Провадження по справі № 1-кп/522/451/24
УХВАЛА

в порядку ст. 331 КПК України

(повний текст)

15 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001829 від 14.10.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, маючої середню освіту, заміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше судимого:

- 06.02.2008 року Біляївським р/с Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років п/в, ст. 75 КК України 1 рік і/с;

- 03.06.2009 року Суворовським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця п/в. Звільнився 22.04.2010 умовно-достроково - невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 11 днів;

- 01.10.2013 року Приморським р/с м.Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року п/в, ст. 75 КК України 1 рік і/с; 16.03.2016 Суворовським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільнений 15.06.2016 по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001829 від 14.10.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Позиція учасників.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 153 680 грн., оскільки наявні ризики, передбачені у п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме є необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора як необґрунтованого, пояснивши, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, проживає разом із батьками похилого віку, є інвалідом ІІІ групи, доглядає за батько, який хворіє на онкологічного захворювання, потребує сторонньої допомоги, виховує сина 20202 року народження, який проживає разом із ним.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та їх захисники підтримали думку їх колеги.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Мотиви суду.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, разом із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Частина ч.1 ст.9 КПК України встановлює, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За результатами досліджень Українського медичного та моніторингового центру з алкоголю та наркотиків Міністерства охорони здоров`я України (який є загально доступним документом) за останні десять років кількість смертей серед осіб, які перебували на наркологічному обліку, зросла більше ніж у 3 рази, у тому числі від передозування майже в 4 рази. Загрозливих масштабів набули поширеність розладів психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин (174,7 на 100 тис. населення), а також психічні захворювання (11,5 на 100 тис. населення). Україна входить до переліку країн із загрозливим рівнем немедичного споживання наркотиків.

Тому на підставі викладеного, слідчий суддя констатує про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років з конфіскацією майна, офіційно не працює, є інвалідом ІІІ групи, має постійне місце проживання, за яким проживає разом із батьками похилого віку, сином 2020 року народження, якого виховує, батьком, який хворіє на онкологічне захворювання та потребує постійного догляду, що свідчить про наявність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що станом на теперішній час існує лише один ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду.

Ризик вчинення нового кримінального правопорушення суд до уваги не бере, оскільки прокурором не конкретизований вказаний ризик взагалі, не надано жодних підтверджуючих документів на притягнення обвинуваченого до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими злочину, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватими, вік та стан здоров`я.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки та виконання покладених процесуальних обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, зважаючи на те, що після повернення застави, обвинувачений обов`язки щодо обов`язкової явки до суду жодного разу не порушував, має постійне місце проживання, доглядає за батьком та сином, а тому, з метою забезпечення спробам переховуватись від суду, суд вважає, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, суд, з урахуванням наведених доказів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з 21:00 години до 08:00 години, за адресою постійного місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 197-199, 331, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, з 21:00 до 08:00 години, за адресою: АДРЕСА_2 , на 2 місяці, тобто до 13.05.2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання з 21:00 до 08:00 години за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця проживання та /або роботи.

Строк дії запобіжного заходу становить два місяці і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 15.03.2024 року.

Виконання ухвали суду доручити прокурору Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 .

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 19.03.2024 року о 16:00 годині в залі суду №131.

Головуючий суддя: ОСОБА_10

15.03.2024