УХВАЛА

про арешт майна

26.04.2024 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання дізнавача сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Катеринопільського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000227 від 21.04.2024, розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Дізнавач сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 23.05.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита категорія В, С1, С, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , яке було вилучено 21.04.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: на узбіччі дороги по АДРЕСА_1 у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна, на час проведення судової експертизи. Місцем зберігання посвідчення водія посвідчення водія посвідчення водія посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 23.05.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита категорія В, С1, С, визначити матеріали кримінального провадження №0000227 від 21.04.2024.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що сектором дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000227 від 21.04.2024, розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

21.04.2024 року близько 11:35 год., по АДРЕСА_1 , працівниками поліції було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , з ознаками підробки яке надав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

В ході проведення огляду місця події, за адресою: на узбіччі дороги по АДРЕСА_1 було вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 23.05.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита категорія В, С1, С.

Відомості за даним фактом 21.04.2024 внесено до ЄРДР під № 0000227, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Вилучений вищевказаний предмет - посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 23.05.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постановою дізнавача Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги, що посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 23.05.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є речовим доказом та може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, являється тимчасово вилученим майном, яке є об`єктом кримінального проступку, у встановленому порядку визнаний речовим доказом у провадженні, тому згідно ст. 170 КПК України на нього повинен бути накладений арешт.

Дізнавач сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1, п.3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що постановою дізнавача сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000227 від 21.04.2024 - посвідчення водія серія НОМЕР_1 , видане 23.05.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнане речовим доказом.

Дізнавачем доведено, що вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

При цьому, слідчий суддя враховує, що вказане посвідчення водія визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вчинення кримінального правопорушення, в тому числі шляхом проведення експертиз.

З огляду на наведене, з метою збереження речових доказів в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 23.05.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання дізнавача про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Катеринопільського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000227 від 21.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задоволити.

Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 23.05.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита категорія В, С1, С, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене 21.04.2024 під час проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти дії по відчуженню і зміні власників цього майна,на час досудового розслідування.

Визначити місцем зберігання посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 23.05.2023 на ім`я ОСОБА_5 , при матеріалах даного кримінального провадження.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1