печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 25.10.2017 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, а також за фактами зловживання службовим становищем, перевищення службових повноважень посадовими особами ДУ «Бердянська виправна колонія (№ 77)», катування засуджених, сексуального насильства, вимагання майна, а також створення, керування та участі у злочинній організації службовими особами ДКВС України спільно із окремими засудженими з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 255, ч. ч. 1, 2 ст. 127, ч. 2 ст. 153, ч. 2 ст. 189, ч. ч. 1, 2 ст. 364, ч. ч. 1, 2 ст. 365 КК України.

08.06.2023 08 год. 38 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано на підставі п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 127, ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 09.06.2023, яка залишене без змін згідно із ухвалою Київського апеляційного суду від 31.07.2023, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.08.2023.

При цьому варто відмітити, що судом першої та апеляційної інстанцій за результатами вивчення та аналізу матеріалів кримінального провадження, встановлено, що «причетність ОСОБА_5 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наяними доказами», повідомлення про підозру визнано обгрунтованим, а наявних доказів «достатньо аби виправдати подальше розслідування та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою». Одночасно колегія суддів констатувала, що посилання строни захисту на необгрунтованість підомленої ОСОБА_5 підори слід визнати безпідставними.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від 02.08.2023 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 08.09.2023 включно.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 02.08.2023 підозрюваному ОСОБА_5 продовженно строк тримання під вартою строком до 08.09.2023.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 08.12.2023, відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 05.09.2023.

Згідно із ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 05.09.2023 підозрюваному ОСОБА_5 продовженно строк тримання під вартою строком до 04.10.2023.

Згідно із ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 28.09.2023 підозрюваному ОСОБА_5 продовженно строк тримання під вартою строком до 21.11.2023.

Згідно із ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 від 21.11.2023 підозрюваному ОСОБА_5 продовженно строк тримання під вартою строком до 08.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 06.12.2023 строк досудового рохзслідування у кримінальному провадженні продовжено до 10 місяців, тобто до 08.04.2024.

Відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 06.12.2023 підозрюваному ОСОБА_5 продовженно строк тримання під вартою строком до 03.02.2024.

Згідно із ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_14 від 01.02.2024 підозрюваному ОСОБА_5 продовженно строк тримання під вартою строком до 31.03.2024.

При продовженні строку тримання під вартою слідчими суддями також визнано достаність доказів для обгрунтування повідомлення про підозру ОСОБА_5 та продовження його тримання під вартою.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність вказаного ризику підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки інкриміновані йому кримінальні правопорушення, передбачають покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Разом з тим, ОСОБА_5 є уродженцем м. Сочі Краснодарського краю Росіської федерації, до 1999 року проходив службу в 1 гвардійському мотострілковому полку Таманської дивізії МО РФ , отже він має соціальні звязки у російськійй федерації та може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово окуповану територію України. Наведе свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На даний час у кримінальному провадженні не встановлені усі обставини, які підлягають доказуванню, а тому підозрюваний має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема: носії інформації на яких може бути збережені відео/аудіо/фотофайли з обставинами катувань засуджених та вимагання у них грошових коштів, листування за допомогою месенджерів або електронної пошти із іншими учасниками вчинення злочинних дій, записники, щоденники, що можуть містити рукописні записи про вказані факти, інші предмети і документів, які стосуються періоду відбування покарання у ДУ «Бердянська виправна колонія № 77» та вчинення протиправних дій й ті, про які стороні обвинувачення на цьому етапі кримінального провадження не відомо.

Окрім того, із показань потерпілого ОСОБА_15 вбачається, що за вказівкою ОСОБА_5 і ОСОБА_7 було приховано факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, в результаті яких стався розрив його селезінки, що може бути віднесено до категорії тяжких тілесних ушкоджень. З цією метою ОСОБА_7 організував написання показань свідків та відображення у інших офіційних документах завідомо недостовірних даних проте, що ОСОБА_15 отримав травму живота, граючи у футбол разом з іншими засудженими. Таким чином було приховано факт вчинення тяжкого кримінального правопорушення. Наведе свідчить про існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних підозрюваних, потерпілих, свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній може мати можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Оскільки у кримінальному провадженні підозрювані, потерпілі, свідки у порядку ст. 225 КПК України не допитані, їх необхідно буде допитати у суді. Таким чином ОСОБА_5 має реальну можливість вплинути на вказаних осіб з метою схилити їх до зміни раніше наданих показань, вигідних стороні захисту, або відмовитись від надання показань. Наведе свідчить про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ураховуючи характер вчинених підозрюваним злочинів та тяжкість покарання, що може загрожувати йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та переховатись від органів досудового розслідування та суду, а незаконними засобами через залякування може впливати на інших підозрюваних, потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, тому з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З моменту попереднього продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні виконано наступні слідчі та процесуальні дії:

- призначено судові психологічні експертизи щодо свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ;

- отримано висновок судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_20 ;

- витребувано необхідну інформацію та копії документів від Департаменту з питань виконання показань Міністерства юстиції України;

- скеровано запити до банківських установ, у яких могли бути відкриті банківські рахунки, що використовувалися для отримання грошових коштів при вимаганні;

- скеровано запит про Запорізької обласної прокуратури щодо надання інформації про проведені перевірки дотримання прав засуджених в ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»;

- надано відповідні доручення оперативним підрозділам на встановлення інших потерпілих та свідків вчинення кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні з метою прийняття кінцевого процесуального рішення необхідно виконати наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії:

- отримати висновки призначених судово-медичних експертиз за участі потерпілих з метою виявлення на їх тілі слідів застосованих тортур, катувань, побоїв на нанесення тілесних ушкоджень;

- отримати висновки судових психолого-психіатричних експертиз за участі потерпілих з метою визначення моральної шкоди, завданої їм в результаті катувань;

- прийняти процесуальне рішення про виділення в окреме провадження матеріалів досудового розслідування за фактами кримінальних правопорушень, у яких не повідомлено про підозру жодній особі;

- повідомити учасників кримінального провадження про завершення досудового розслідування та виконати з ними вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які вручити стороні захисту;

- провести інші слідчі (розшукові) дії та прийняти процесуальні рішення, які виникнуть під час досудового розслідування.

Проведення вищевказаних процесуальних, слідчих (розшукових) дій під час подальшого досудового розслідування необхідно для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих підозрюваним, забезпечення дотримання їх та інших учасників кримінального провадження законних прав. Окрім того, виконання вищевказаних слідчих дій має важливе значення для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримала та просила його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо обставин викладених у клопотанні та наявності ризиків визначених у ньому заперечив.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст.177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності доказів щодо причетності ОСОБА_5 до інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії кримінального провадження, є безпідставними.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті, можливість сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження, а також доведена можливість впливу на свідків та потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що заявлені ризики не зменшилися, а також доведено, що обставини, які перешкоджали завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали є поважними.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за вчинення особливо тяжких злочинів, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що необхідно виконати ряд слідчих дій, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, а також беручи до уваги, що ризики, передбачені, ст. 177 КПК України, не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, обставини викладені у клопотанні, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 26.05.2024 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1