ВИРОК

Іменем України

17.05.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000294 від 15.08.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця, призваного під час мобілізації, солдата резерву взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», раніше судженого, востаннє: 24.04.2024 року вироком Галицького районного суду м. Львова за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7(сім) років позбавлення волі,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)»

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.1 ст.361 КК України

в с т а н о в и в :

12.08.2022 року о 03:33 год. ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зловживання довірою, отримавши у користуванні мобільний телефон марки «IPhone 11», що належить ОСОБА_5 оформив кредит у платіжному сервісі «FUIB MoneyTransfer» на суму 500 гривень використовуючи персональні дані ОСОБА_5 та в подальшому діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, маючи прямий умисел на протиправне збагачення, використовуючи мобільний додаток «Monobank» користувача ОСОБА_5 , здійснив переказ, з банківської карти № НОМЕР_3 , власником якої являється ОСОБА_5 , грошових коштів в сумі 400 гривень на власну банківську карту «А-Банк» № НОМЕР_4 , та залишком вказаних грошових коштів розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 500 гривень.

Крім цього, в період часу з 12 по 13 серпня 2022 року ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 використовуючи мобільний телефон марки «IPhone 11», який належить ОСОБА_5 із вставленою сім картою мобільного оператора ТОВ «ВОДАФОН УКРАЇНА» № НОМЕР_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом зловживання довірою, отримав доступ до Інтернет-банкінгу «Monobank» ОСОБА_5 та за допомогою мобільного додатку «Monobank», маючи можливість контролю рахунків потерпілої, зміни чи процесу обробки інформації з обмеженим доступом, яка створена та захищена відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Законів України «Про інформацію», «Про захист інформації в автоматизованих системах», «Про телекомунікації», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» здійснив чотири несанкціоновані дії по переказу грошових коштів з банківської карти АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 без відома потерпілої.

Крім цього, ОСОБА_4 12.08.2022 року о 10:26 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, шляхом зловживання довірою, отримав доступ до мобільного телефону марки «IPhone 11», що належить ОСОБА_5 , таємно, оформив у онлайн сервісі кредитування «IPAY_CREDIT_VISA1», використовуючи персональні дані ОСОБА_5 , кредит в сумі 1 350 гривень, які отримав на банківську карту ОСОБА_5 АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_3 та в подальшому за допомогою мобільного додатку «Monobank» розпорядився вказаними коштами на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 1 350 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 12.08.2022 року о 20:08 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, а саме мобільний телефон марки «IPhone 11», що належить ОСОБА_5 , до якого отримав доступ шляхом зловживання довірою, оформив у онлайн сервісі кредитування «FUIB MoneyTransfer», використовуючи персональні дані ОСОБА_5 на суму 1 500 гривень, та в подальшому розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд, а саме здійснив переказ грошових коштів на власну банківську карту АТ «А-Банк» № НОМЕР_4 , чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 1 500 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 13.08.2022 о 09:31 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, а сааме мобільний телефон марки «IPhone 11», до якого отримав доступ шляхом зловживання довірою, що належить ОСОБА_5 таємно, оформив у онлайн сервісі кредитування «CCENTER LLC», використовуючи персональні дані ОСОБА_5 , на суму 1 500 гривень, та в подальшому розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд, а саме здійснив переказ грошових коштів на власну банківську карту АТ «А-Банк» № НОМЕР_4 , чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 1 500 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 13.08.2022 року о 19:25 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, а саме мобільний телефон марки «IPhone 11», до якого отримав доступ шляхом зловживання довірою, що належить ОСОБА_5 таємно, оформив у онлайн сервісі кредитування «Платіжний сервіс Глобус Банк», використовуючи персональні дані ОСОБА_5 , на суму 1 000 гривень, та в подальшому розпорядився даними грошовими коштами на власний розсуд, а саме здійснив переказ вказаних грошових коштів на власну банківську карту АТ «А-Банк» № НОМЕР_4 , чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 1 000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, пояснення дав аналогічні до фабул обвинувачення. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Просить суворо його не карати.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подав заяву про слухання даної справи без

її участі, в якій зазначає, що її матеріальна шкода обвинуваченим добровільно відшкодована в повному обсязі та претензій вона немає.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Згідно ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші зібрані по справі докази, оскільки за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані та дослідженні в ході судового розгляду по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених за ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.1 ст.361 КК України доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайства), повторно; заволодіння чужим майном зловживання довірою(шахрайства), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки та несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем шляхом проведення незаконної операції.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше суджений, має постійне місце проживання, за місцем проживання письмових скарг на нього не поступало та інших даними про наявність компрометуючих матеріалів підприємство не володіє, за допомогою до лікаря-психіатра КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не зверталася та на обліку в КНП ЛОР «Львівської обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває; добровільно відшкодувала завдану шкоду потерпілій; думку прокурора. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття та у відповідності до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статей за які кваліфіковані кримінальні правопорушення та з врахуванням ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити у виді позбавлення волі на строк три роки, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відтак, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.04.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати до вищевказаного вироку, а саме з 09.01.2024 року.

Запобіжний захід не обирався та арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 370, 373, 374, 376, 615 КПК України

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.1 ст.361 КК України та призначивши покарання:

-за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік.

-за ч.3 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

-за ч.1 ст.361 КК України - у виді обмеження волі на строк 1(один) рік 6(шість) місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Галицького районного суду міста Львова від 24.04.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7(сім) років.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 09.01.2024 року.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, а також направити потерпілій.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1