печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю власника майна ОСОБА_3 ,

її представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного в рамках кримінального провадження № 0000196,

ВСТАНОВИВ:

4 березня 2024 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 24.08.2023 року у справі № 757/36015/23-к, а також від 27.10.2023 у справі 757/48629/23-к а саме: на автомобіль «Mersedes» модель «Benz GLS 350», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2016 року випуску, Vin: НОМЕР_2 у формі заборони користуватися, передавати, відчужувати та автомобіль «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_3 , vin: НОМЕР_4 у формі заборони користуватися, передавати, відчужувати.

Зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів того, що власником автомобілів: «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_3 та «Mersedes» модель «Benz GLS 350», д.н.з. НОМЕР_1 являється ОСОБА_6 , оскільки у обліковій карточці транспортних засобів зазначені дані - третіх осіб, а ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 27.10.2023 року про накладення арешту на майно, не містить жодного посилання на доказ чи докази, якими б було встановлено факт права власності чи належності вищевказаних транспортних засобів ОСОБА_6 .

До того ж, твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_6 з метою конспірації своїх злочинних дій, неодноразово здійснював купівлю продаж транспортних засобів та оформлював на пов`язаних осіб, жодним чином не кореспондується із ситуацією, оскільки обставини вчинення інкримінованих підзахисному діянь це травень - липень 2022 року, а автомобілі були придбані третіми особами у серпні та грудні 2021 року, тобто задовго навіть до готування вищевказаних кримінальних правопорушень.

Більше того, у постановах про визнання речовими доказами відсутні конкретні дані, про те за яким саме критерієм дані автомобілі віднесені до категорії речових доказів, з урахуванням того, що вони були придбані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задовго, навіть до готування вчинення кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_6 і не могли бути, а ні предметом кримінального правопорушення, а ні об`єктом, як і не були набути злочинним шляхом і т і.

Таким чином, автомобілі «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_3 та «Mersedes» модель «Benz GLS 350», д.н.з. НОМЕР_1 зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу до нього серія НОМЕР_5 , за жодними ознаками не відносяться до категорії речових доказів.

У судовому засіданні власник майна та її представник клопотання підтримали в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у ньому. Просили клопотання задовольнити та скасувати арешт з вказаних транспортних засобів.

Прокурор до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000196 від 30.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 366 КК України.

Встановлено, що в травні 2022 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 переслідуючи корисливу мету склали злочинний план протиправного заволодіння часток у статутному капіталі ТОВ «Хорольський завод дитячих продуктів харчування», відповідно до якого створили злочинну організацію до якої залучили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_6 ОСОБА_16 та інших невстановлених осіб.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 серпня 2023 року справа № 757/36015/23-к накладено арешт зокрема на майно ОСОБА_3 , автомобіль «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_3 , vin: НОМЕР_4 у формі заборони його відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, 17.08.2023 року ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000196 від 30.07.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України.

Санкціями ч. 3 ст. 206-2, ч. 2 ст. 255 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Прокурор зазначив, що згідно даних досудового розслідування, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснював купівлю та реєстрацію рухомого майна (транспортних засобів) згідно бази реєстраційних карток на транспортні засоби, на довірених йому осіб якими є його колишня дружина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_6 , за якою зареєстрований транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ GLS 350», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2016 р.в., VIN- НОМЕР_2 та співмешканка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_7 ) за якою зареєстрований транспортний засіб марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, 2015 р.в., VIN- НОМЕР_8 .

У зв`язку з чим, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 27 жовтня 2023 року справа № 757/48629/23-к накладено арешт із забороною користуватись, передавати, відчужувати майно, а саме:

- транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ GLS 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2016 року випуску VIN- НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб марки «AUDI Q5», державний номерний знак НОМЕР_3 , білого кольору, 2015 року випуску VIN- НОМЕР_8 .

За вимогами п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, конфіскації майна як виду покарання, який накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Крім того, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, жодних доказів, що вказані транспортні засоби підпадають під ознаки,передбачені п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України, оскільки право власності на зазначені автомобілі, згідно долучених до матеріалів клопотання реєстраційних карток, набуто задовго до початку кримінального провадження та розслідуваних подій у ньому.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Так, при розгляді клопотання про скасування арешту майна, слідчому судді не надано доказів в обґрунтування визнання дієвості мети накладення арешту, а також доказів, які підтверджують необхідність в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Крім того, при розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту на транспортні засоби, що належать третім особам.

Стороною обвинувачення не надано слідчому судді доказів щодо необхідності в збереженні арешту на транспортні засоби, що на праві власності належать третім особам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а не підозрюваному ОСОБА_17 у кримінальному провадженні

Тому, з урахуванням принципів розумності та співмірності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, наслідки накладеного арешту для третіх осіб, слідчий суддя вважає можливим скасувати накладений арешт на транспортні засоби.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного в рамках кримінального провадження № 0000196 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.08.2023 року у справі № 757/36015/23-к у кримінальному провадженні №0000196 від 30.07.2022 року, а саме: на транспортний засіб «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, 2015 року випуску, Vin: НОМЕР_4 , в частині заборони відчуження, власницею якого є ОСОБА_3 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2023 року у справі № 757/48629/23-к у кримінальному провадженні №0000196 від 30.07.2022 року, а саме: на транспортний засіб належний ОСОБА_3 - «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, 2015 року випуску, Vin: НОМЕР_4 , у формі заборони користуватися, передавати, відчужувати вказаний автомобіль.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 24.08.2023 року у справі № 757/36015/23-к у кримінальному провадженні №0000196 від 30.07.2022 року, на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Mersedes» модель «Benz GLS 350», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_9 , яке належить ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.10.2023 року у справі № 757/48629/23-к у кримінальному провадженні №0000196 від 30.07.2022 року, на транспортний засіб належний ОСОБА_5 - «Mersedes» модель «Benz GLS 350», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2016 року випуску Vin: НОМЕР_2 , у формі заборони користуватися, передавати, відчужувати вказаний автомобіль.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_18 або іншого уповноваженого слідчого у даному кримінальному провадженні № 0000196 від 30.07.2022 року - повернути автомобіль - «Audi Q5» д.н.з. НОМЕР_3 , білого кольору, 2015 року випуску, Vin: НОМЕР_4 - власниці ОСОБА_3 , а автомобіль «Mersedes» модель «Benz GLS 350», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2016 року випуску Vin: НОМЕР_2 з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 - власниці ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1