Справа №760/4138/24
Провадження №1-кс/760/2420/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджено з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, відомості про злочин якого внесені до ЄРДР за № 0000794 від 18.10.2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.114-1ч.1 КК України ,-

за участю прокурора - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

встановив:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, відомості про злочин якого внесені до ЄРДР за №0000794 від 18.10.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 14.10.2023, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, але не пізніше 14.10.2023, ймовірно під впливом російських пропагандистських ЗМІ, сформував своє ставлення до подій, які мали місце після 20.02.2014 року, тобто початку військової операції РФ на території Автономної республіки Крим, внаслідок якої відбулась окупація частини території України, а в подальшому послідувала збройна агресія РФ на сході України і окупація частини Донецької і Луганської областей України, створення підконтрольних РФ адміністрацій, шляхом перекладання відповідальності за вказані події на Україну.

На виконання свого умислу ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, зареєстрував обліковий запис у соціальній мережі «Facebook» під назвою « ОСОБА_6 », за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 на який підписано 1138 користувачів мережі.

В подальшому, ОСОБА_5 , близько 02 год. 00 хв. 14.10.2023, під час комендантської години, що є складовою воєнного стану, перебуваючи за кермом автомобіля марки Citroen, д.н.з. НОМЕР_1 , на перетині вулиць Наталії Ужвій та Мостицької в Польському районі м. Києва був зупинений працівниками патрульної поліції разом з військовослужбовцями, залученими до патрулювання.

У той же час, після зупинки, вийшовши з автомобіля, ОСОБА_5 діючи умисно, з перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, використовуючи особистий мобільний телефон марки «Realme C21Y» (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) з номером телефону: НОМЕР_4 здійснив відеозапис спілкування з військовослужбовцями, на якому зафіксовано персональні дані військовослужбовців, залучених до проведення заходів дотримування громадянами України положень щодо комендантської години.

Відразу після закінчення відеозйомки, ОСОБА_5 , продовжуючи свої дії, направлені на перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, яка розкриває форми та методи роботи ЗСУ та може призвести до витоку інформації щодо пересування сил та засобів Сил Оборони по місту Києву, діючи умисно, о 02 год. 16 хв. 14.10.2023, опублікував вказаний відеозапис на своїй особистій сторінці в соціально-орієнтованій мережі «Facebook» під назвою « ОСОБА_6 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер власних намірів та дій, перебуваючи близько 02 год. 00 хв. 14.10.2023 на перетині вулиць Наталії Ужвій та Мостицької в Польському районі м. Києва, за допомогою особистого мобільного телефону марки «Realme C21Y» (IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ) з номером телефону: НОМЕР_4 , що перебував у його розпорядженні, який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, умисно здійснював діяння, які полягають у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення інформації про заперечення правового стану воєнного часу, а також особистих даних військовослужбовців під час виконання останніми службових обов`язків.

При цьому встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснював вищевказані протиправні діяння в контексті триваючої збройної агресії РФ проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинив усі залежні від нього дії на шкоду Збройним Силам України та іншим військовим формуванням, та довів свій злочин до кінця.

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_5 умисно здійснив діяння, які полягають у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення інформації про заперечення правового стану воєнного часу, а також особистих даних військовослужбовців під час виконання останніми службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.114-1 КК України.

Враховуючи викладене, 21.11.2023 органом досудового розслідування за погодженням із прокурором, в порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривого Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованому і проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про те, що він обґрунтовано підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших збройних формувань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні обґрунтовуються зібраними доказами, а саме:

- рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 17.10.2023;

- протоколом огляду від 20.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 31.10.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.11.2023;

- протоколом обшуку житла від 21.11.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

29.01.2024 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва до громадянина України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.00 год. 27.02.2024 року.

14.02.2024 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про закінчення досудового розслідування кримінального провадження №0000794 та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив інкримінований йому тяжкий злочин, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 перебував в розшуку в період з 30.11.2023 по 29.01.2024, що свідчить про високу ймовірність повторно вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінально-каране діяння.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас, злочинна діяльність ОСОБА_5 була спрямована на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших збройних формувань, а тому перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Крім іншого, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених вище, сторона обвинувачення також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, та постійного місця роботи і майновий стан.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, яке пов`язане із злочинами проти основ національної безпеки України, майновий стан підозрюваного та інші обставини, визначені ст. 178 КПК України орган досудового розслідування вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наддасть можливість запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, ч. 6 статтею 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, враховуючи положення ст. 183 КПК України, просить не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Зазначив у клопотанні, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

З урахуванням того, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 27.02.2024, завершити ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження та виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України у зазначений термін, не представляється можливим.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду, виконання вимог ст.ст. 290, 291 КПК України, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, на наявність ризиків, а також на те, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 27.02.2024, просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував.

Наголосив на тому, що відсутня подія кримінального правопорушення, а повідомлення про підозру є необґрунтованим.

Заслухавши сторін провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.1997 Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 4 статті також передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання

За приписами ч.1 ст.219 КПК Україхни строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, твердження підозрюваного, щодо відсутності обґрунтованої підозри не беруться слідчим суддею до уваги.

Згідно зі ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим вирішуючи питання про наявність відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про доведеність ризиків щодо переховування від органів досудового розслідування або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначені ризики є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосованим до ОСОБА_5 .

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 114-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

В даному випадку злочин, в якому обвинувачується підозрюваний, ще й характеризується підвищеним ступенем суспільної небезпечності, оскільки мова йде про перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею також враховується той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 з 30.11.2023 по 29.01.2024 перебував у розшуку.

Отже, тримання під вартою, як запобіжний захід, в даному випадку є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також відповідає тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування. Вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних, які б беззаперечно унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою, матеріали клопотання не містять. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Суд приймає до уваги доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і вказана обставина є важливою, але не єдиною. Крім того, суд вважає наявними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ймовірність вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення достатньо велика.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на сукупність зібраних у справі доказів щодо обґрунтованості підозри та поведінки підозрюваного у т.ч. перебування останнього у розшуку підтверджує те, що останній може реалізувати можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з кінцевою метою уникнення справедливого покарання.

Згідно абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Отже, на підставі вищевикладеного слідчий суддя дійшов висновку, про те, що клопотання підлягає задоволенню, а строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повинен бути продовжений до 21.03.2024.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 196, 309, 376 ч. 2 КПК України, -

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 березня 2024 року 14.00. без визначенням йому альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Повний текст ухвали буде виготовлений та проголошений 28.02.2023 р. о 17.00.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя: