Справа №718/743/24
Провадження №1-кп/718/35/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000115 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, проживає по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, зокрема:

вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.11.2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 год. громадських робіт;

вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.03.2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ч.4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 240 год. громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.01.2024 приблизно о 10 год 00 хв водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «DACIA LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 , рухався у світлу пору доби по вулиці Велико-Володимирівська, 32 в межах населеного пункту села Киселів Чернівецького району Чернівецької області зі швидкістю біля 80-90 км/год, при допустимій швидкості 50 км/год.

Проїхавши будівлю по вулиці Велико-Володимирівська, 32 в межах вказаного населеного пункту, водій ОСОБА_4 , не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїжджої частини дороги з подальшим з`їздом у кювет.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир транспортного засобу марки «DACIA LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: рваної рани в ділянці правої надбрівної дуги, які відповідно до висновку експерта Кіцманської філії Чернівецького обласного бюро СМЕ № 13-Е від 26.01.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; закритого поперечного перелому обох кісток правого передпліччя на межі середньої і нижньої третин зі зміщенням, які відповідно до висновку експерта Кіцманської філії Чернівецького обласного бюро СМЕ № 13-Е від 26.01.2024 відносяться до ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № СЕ 19/126-24/1776-ІТ від 16.02.2024 вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. п. 1.5, 2.3 (б, д), 10.1 та 12.4 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

При цьому, недотримання ОСОБА_4 вимог пункту 10.1 «Правил дорожнього руху» з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, а саме у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, повністю визнав, щиро розкаюється у вчиненому, надав покази, що відповідають пред`явленому обвинуваченню. Просив при призначенні йому покарання врахувати ряд обставин, що пом`якшують його винуватість, а саме визнання вини, сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому, та призначити покарання у виді штрафу.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, однак скерував до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що з обвинуваченим ОСОБА_4 примирився, претензій матеріального та морального характеру до нього немає, просив суворо його не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_4 обвинувачення за ч.1 ст. 286 КК України знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, оскільки останній вчинив необережний злочин, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження (висновку СМЕ №13-Е від 26.01.2024 року).

Враховуючи викладене, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецедив злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період виконання покарання у виді 200 годин громадських робіт за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.11.2023 року за ч.1 ст. 190 КК України, за місцем реєстрації характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, не перебуває на ОСОБА_6 обліку у лікаря нарколога, однак перебуває на ОСОБА_6 обліку лікаря психіатра з 2017 року, при цьому застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( висновок судово-психіатричного експерта №233 від 23.02.2024 року), враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив суд суворо не карати обвинуваченого, та бере до уваги обставини, що пом`якшують покарання винного, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000115 було проведено ряд експертиз, загальна сума витрат яких становить 8709 гривень 02 коп. Дані дослідження проведено за рахунок державного бюджету. Тому витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до п.15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 395, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.03.2024 року та, шляхом часткового складання, остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 15 днів обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 71, ст. 72 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.11.2023 року та, шляхом часткового складання, остаточно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 30 (тридцяти) днів обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 29.01.2024 року.

Судові витрати на залучення експертів в розмірі 8709 гривень 02 коп. гривень стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Накладений ухвалою слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10.01.2024 року арешт на автомобіль марки «DACIA LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , - зняти.

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль марки «DACIA LOGAN», номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 та який зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області за адресою: АДРЕСА_3 , повернути власнику - ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського

районного суду: ОСОБА_1