КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/8179/24 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1
апеляційне провадження №11-сс/824/4709/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна задоволено.

Накладено арешт, із забороною розпорядження, відчуження та користування, на майно, вилучене при проведенні обшуку 04.06.2024 року в приміщеннях службових кабінетів №2 та АДРЕСА_1 , а саме на:

- сріблястий телефон у червоному чохлі «IPhone 14 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 ;

- сріблястий телефон у фіолетовому чохлі «IPhone 11 Pro», s/n НОМЕР_4 , IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI НОМЕР_6 ;

- apple Watch, s/n НОМЕР_7 ;

- фіолетовий телефон «Nokia» IMEI 1: НОМЕР_8 , з сім-картою оператора «ІНФОРМАЦІЯ_2»;

- журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів, не датований;

- журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів за період часу з 23.11.2023 року по 2024 року;

- журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів, розпочатий 23.04.2024 року;

- книга протоколів ВЛК на 150 арк.;

- книга протоколів ВЛК на 82 арк.;

- книга протоколів ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 на 37 арк.;

- книга протоколів ВЛК на 303 арк.;

- книга протоколів ВЛК на 303 арк.;

- книга протоколів ВЛК №2 на 149 арк.;

- грошові кошти у розмірі 8 950 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів: KB 58341914D, HB 68823439A, FG 01706069B, KB 83584210L, KB 05842834J, KB 83584211Z, HD 22809758B, HB 74096278M, KG 57403406A, HF 53849882E, HI 15324594A, KB 58341913D, KB 92571120D, LB 40893293C, AB 04722839A, AB 02728830U, CB 89347019C, AL 95242879B, CE 60819804A, AB 38073655W, KH 14210045A, HB 11688131N, AB 67255089A, AB 32839987E, HB 28771185P, AB 47710185N, AG 97603005B, AB 13797661Y, AE 80261898B, BE 13971023A, AB 43133932N, AB 96668290C, AB 14939478H, AH 81806341A, HB 44784480G, HB 44784479G, HB 44784478G, HB 58448028G, HB 58448027G, HB 58448026G, HB 58448025G, HB 58448024G, HB 44784475 G, HB 44784474 G, HB 44784473G, HB 44784471G, HB 58448022G, HB 44784470G, HB 44784469G, HB 44784468G, HB 44784467G, HB 44784465G, HB 44784463G, HB 58449472G, AB 63510388U, LF 02863664K, AB 47669947T, AL 87734049C, BB 73129809A, AB 53820463Q, AL 90354660C, CF 84848048A, BB 40094553B, AB 21590374I, HF 21794951B, HK 84834593B, HB 90605456P, KB 24605675R, HC 02927761A, HB 20745360M, KB 95377815I, HL 91021729F, FB 91417409B, KG 67184774A, KB 05886245J, HC 27158132A, KB 65201539C, HB 51937766M, HK 88751004B, HB 80110652G, PK 98474252G, PK 98474253G, DH 22453284A, CB 74749023A, HL 77410458F, KB 98657208D, KB 98657205D, HB 22928293D, HB 81403636M, номіналом 50 доларів США: JI 12074021A;

- грошові кошти в розмірі 100 євро, номіналом 50 євро кожна: WB , RA ;

- військовий квиток серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_9 ;

- журнал ЕКГ досліджень з 05.12.2023 року по 05.04.2024 року на 150 арк.;

- журнал реєстрації функціональних досліджень з 05.04.2024 року на 208 арк.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 8 950 дол. США, 100 Євро, реквізити яких зазначені у тексті скарги, мобільний телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_8 , з сім-картою оператора «ІНФОРМАЦІЯ_2», номер не вказаний, які є власністю ОСОБА_7 та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на вказане майно.

Уважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена без дотримання вимог КПК України, при розгляді клопотання слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 КПК України є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

У мотивування скарги зазначає, що слідчий суддя не перевірив та не зазначив в оскаржуваній ухвалі яке відношення вилучені у ОСОБА_7 речі та грошові кошти мають до кримінального провадження з огляду на її процесуальний статус (третя особа).

