 - 382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Суд відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Згода потерпілої ОСОБА_4 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Про особу обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він неодружений, утриманців не має, непрацюючий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, перебуває на військовому обліку призовників в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.02.2018, медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд зазначає, що поряд з іншими видами покарань, вказаною нормою закону передбачено також штраф. Призначаючи покарання у виді штрафу і визначаючи його розмір, суди мають враховувати майновий стан обвинуваченого. Майновий стан винного є поняттям оціночним. Для оцінки майнового стану винного слід, зокрема, враховувати розмір заробітної плати, пенсії чи стипендії такої особи; грошових доходів та інше.

Оскільки, матеріали кримінального провадження не містять належних відомостей про місце роботи обвинуваченого та розмір його доходів, тому, на думку суду, до нього, не може бути застосований такий вид покарання як штраф. У даному випадку до обвинуваченого не може бути застосоване покарання і у виді виправних робіт, оскільки вказаний вид покарання повинен відбуватися за місцем роботи засудженого.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 , можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.

Долю документів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 301, 302, 368-374, 381-382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 в період іспитового строку обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Документи по справі, а саме: матеріали відеозапису, які містять відеофайли під назвою «Nova poshta #1_ch4_main_1003_2958», «Nova poshta #1_ch5_main_0947_2957», «Nova poshta #1_ch6_main_1309_2950» та зберігаються на оптичному носієві інформації CD-R диску, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 170.00 грн (сто сімдесят гривень).

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному проваджені не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_6