печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000879 від 31.07.2023, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2024 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Картку Криворіжця на імя ОСОБА_4 ;

- 2 Банківські картки ПУМБ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- Сім картки мобільного оператора Київстар, з написом НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000879, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 4, 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 292 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2023 - 2024 років на території Полтавської та Дніпропетровської областей діяла організована група осіб, які систематично, з використанням технічного обладнання, здійснювала несанкціоноване втручання, шляхом пошкодження, державних нафтопроводів, які перебувають на балансі АТ «Укртранснафта» та подальше викрадення вуглеводневої сировини, шляхом водо-заміщення використовуючи заздалегідь пристосовані технічні устаткування та пристрої для перекачування сировини до спеціально обладнаних транспортних засобів.

Встановлено, що злочинний задум ОСОБА_5 передбачав вчинення умисних злочинів на території Полтавської та Дніпропетровської областей, у зв`язку з чим до складу організованої групи увійшли щонайменше п`ятеро осіб, проживаючих на території вказаних областей, які поділяли погляди

ОСОБА_5 , щодо можливості вчинення таких злочинів, свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, установленими в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до вчинення крадіжок, мали необхідні знання та навички для здійснення несанкціонованого під`єднання стороннього обладнання до магістральних нафтопроводів шляхом їх пошкодження (далі за текстом «врізання») та користування вказаним «врізанням», з метою вчинення крадіжок багатокомпонентної суміші вуглеводнів легких, середніх та важких нафтових фракцій, що за фракційним складом відповідає терміну «важкі дистиляти» і не відноситься до автомобільних палив (бензин, дизельне паливо тощо), а також були охочими збагатитися злочинним шляхом.

Визначивши об`єкт та місця для вчинення «врізання» у магістральні нафтопроводи, члени злочинної організації завчасно вивчали безпечні маршрути пересування та перевезення викрадених продуктів, маршрути здійснення перевірок та патрулювань органами безпеки та правоохоронними органами. З урахуванням зібраних даних про місцевість для вчинення злочину та навколишню обстановку навколо неї, місцеперебування правоохоронних органів та органів охорони об`єкту, план скоєння злочину деталізувався та міг корегуватися, після чого визначалося остаточне час і місце скоєння злочину і остаточний склад його учасників, які могли входити як в одну структурну одиницю організованої групи, так і бути залучені з різних.

Так, визначивши об`єкт та місця для вчинення «врізання» у магістральні нафтопроводи, члени організованої групи завчасно вивчали безпечні маршрути пересування та перевезення викрадених продуктів, маршрути здійснення перевірок та патрулювань органами безпеки та правоохоронними органами. З урахуванням зібраних даних про місцевість для вчинення злочину та навколишню обстановку навколо неї, місцеперебування правоохоронних органів та органів охорони об`єкту, план скоєння злочину деталізувався та міг корегуватися, після чого визначалося остаточне час і місце скоєння злочину і остаточний склад його учасників організованої групи.

З метою підготовки подальшого пошкодження магістральних нафтопроводів та викрадення багатокомпонентної суміші вуглеводнів легких, середніх та важких нафтових фракцій, що за фракційним складом відповідає терміну «важкі дистиляти» і не відноситься до автомобільних палив (бензин, дизельне паливо тощо), організатор злочинної організації ОСОБА_5 , 31.10.2023 приблизно о 19 год. 30 хв. на території «TIR-автостоянки» по вулиці Молодіжна, с. Лобачі, Полтавського району, Полтавської області зустрівся з учасниками організованої групи а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та спільно здійснили приготування та пристосування всіх необхідних сил та засобів для вчинення злочинів.

У подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за допомогою заздалегідь підготовлених знарядь вчинення злочину, систематично вчиняли злочини, які полягали у пошкодженні магістральних нафтопроводів та подальшого вчинення крадіжок багатокомпонентної суміші вуглеводнів легких, середніх та важких нафтових фракцій, що за фракційним складом відповідає терміну «важкі дистиляти» і не відноситься до автомобільних палив (бензин, дизельне паливо тощо), та її подальшого збуту, та як наслідок спільного швидкого збагачення.

08.03.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Раздольне, приморського краю, Російської Федерації, росіянинові, громадянину України, не одруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, - повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 292 КК України, тобто в пошкодженні магістральних нафтопроводів, що призвело до порушення нормальної роботи зазначених трубопроводів, повторно, організованою групою.

08.03.2024, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду в м. Києві, справа №757/7473/24-к, проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведення вказаного обшуку, окрім речей і документів, які не входять до переліку, щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку виявлено та вилучено наступні речі та документи:

- Картка Криворіжця на імя ОСОБА_4 ;

- 2 Банківські картки ПУМБ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- Сім картка мобільного оператора Київстар, з написом НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Вищевказане майно, перебувало у користуванні ОСОБА_7 та фактично, має значення для подальшого досудового розслідування кримінального провадження та може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

Відповідно до постанови від 08.03.2024 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході проведення обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- Картка Криворіжця на імя ОСОБА_4 ;

- 2 Банківські картки ПУМБ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- Сім картка мобільного оператора Київстар, з написом НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000879 від 31.07.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1