Справа № 932/8774/23
Провадження № 1-кп/0203/457/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 рокуКіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку дистанційного судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833 10.08.2023 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, зазначивши, що ризики, які були враховані суддею при обранні запобіжного заходу, значно зменшилися. ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, він живе з дружиною та дитиною по зареєстрованому місцю проживання, офіційно працює, сплачує податки, позитивно характеризується, раніше до відповідальності будь-якого виду не притягувався. До сьогоднішнього дня, ОСОБА_4 жодного разу не порушив процесуальні обов`язки підозрюваного та обвинуваченого. Також, вказав, що заробітна плата обвинуваченого йде на харчування, оплату навчання дитини та комунальні послуги. Після обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, він був змушений шукати можливість позичити ці кошти і в даний час сплачує додатково відсотки за користування ними, що покладає значний тягар на його сім`ю та значно погіршує якість життя.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з застави на особисте зобов`язання та повернення застави ОСОБА_5 , зазначивши, що строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 закінчився, а з клопотанням до слідчого судді або суду про продовження дії застави ніхто не звертався. Також, вказав, що ОСОБА_5 виконав всі обов`язки, покладені на нього ухвалою суду, від слідства та суду не переховувався, жодних контактів із свідками не мав, дій направлених на перешкоджання досудовому розслідуванню не вчиняв.

Захисники та обвинувачені клопотання підтримали в повному обсязі, щодо призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого провадження суд має право прийняти рішення щодо повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000833 від 10.08.2023 року ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах та ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, тобто пособництво в розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Обов`язковою ознакою цього злочину проти власності, є наявність особи якій спричинена шкода.

Положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство).

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.

Як вбачається з наданого суду обвинувального акта, кримінальним правопорушенням завдано шкоду Дніпровській міській територіальній громаді в особі Дніпровської міської ради в розмірі 1 620 750, 52 грн., однак, у ньому взагалі відсутні обов`язкові відомості щодо потерпілого та його представника, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, що перешкоджає судовому розгляду кримінального провадження, оскільки суд позбавлений можливості вжити всіх можливих заходів для забезпечення участі потерпілого в судовому засіданні з метою з`ясування всіх обставини справи й захистити його права та законні інтереси, як це зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02 липня 2004 року.

Забезпечення прав потерпілого на стадії судового розгляду, без їх попередньої реалізації під час досудового розслідування, є неможливим і неефективним в розумінні дотримання основоположних прав і свобод вказаних громадян, гарантованих, як Конституцією України, так і Європейською Конвенцією з прав людини.

Про вищевказане зазначила Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в ухвалі від 22 листопада 2023 року (справа №201/10235/23).

Встановлені вище обставини виключають процесуальну можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833 10.08.2023 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, повернути прокурору Київської міської прокуратури, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом розумного строку.

Вирішуючи клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Тобто із вказаних норм випливає, що зміна запобіжного заходу щодо обвинуваченого допускається за наявності на те підстав, для його заміни, а саме наявності нових обставин.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів клопотання стороною захисту не вказано нових обставин, які можуть слугувати підставами для зміни обраного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також, запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, які були встановлені ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2023 року.

При цьому, належна процесуальна поведінка обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на яку посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність встановлених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави у визначеному розмірі є таким, що достатньою мірою гарантує їх належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні з урахуванням продовження існування встановлених ризиків.

Визначений розмір застави, на даному етапі судового провадження є реальним стримуючим фактором для обвинувачених, і при цьому, на думку суду, не є занадто обтяжливим.

Твердження захисника ОСОБА_6 про закінчення строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з закінченням строку дії обов`язків, а з клопотанням до слідчого судді або суду про продовження дії застави ніхто не звертався, суд не приймає до уваги, оскільки за ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Тобто законодавець визначив, що ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у даному випадку припиняє свою дію тільки в частині виконання визначених обов`язків, що унормовані у ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, запобіжний захід у вигляді застави застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 триває до теперішнього часу.

Закінчення строку дії покладених на ОСОБА_5 слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу, яким, в даному випадку є застава, і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотань захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим.

Скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого та постанову першого заступника Генерального прокурора суд не розглядав, у зв`язку з прийняттям рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833 10.08.2023 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, повернути прокурору Київської міської прокуратури, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом розумного строку.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про зміну застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання , відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 про зміну застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, відмовити.

Ухвала, в частині повернення обвинувального акту, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1