У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

04 червня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0001058 від 19.03.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.307, ч.2 ст.307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Львова, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :

Слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокуроромГалицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваноїОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що остання підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.307, ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0001058 від 19.03.2024, а саме у тому, щоОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», організувала та керувала незаконним збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», масою 5 (п`ять) грам за ціною 5000 (п`ять тисяч) гривень, ОСОБА_8 (анкетні дані відносно якого змінено), за наступних обставин.

Так, 12.04.2024 приблизно о 13:46год. ОСОБА_8 (анкетні дані відносно якого змінено) здійснив телефонний дзвінок із номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 на номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , та домовився з нею про купівлю особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», у кількості 5 (п`ять) грам за ціною 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В подальшому ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_8 (анкетні дані відносно якого змінено) про необхідність перерахунку коштів в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень на банківську картку № НОМЕР_3 .

Приблизно о 14:58год. 12.04.2024 ОСОБА_8 (анкетні дані відносно якого змінено), використовуючи платіжний термінал самообслуговування «EasyPay», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , перерахував на попередньо наданий ОСОБА_5 номер банківської картки № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, про що повідомив останню.

ОСОБА_5 12.04.2024 приблизно о 15:33год. з номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 зателефонувала невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка користується номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , та надала вказівку зробити «закладку» особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», після чого вказана особа 12.04.2024 в період часу з 15:33год. до 16:00год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, зробила «закладку» (збут) особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», яку вона незаконно придбала та зберігала при собі за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, поблизу будинку АДРЕСА_3 , за координатами 49.8226182, НОМЕР_5 .

Надалі, 12.04.2024 близько 16:00год. ОСОБА_5 , за допомогою соціальної мережі «Facebook», з особистого профілю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », використовуючи додаток «Messenger», надіслала ОСОБА_8 (анкетні дані відносно якого змінено) повідомлення із координатами НОМЕР_6 , 23.9893921 та зображенням місцевості, де невстановленою досудовим розслідуванням особою для нього було зроблено «закладку» з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP».

В подальшому, 12.04.2024 приблизно о 16:33год. ОСОБА_8 (анкетні дані відносно якого змінено), перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , за координатами 49.8226182, НОМЕР_5 , біля огорожі із металопрофілю забрав «закладку» - згорток, в якому знаходився поліетиленовий пакет з ознаками термічної дії, із вмістом кристалічної речовини фіолетового кольору, яка є «PVP», що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 1,7653 грам, та яку було вилучено працівниками поліції 12.04.2024 в період часу з 16:50год. до 17:00год. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час та у невстановленому досудовим слідством місці, маючи умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», за невстановлених досудовим слідством обставин незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», та незаконно зберігала таку при собі з метою подальшого збуту до 09.05.2024.

Так, 09.05.2024 приблизно о 19:15год. ОСОБА_8 (анкетні дані відносно якого змінено) зустрівся з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , та домовився з нею про купівлю особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», у кількості 1 (один) грам за ціною 1000 (одна тисяча) гривень.

Надалі, ОСОБА_5 09.05.2024 приблизно о 22:25год. зателефонувала ОСОБА_8 (анкетні дані відносно якого змінено) на номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 з номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_8 , та повідомила, що залишила «закладку» з психотропною речовиною «PVP» на підвіконні четвертого поверху будинку АДРЕСА_5 .

В подальшому, 09.05.2024 приблизно о 22:35год. ОСОБА_8 (анкетні дані відносно якого змінено), перебуваючи на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_5 , забрав «закладку» - зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка є «PVP», що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,1082 грам, та яку було вилучено працівниками поліції 09.05.2024 в період часу з 22:45год. до 22:53год. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_6 .

Також, 09.05.2024 в ході виконання постанови про проведення контролю за вчиненням злочину затримати ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України не вдалось, оскільки остання, побачивши працівників поліції, покинула місце події в невідомому напрямку.

В подальшому, в ході проведення досудового розслідування, 10.05.2024 в порядку ст.40 КПК України працівникам ВКП Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області надано доручення з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у разі встановлення, вручення повістки про виклик в ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області для проведення слідчих дій 13.05.2024.

Відповідно до рапорту оперуповноваженого ВКП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, ОСОБА_5 не перебуває за адресою: АДРЕСА_1 ., оскільки останнім 10.05.2024 та 11.05.2024 було здійснено декілька виїздів за останнім місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виконання доручення слідчого СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, а саме вручення повістки про виклик з метою проведення слідчих дій.

Також, в ході проведення досудового розслідування 13.05.2024 в порядку ст.40 КПК України працівникам ВКП Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області надано доручення з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у разі встановлення, вручення повістки про виклик в ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області для проведення слідчих дій 15.05.2024.

Відповідно до рапорту оперуповноваженого ВКП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, ОСОБА_5 не перебуває за адресою: АДРЕСА_1 ., оскільки останнім 13.05.2024 та 14.05.2024 було здійснено декілька виїздів за останнім місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виконання доручення слідчого СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, а саме вручення повістки про виклик з метою проведення слідчих дій.