Також указує, що слідчим суддею не з`ясовано яким саме чином таке майно вилучено у ОСОБА_7 з огляду на те, що обшук, вході якого таке майно вилучено, проведено на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/6866/24, проте цією ухвалою не надано дозвіл на вилучення грошових коштів та мобільних телефонів.

Посилається на те, що розгляд клопотання проводився без участі ОСОБА_7 та/або її представника, а тому слідчий суддя був позбавлений можливості вислухати альтернативну позицію власниці майна та проаналізувати її докази, надати їм правову оцінку.

При цьому, оскільки слідчий суддя в ухвалі про обшук не надав дозволу на вилучення майна ОСОБА_7 , таке майно набуло статусу тимчасово вилученого, у зв`язку з чим клопотання прокурора мало бути розглянуто за участі власниці цього майна та/або її представника.

Зауважує, що майновий стан ОСОБА_7 дозволяв їй мати в наявності 8 950 дол. США, 100 Євро, оскільки вона є фізичною особою-підприємцем та її дохід за 2023 рік становив 5 244 133 грн.

Вказує, що прохальна частина клопотання прокурора та резолютивна частина ухвали різняться.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, в провадженні Деснянського УП ГУ НП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000247 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

Згідно поданого прокурором клопотання, відповідно до матеріалів досудового розслідування та витягу з реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження №0000247 за частиною третьою статті 332 КК України) встановлено, що група осіб, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, здійснюють протиправну діяльність метою якої є незаконне переправлення громадян України через державний кордон України шляхом оформлення за грошові кошти через військово-лікарську комісію обліково-військового документу про непридатність до несення військової служби осіб чоловічої статі у лавах Збройних Сил України.

Під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження 04 червня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщеннях службових кабінетів №2 та АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року у справі №754/6866/24 в рамках кримінального провадження №0000247 слідчим СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

- сріблястий телефон у червоному чохлі «IPhone 14 Pro Max», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 ;

- сріблястий телефон у фіолетовому чохлі «IPhone 11 Pro», s/n НОМЕР_4 , IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI НОМЕР_6 ;

- apple Watch, s/n НОМЕР_7 ;

- фіолетовий телефон «Nokia» IMEI 1: НОМЕР_8 , з сім-картою оператора «ІНФОРМАЦІЯ_2»;

- журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів, не датований;

- журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів за період часу з 23.11.2023 року по 2024 року;

- журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів, розпочатий 23.04.2024 року;

- книга протоколів ВЛК на 150 арк.;

- книга протоколів ВЛК на 82 арк.;

- книга протоколів ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 на 37 арк.;

- книга протоколів ВЛК на 303 арк.;

- книга протоколів ВЛК на 303 арк.;

- книга протоколів ВЛК №2 на 149 арк.;

- грошові кошти у розмірі 8950 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів: KB 58341914D, HB 68823439A, FG 01706069B, KB 83584210L, KB 05842834J, KB 83584211Z, HD 22809758B, HB 74096278M, KG 57403406A, HF 53849882E, HI 15324594A, KB 58341913D, KB 92571120D, LB 40893293C, AB 04722839A, AB 02728830U, CB 89347019C, AL 95242879B, CE 60819804A, AB 38073655W, KH 14210045A, HB 11688131N, AB 67255089A, AB 32839987E, HB 28771185P, AB 47710185N, AG 97603005B, AB 13797661Y, AE 80261898B, BE 13971023A, AB 43133932N, AB 96668290C, AB 14939478H, AH 81806341A, HB 44784480G, HB 44784479G, HB 44784478G, HB 58448028G, HB 58448027G, HB 58448026G, HB 58448025G, HB 58448024G, HB 44784475 G, HB 44784474 G, HB 44784473G, HB 44784471G, HB 58448022G, HB 44784470G, HB 44784469G, HB 44784468G, HB 44784467G, HB 44784465G, HB 44784463G, HB 58449472G, AB 63510388U, LF 02863664K, AB 47669947T, AL 87734049C, BB 73129809A, AB 53820463Q, AL 90354660C, CF 84848048A, BB 40094553B, AB 21590374I, HF 21794951B, HK 84834593B, HB 90605456P, KB 24605675R, HC 02927761A, HB 20745360M, KB 95377815I, HL 91021729F, FB 91417409B, KG 67184774A, KB 05886245J, HC 27158132A, KB 65201539C, HB 51937766M, HK 88751004B, HB 80110652G, PK 98474252G, PK 98474253G, DH 22453284A, CB 74749023A, HL 77410458F, KB 98657208D, KB 98657205D, HB 22928293D, HB 81403636M, номіналом 50 доларів США: JI 12074021A;

