Справа №766/3315/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника ОСОБА_5 : адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 0000042, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 364 КК України-

в с т а н о в и в:

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна. Обґрунтовуючи клопотання, зазначає, що вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 06.11.2014 року ОСОБА_5 було визнано винним за ст.ст. 364 ч.1, 307 ч.2 КК України, та відповідно до ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його особистою власністю, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на 2 роки зі штрафом в розмірі 8500 грн. та зі спеціальною конфіскацією грошей в сумі 1000 грн. Вирок суду набрав законної сили. Під час досудового розслідування було арештовано майно, належне ОСОБА_6 , в тому числі на 1/2 частини житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . На сьогодні ОСОБА_6 відбув основне покарання. Відповідно до Переліку майна, що не підлягає конфіскації за судовим вироком, не підлягають конфіскації жилий будинок з господарськими будівлями в сільській місцевості, якщо засуджений та його сім`я постійно в ньому проживають. У зв`язку з тим, що зазначена частина будинку є єдиним житлом засудженого ОСОБА_5 , воно не підлягає конфіскації відповідно до зазначеної норми.

Посилаючись на зазначене, адвокат просив: скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Комсомольського районного суду м. Херсона у справі № 667/2754/14 від 11.04.2014 року на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , який був накладений в межах досудового розслідування зазначеного кримінального провадження № 00000042.

Прокурор просив відмовити в задоволенні зазначеного клопотання за відстуності правових підстав.

Дослідивши клопотання, вислухавши учасників процесу, на дослідивши додані до нього документи, суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні вказанного клопотання з наступних підстав.

Рішенням Вищою Радою Правосуддя від 28.03.2024 року (рішення № 948/0/15-24) територіальну підсудність у судових справах Білозерського районного суду Херсонської області змінено на Херсонський міський суд Херсонської області.

Судом установлено, що вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 06.11.2014 року ОСОБА_5 було визнано винним за ст.ст. 364 ч.1, 307 ч.2 КК України, та відповідно до ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його особистою власністю, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням функцій представника влади строком на 2 роки зі штрафом в розмірі 8500 грн. та зі спеціальною конфіскацією грошей в сумі 1000 грн. Вирок суду набрав законної сили.

Ухвалою слідчого судді Комсомольського районного суду м. Херсона у справі № 667/2754/14 від 11.04.2024 року на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , був накладений в межах досудового розслідування зазначеного кримінального провадження № 00000042. В ухвалі зазначено, що метою накладення арешту майна є забезпечення можливої конфіскації майна.

Відповідно до витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 06.02.2024 року № 364592993, вбачається, що за ОСОБА_5 зареєстрований житловий будинок а адресою: АДРЕСА_1 , та на нього 11.04.2014 року Комсомольским районним судом м.Херсона був накладений арешт, а також 15.04.2015 року на зазначене домоволодіння також накладений арешт та оголошена заборона на його відчуження ВДВС Білозерського РУЮ в межах виконання вироку за вказаним кримінальним провадженням.

З відповідді Білозерського відділу державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вбачається, що на виконання вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 06.11.2014 року в частині конфіскації майна було відкрито виконавче провадження, та 08.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його виконання.

Захисник ОСОБА_4 як підставу для скасування арешту майна посилається на ст. 174 КПК України.

ВІдповідно до ч.4 ст. 174 КПК України Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Разом з тим, як встановлено судом, вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 06.11.2014 року ОСОБА_5 було визнано винним за ст.ст. 364 ч.1, 307 ч.2 КК України, та відповідно до ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його особистою власністю.

Відповідно до ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, зважаючи на обставини, які стали підставою для арешту домоволодіння - забезпечення можливої конфіскації, наявність вироку суду, яким було застосовано, в тому числі конфіскацію майна обвинуваченого, суд вважає, що відсутні законні підстави, передбачені ч.4 ст. 174 КПК України, для скасування арешту майна на домоволодіння.

Питання про конфіскацію майна вирішується у порядку, встановленому КПК України та КВК України.

Статтею 537 КПК України урегульовані питання, які вирішуються під час виконання вироків. Положеннями ст.539 КПК України визначено порядок вирішення судом питань, які виникають під час виконання вироку. Проте зазначеними нормами закону не встановлено порядку скасування арешту, накладеного в порядку виконання вироку про конфіскацію майна як вид покарання. Відсутнє і посилання на можливість такого скасування за правилами ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.52 КК України додатковим покараннями є, зокрема, конфіскація майна, яке полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (ч.ст.59 КК України).

Статтею 48 КВК України передбачено, що суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання Державній виконавчій службі, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється Державною виконавчою службою за місцезнаходженням майна відповідно доЗакону України «Про виконавче провадження».

Конфіскації підлягає майно, що є у власності засудженого. Спори, пов`язані з конфіскацією майна, вирішуються в порядку, встановленому законом (ч.1, 3ст.49 КВК України).

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій на час виконання вироку в частині конфіскації майна, є Закон України «Про виконавче провадження».

У даному випадку особа оспорює неправомірне обмеження її права на користування належним їй майном, що не підлягає розгляду в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналогічні висновки зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року по справі № 383/493/18.

Таким чином, дана заява про скасування арешту майна є така, що необгрунтована та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 26, 174, 309, 380 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_5 : адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 0000042 , за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1