15.05.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Львова, громадянці України, українці, раніше не судимій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, яку підозрюваній скеровано за останнім відомим місцем проживання.

Ухвалою суду від 30.05.2024 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04.06.2024 о 09 год. 44 хв. підозрювана ОСОБА_5 затримана.

З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрювана, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. А тому вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання ним процесуальних рішень. Разом з тим, при виконанні судом вимог ч.4 ст. 183 КПК України, щодо визначення застави, враховуючи передбаченні ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України обставини, є необхідним визначити останній заставу у розмірі - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваної є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, окрім цього не заперечує про визначення розміру застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї, а тому просив визначити останній заставу у розмірі - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрювана вину не визнала, проти клопотання заперечила, просила застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підтримав позицію своєї підзахисної.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної та її захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0001058 від 19.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваній, яку слідство обґрунтовує: протоколом про результатом контролю за вчиненням злочину від 15.04.2024; протоколом огляду місця події від 12.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 09.05.2024; протоколом огляду місця події від 09.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол про здійснення негласної слідчої (розшукової) дії; висновками експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів: №CE-19/114-24/8773-НЗПРАП від 23.04.2024, №CE-19/114-24/ 10588-НЗПРАП від 13.05.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які обгрунтовуються слідчим у заявленому клопотанні.

Так кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Крім того, як зазначає ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність ( «СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).

Наявність обґрунтованої підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.

Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрювана може незаконно переховуватися від органу досудового розслідування/суду існує та обумовлений можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а також існування умов для життя підозрюваної ОСОБА_5 в умовах розшуку, можливості її переховування як на території України, так і за межами України).

Ризик незаконного впливу не зменшилися і не припинив існувати. Так, оцінюючи наявність ризику незаконного впливу у кримінальному провадженні, та те, що ризик такого впливу з боку підозрюваної існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідків та їх дослідження. Що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Окрім цього існує ризик вчинення підозрюваною інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведені вище обставини, прихожу до переконання, що до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням розміру застави. Запропонований прокурором та стороною захисту розмір застави на думку слідчого судді є занадто малим та не може запобігти встановленим вище ризикам.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, саме стаття 5 Конвенції розкриває питання права на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до прецедентного права Суду, гарантія, передбачена статтею 5§3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні (дивіться Мангурас проти Іспанії [ВП], №. 12050/04, § 78, ЄСПЛ 2010 року). Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (дивіться Неймайстер проти Австрії, 27 червня 1968 року, § 14, серія А 8). Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого (дивіться Maнгурас, наведена вище, § § 79 - 80). Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити (дивіться Toшев проти Болгарії, № 56308/00, § 68, 10 серпня 2006 року; і Iванчук проти Польщі, № 25196/94, § 66, 15 листопада 2011 року).

Навіть якщо рішення національних судів про відмову звільнення під заставу засновані на «відповідних» і «достатніх» підставах Суд повинен також встановити, чи виявили компетентні національні органи влади «особливу ретельність» при вирішенні цього питання. Суд вважав, що цей критерій повинен бути доречним навіть у зв`язку з рішенням щодо визначення умов звільнення під заставу після того, як звільнення під заставу було офіційно дозволено, якщо особа залишилася в ув`язненні внаслідок відсутності можливості внести заставу (дивіться Koлаковіч проти Мальти, № 76392/12, § 74, 19 березня 2015 року).

Так, у справі Mangouras v. Spain ЄСПЛ вказав, що оскільки зростаючий стандарт в галузі захисту прав людини відповідно і неминуче вимагав більшої твердості при оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичних суспільств, при визначенні розміру застави не можна виключати прийняття до уваги професійного середовища, яке сформувало обставини для даної діяльності, з метою забезпечення ефективності даного заходу.

Та більше, у цій справі заявнику було призначено заставу у сумі 3 000 000 євро і було встановлено, що вказана сума, швидше за все, перевищувала платоспроможність заявника. Однак, враховуючи винятковий характер справи та величезний збиток ЄСПЛ визнав, що визначення застави у такому розмірі не є порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. CzechRepublic від 25.04.2000 (заява № 31315/96, пункт 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ні в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза його втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Злочин, в якому підозрюють ОСОБА_5 , віднесений до категорії тяжких, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів.

Слідчим суддею взята до уваги й поведінка підозрюваної безпосередньо після вчинення ймовірного злочину, вона втекла з місця події, тривалий час переховувалася від правоохоронних органів, поки її не було розшукано. У підозрюваної відсутні соціальні зв`язки, не працевлаштована, утриманців не має.

Тому, виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси кримінального провадження, особу підозрюваної, останній слід визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2024 року.

На думку слідчого судді, такий розмір застави достатньою мірою забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не буде завідомо непомірним для неї.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартоюОСОБА_5 , рахувати з часу затримання - 04 червня 2024 року о 09:44.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 908400 грн.

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1