465/5380/24
1-кс/465/1151/24
У Х В А Л А

Іменем України

10.07.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , поданої в її інтересах адвокатом ОСОБА_3 , на постанову старшого дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0000061 від 08.02.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову старшого дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0000061 від 08.02.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що кримінальне провадження №0000061 закрито безпідставно, адже 21.12.2023 року ОСОБА_4 була побита своїм батьком ОСОБА_6 , що підтверджено висновком судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження, які могли виникнути 21.12.2023 року та відносяться до категорії легких. Незважаючи на це, дізнавач закрив кримінальне провадження, посилаючись на відсутність в ОСОБА_6 умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , при цьому, жодних слідчих дій дізнавач із ОСОБА_6 не проводив. Крім цього, констатуючи в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження про відсутність в діях ОСОБА_6 умислу, дізнавач в той же час стверджує про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, яке характеризується умисною формою вини. За таких обставин висновки дізнавача скаржник вважає суперечливими і необґрунтованими. У зв`язку цим просить оскаржувану постанову дізнавача від 29.03.2024 р. про закриття кримінального провадження №0000061 скасувати. Крім цього, скаржник просить поновити строк на звернення зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, оскільки копію такої отримано лише 23.06.2024 року після неодноразових звернень до органу дізнання.

В судове засідання з`явився представник скаржника адвокат ОСОБА_3 , який подану скаргу підтримав, просив її задоволити.

Дізнавач та прокурор, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до суду не прибули, причин неявки не повідомили, матеріали кримінального провадження №0000061 для огляду в судовому засіданні на запит слідчого судді не представили.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Тому за наведених обставин, а також беручи до уваги, що дізнавач та прокурор неодноразово викликалися в судові засідання, попри це жодного разу не прибули, а розглядувана справа відповідно до положень кримінального процесуального законодавства відноситься до категорії невідкладних, слідчий суддя вважає, що судове засідання з розгляду скарги ОСОБА_4 можливо проводити без участі дізнавача та прокурора, які двічі не з`явилися до суду, поважних причин неявки суду не повідомили.

Заслухавши представника скаржника, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що подана адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Представник скаржника адвокат ОСОБА_3 як на підставу для поновлення пропущеного строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження посилається на те, що він надає правову допомогу потерпілій ОСОБА_4 , яка не знала про прийняте дізнавачем рішення, а тому, представником вживалися заходи для з`ясування стану проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000061, в якому ОСОБА_4 має статус потерпілої, та на свої запити ним було отримано відповідь із копією постанови про закриття кримінального провадження від 29.03.2024 року лише 23.06.2024 року. Таким чином, ненадання дізнавачем копії оскаржуваної постанови потерпілій у передбачені процесуальним законом строки стало причиною несвоєчасного звернення зі скаргою. Будь-яких доказів того, що оскаржувана постанова вручалася потерпілій раніше дізнавачем не надано. За наведених обставин звернутися зі скаргою до слідчого судді раніше потерпіла не могла.

На переконання слідчого судді, наведені скаржником обставини слід визнати поважними причинами пропуску строку на подачу скарги, адже реалізація гарантованих процесуальним законом прав потерпілої не може бути поставлена в залежність від формальних процедур. Тому з метою гарантування особі права на судовий захист її законних прав та інтересів строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження підлягає поновленню.

Як встановлено в ході судового розгляду, 08.02.2024 р. до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшла ухвала слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 05.02.2024 року про зобов`язання внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 по факту побиття її 21.12.2023 року батьком ОСОБА_6 .

Відомості про вищевказане кримінальне правопорушення були 08.02.2024 року внесені до ЄРДР за №0000061 з правовою кваліфікацією діяння за ч.1 ст.125 КК України.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснювалося ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

Постановою старшого дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 року кримінальне провадження №0000061 від 08.02.2024 року, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення, оскільки не в діях ОСОБА_6 не встановлено умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Вказану постанову оскаржено потерпілою ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 .

Як з`ясовано в судовому засіданні, доводи, наведені скаржником, знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Зокрема з`ясовано, що з часу внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 , тобто з 08.02.2024 р., у кримінальному провадженні №0000061 дізнавачем не проведено жодної слідчої дії із ОСОБА_6 як особою, на яку потерпіла чітко вказує як на особу, котра спричинила їй тілесні ушкодження.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження від 29.03.2024 року дізнавач зазначає, що з метою проведення повного та всебічного досудового розслідування 13.03.2024 року здійснювався вихід за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення допиту в якості свідка ОСОБА_6 , котрий двері помешкання відмовився відчиняти для дачі будь-яких показів, проте, повідомив, що доньки не бив і просить більше по даному факту його не турбувати через його похилий вік та погане самопочуття.

Таким чином, допит свідка дізнавачем, по факту, не відбувся, останній поспілкувався із ОСОБА_6 через зачинені двері, в той же час сказане ОСОБА_6 дізнавач поклав в основу прийнятого ним рішення про закриття кримінального провадження без врахування того, що такі пояснення не є показаннями у кримінальному провадженні, адже не здобуті у визначений процесуальним законом спосіб.

Водночас врахуванню підлягає те, що ОСОБА_6 фактично самоусунувся від проведення з ним слідчих дій, а дізнавач, сам же констатуючи, що допит ОСОБА_6 є необхідним для повноти й об`єктивності проведення дізнання, не вжив усіх передбачених процесуальним законом заходів для забезпечення проведення слідчих дій із ОСОБА_6 . Так, дізнавач не був позбавлений можливості скерувати ОСОБА_6 офіційні повістки про виклик останнього для проведення допиту та інших процесуальних дій, а в разі нереагування на такі ініціювати застосування до ОСОБА_6 заходів процесуального примусу.

За таких обставин у кримінальному провадженні дізнавачем здобуто показання потерпілої про отримання нею тілесних ушкоджень, які були спричинені їй ОСОБА_6 . Про наявність таких тілесних ушкоджень свідчить також висновок проведеної у справі судово-медичної експертизи.

Водночас показань ОСОБА_6 по факту кримінального правопорушення в ході дізнання не відібрано, у встановлений процесуальним законом спосіб його версію події не з`ясовано, а відповідно, і не перевірено слідчим шляхом будь-які заперечення щодо причетності до вчинення кримінального проступку.

А тому, висновки дізнання про відсутність у ОСОБА_6 умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування доказах.

Наведене вказує на очевидну неповноту проведеного дізнання і передчасність прийнятого рішення про закриття кримінального правопорушення без перевірки усіх значущих обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Встановлення наявності або відсутності умислу на спричинення тілесних ушкоджень неможливе без отримання щодо цього відповідних показань особи, на яку вказано потрпілою у заяві про вчинене кримінальне правопорушення як таку, що причетна до його скоєння. А закриття кримінального провадження без логічного завершення тих процесуальних дій, які сам же дізнавач вважав необхідними у даному кримінальному провадженні, зокрема допиту ОСОБА_6 , вказує на необґрунтованість такого рішення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому, провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, дізнавачем не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також в ній відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Відповідно, загальне посилання дізнавача в оскаржуваній постанові на відсутність в ОСОБА_6 умислу на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень без доведення цього факту повно та належним чином зібраними доказами на даний час є не більше, ніж припущенням самого дізнавача.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов переконання, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням вимог ст.ст.92, 94 КПК України, а її зміст не відповідає вимогам ст.110 КПК України. Переконливих доводів, які б вказували на наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

З огляду на встановлені у справі обставини, які вказують на необґрунтованість та передчасність постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, така постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 306, 307, 376, 309 КПК, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про поновлення скаржнику строку на оскарження постанови дізнавача про закриття кримінального провадження задоволити.

Поновити потерпілій ОСОБА_4 строк на оскарження постанови старшого дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0000061 від 08.02.2024 року.

Скаргу ОСОБА_4 , подану в її інтересах адвокатом ОСОБА_3 , - задоволити.

Постанову старшого дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0000061 від 08.02.2024 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1