- грошові кошти в розмірі 100 євро, номіналом 50 євро кожна: WB , RA ;

- військовий квиток серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_9 ;

- журнал ЕКГ досліджень з 05.12.2023 року по 05.04.2024 року на 150 арк.;

- журнал реєстрації функціональних досліджень з 05.04.2024 року на 208 арк.

Постановою слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 05 червня 2024 року вказані речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000247.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частини першої статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді фактично оскаржується лише в частині накладення арешту на майно, а саме: - грошові кошти у розмірі 8 950 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів: KB 58341914D, HB 68823439A, FG 01706069B, KB 83584210L, KB 05842834J, KB 83584211Z, HD 22809758B, HB 74096278M, KG 57403406A, HF 53849882E, HI 15324594A, KB 58341913D, KB 92571120D, LB 40893293C, AB 04722839A, AB 02728830U, CB 89347019C, AL 95242879B, CE 60819804A, AB 38073655W, KH 14210045A, HB 11688131N, AB 67255089A, AB 32839987E, HB 28771185P, AB 47710185N, AG 97603005B, AB 13797661Y, AE 80261898B, BE 13971023A, AB 43133932N, AB 96668290C, AB 14939478H, AH 81806341A, HB 44784480G, HB 44784479G, HB 44784478G, HB 58448028G, HB 58448027G, HB 58448026G, HB 58448025G, HB 58448024G, HB 44784475 G, HB 44784474 G, HB 44784473G, HB 44784471G, HB 58448022G, HB 44784470G, HB 44784469G, HB 44784468G, HB 44784467G, HB 44784465G, HB 44784463G, HB 58449472G, AB 63510388U, LF 02863664K, AB 47669947T, AL 87734049C, BB 73129809A, AB 53820463Q, AL 90354660C, CF 84848048A, BB 40094553B, AB 21590374I, HF 21794951B, HK 84834593B, HB 90605456P, KB 24605675R, HC 02927761A, HB 20745360M, KB 95377815I, HL 91021729F, FB 91417409B, KG 67184774A, KB 05886245J, HC 27158132A, KB 65201539C, HB 51937766M, HK 88751004B, HB 80110652G, PK 98474252G, PK 98474253G, DH 22453284A, CB 74749023A, HL 77410458F, KB 98657208D, KB 98657205D, HB 22928293D, HB 81403636M, номіналом 50 доларів США: JI 12074021A; - грошові кошти в розмірі 100 євро, номіналом 50 євро кожна: WB , RA ; фіолетовий телефон «Nokia» IMEI 1: НОМЕР_8 , з сім-картою оператора «ІНФОРМАЦІЯ_2», тому колегія суддів відповідно до частини першої статті 404 КПК України переглядає ухвалу слідчого судді в межах указаних доводів апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на інші речі та документи колегією суддів не перевіряється.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як установлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене під час проведення 04 червня 2024 року обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщеннях службових кабінетів №2 та АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 травня 2024 року у справі №754/6866/24 майно, а саме: - грошові кошти у розмірі 8 950 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів: KB 58341914D, HB 68823439A, FG 01706069B, KB 83584210L, KB 05842834J, KB 83584211Z, HD 22809758B, HB 74096278M, KG 57403406A, HF 53849882E, HI 15324594A, KB 58341913D, KB 92571120D, LB 40893293C, AB 04722839A, AB 02728830U, CB 89347019C, AL 95242879B, CE 60819804A, AB 38073655W, KH 14210045A, HB 11688131N, AB 67255089A, AB 32839987E, HB 28771185P, AB 47710185N, AG 97603005B, AB 13797661Y, AE 80261898B, BE 13971023A, AB 43133932N, AB 96668290C, AB 14939478H, AH 81806341A, HB 44784480G, HB 44784479G, HB 44784478G, HB 58448028G, HB 58448027G, HB 58448026G, HB 58448025G, HB 58448024G, HB 44784475 G, HB 44784474 G, HB 44784473G, HB 44784471G, HB 58448022G, HB 44784470G, HB 44784469G, HB 44784468G, HB 44784467G, HB 44784465G, HB 44784463G, HB 58449472G, AB 63510388U, LF 02863664K, AB 47669947T, AL 87734049C, BB 73129809A, AB 53820463Q, AL 90354660C, CF 84848048A, BB 40094553B, AB 21590374I, HF 21794951B, HK 84834593B, HB 90605456P, KB 24605675R, HC 02927761A, HB 20745360M, KB 95377815I, HL 91021729F, FB 91417409B, KG 67184774A, KB 05886245J, HC 27158132A, KB 65201539C, HB 51937766M, HK 88751004B, HB 80110652G, PK 98474252G, PK 98474253G, DH 22453284A, CB 74749023A, HL 77410458F, KB 98657208D, KB 98657205D, HB 22928293D, HB 81403636M, номіналом 50 доларів США: JI 12074021A; - грошові кошти в розмірі 100 євро, номіналом 50 євро кожна: WB , RA ; фіолетовий телефон «Nokia» IMEI 1: НОМЕР_8 , з сім-картою оператора «ІНФОРМАЦІЯ_2» шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування цим майном з тих підстав, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, могло зберегти сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, вилучене 04 червня 2024 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщеннях службових кабінетів №2 та АДРЕСА_1 , оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно могло зберегти сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, також що незастосування арешту даного майна може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вилучене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання апелянта на невідповідність вилученого майна критеріям речових доказів, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучені документи та речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а накладення арешту на вищезазначене майно, а саме грошові кошти та мобільний телефон з сім-картою оператора «ІНФОРМАЦІЯ_2» має легітимну мету, передбачену пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, а отже відповідають ознакам речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 про те, що клопотання про арешт майна розглянуто судом без повідомлення та участі ОСОБА_7 та/або її захисника, не є визначеною КПК України безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Крім того, права власника майна відновлені під час апеляційного розгляду.

