УХВАЛА

10 липня 2024 року

м. Київ

справа № 754/4708/23

провадження № 51-3409 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано п. 4 ч. 2 цієї статті.

Відповідно до законодавчих положень у касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявленої вимоги, адже згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм права, під час здійснення перегляду не ревізує повноти судового розгляду, оцінки доказів із погляду достовірності та висновків щодо фактичних обставин кримінального провадження і наділений повноваженнями скасувати чи змінити оспорювані рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Зазначеного не було враховано при зверненні до Верховного Суду.

За змістом поданої скарги, у ній захисник заперечує законність судових рішень стосовно ОСОБА_5 , які просить скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Однак, не погоджуючись із оцінкою доказів скаржник не наводить обґрунтування допущення місцевим судом таких порушень норм права, котрі в розумінні ст. 412 КПК із урахуванням статей 84-87, 91, 92, 94, 370, 374 цього Кодексу в їх взаємозв`язку є істотними і тягнуть обов`язкове скасування вироку на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК.

Крім того, в касаційній скарзі по суті ставиться під сумнів достовірність вихідних даних для експертних досліджень, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу не належить до предмета перевірки в порядку касаційної процедури. Водночас, висловлюючи незгоду з експертними висновками, наданими стороною обвинувачення, скаржник не зазначає, що перешкодило стороні захисту зібрати і подати суду докази на підтвердження своєї позиції, як це передбачено ст. 22 КПК.

Попри те, що вирок переглядався судом апеляційної інстанції захисник констатує про передчасність висновків цього суду і не наводить в аспекті статей 404, 405, 412, 419 КПК аргументів, котрі би свідчили про незаконність ухвали. Також не відображено у скарзі, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув апеляційний суд і не дав на них відповідей.

Разом із цим, наполягаючи на призначенні нового розгляду в суді першої інстанції, скаржник не обґрунтував своєї вимоги, зважаючи на іншу позицію сторони захисту на стадії апеляційного провадження та положення ст. 407 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6