При цьому, колегія суддів ураховує і те, що у відповідності до вимог статті 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя не перевірив та не зазначив в оскаржуваній ухвалі яке відношення вилучені у ОСОБА_7 речі та грошові кошти мають до кримінального провадження з огляду на її процесуальний статус (третя особа), не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як убачається з положень частини сьомої статті 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

З урахуванням наведеного, відсутність грошових коштів у сумі 8 950 дол. США, 100 Євро, мобільного телефону «Nokia» IMEI НОМЕР_8 з сім-картою оператора «ІНФОРМАЦІЯ_2» у переліку, щодо якого прямо було надано дозвіл на обшук в ухвалі слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року у справі №754/6866/24 про дозвіл на обшук, не є перешкодою для тимчасового вилучення такого майна та звернення у подальшому з клопотанням про арешт такого майна з дотриманням вимог частини п`ятої статті171 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги, що слідчим суддею не з`ясовано яким саме чином таке майно вилучено у ОСОБА_7 з огляду на те, що обшук, вході якого таке майно вилучено, проведено на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/6866/24, проте цією ухвалою не надано дозвіл на вилучення грошових коштів та мобільних телефонів, є безпідставними.

Аргументи апелянта про те, що майновий стан ОСОБА_7 дозволяв їй мати в наявності 8 950 дол. США, 100 Євро, оскільки вона є фізичною особою-підприємцем та її дохід за 2023 рік становив 5 244 133 грн, є безпідставними з огляду на те, що представником власника майна окрім податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця не надано суду підтверджуючі документи, що кошти у сумі 8 950 дол. США, 100 Євро походять із законних джерел та набуті ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апелянта про законність походження вилучених у ОСОБА_11 грошових коштів підлягають встановленню і перевірці у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Таким чином, колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень статей 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам частини п`ятої статті 173, статті 372 КПК України та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3