Справа № 527/545/24
провадження № 1-кс/527/159/24
УХВАЛА

26 лютого 2024 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000062, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000062, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У своєму клопотанні дізнавач зазначив, що 20.02.2024 близько 20 год. 30 хв., працівниками СПД на воді Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, перебуваючи поблизу с. Святилівка Кременчуцького району Полтавської області, поряд з водоймою Сулинської затоки Кременчуцького водосховища р. Дніпро було зупинено мотоцикл марки «Днєпр МТ 10-36» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив баули із сітками та свіжо виловленою рибою.

20.02.2024 працівниками ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області було проведено огляд місця події територія земельної ділянки, розташована поблизу с. Святилівка Кременчуцького району Полтавської області за координатами 49 26 56.9 N 32 48 31.2 E, під час якого на вказаному місці, на ріллі, на відстані 15 м від асфальтованої дороги розташований мотоцикл марки «Днєпр МТ 10-36» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 передньою стороною повернутий до автомобільної дороги. На колясці лежить дерев`яний щит на якому лежить 4 баули із вмістом зволожених риболовних мисинових сіток та свіжо виловленою рибою. Поруч мотоцикла знаходиться чоловік, який представився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 та повідомив, що знайшов баули із сітками та свіжо виловленою рибою. Точного місця де знайшов не пам`ятає, орієнтовно між с. Бугаївка та с. Святилівка Кременчуцького району Полтавської області.

У подальшому за участю головного державного інспектора Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 здійснено обвічкування риби та встановлено по видах і кількості: лящ 175 одиниць, карась сріблястий 81 одиниця, плітка - 8 одиниць, сазан 7 одиниць, щука 2 одиниці, загальною вагою близько 100 кг, встановлено сітки у кількості 8 шт. з параметрами: довжина 75 м, висота 2,4 м, вічко 70х70 мм кожна.

В подальшому до ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області було вилучено незаконне знаряддя лову вісім (8) сіток з параметрами: довжиною 75 м, висотою 2,4 м, вічко 70х70 мм кожна, свіжовиловлену рибу: лящ 175 одиниць, карась сріблястий 81 одиниця, плітка - 8 одиниць, сазан 7 одиниць, щука 2 одиниці, загальною вагою близько 100 кг, мотоцикл марки «Днєпр МТ 10-36» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

За вказаним фактом 21.02.2024 відомості внесено до ЄРДР за № 0000062 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Вилучене у ході проведення огляду майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Свіжовиловлену рибу у зв`язку із швидкістю псування передано згідно зберігальної розписки головному державному інспектору Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 .

Дізнавач зазначає, що у даному випадку вилучена вищезазначена риба є майном набутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а мотоцикл та мисинові сітки використовувалися як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, тобто являються речовими доказами, не застосування арешту щодо свіжовиловленої риби - майна набутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення та знарядь вчинення кримінального правопорушення сіток та мотоциклу може призвести до їх приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, передачі та йоговикористання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та використання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації, дізнавач просив накласти арешт на мотоцикл марки «Днєпр МТ 10-36» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , позбавивши інших будь яких осіб можливості відчуження, розпорядження вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку, без залишення мотоцикл марки «Днєпр МТ 10-36» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 на майданчику зберігання транспортних засобів ВП № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області; на знаряддя вчинення кримінального правопорушення - вісім мисинових сіток, помістити до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області; накласти арешт та дозволити головному державному інспектору Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 реалізацію рибу породи: лящ 175 одиниць, карась сріблястий 81 одиниця, плітка- 8 одиниць, сазан 7 одиниць, щука 2 одиниці.

У судове засідання дізнавач не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував, просив задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені в ході огляду 20.02.2024, речі набули статусу тимчасово вилученого майна та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження.

Клопотання дізнавача подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Дізнавачем доведено наявність обставин, викладених в ч. 11 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст.ст. 171-173 КПК України.

Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України".

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно, оскільки дане майно відповідає критеріям, зазначеним п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження, та згідно ст. 100 КПК України необхідно дозволити реалізацію риби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.02.2024 під час огляду місця події території земельної ділянки, розташованої поблизу с. Святилівка Кременчуцького району Полтавської області за координатами 49 26 56.9 N 32 48 31.2 E, вісім мисинових сіток з параметрами: довжиною 75 м, висотою 2,4 м, вічко 70х70 мм кожна, шляхом позбавлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та будь яких інших осіб можливості користуватися та розпоряджатися будь-яким способом зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо), із залишенням в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області; на транспортний засіб мотоцикл марки «Днєпр МТ 10-36» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження власнику, володільцю, із залишенням його на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Накласти арешт та дозволити головному державному інспектору Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 реалізацію рибу породи: лящ 175 одиниць, карась сріблястий 81 одиниця, плітка- 8 одиниць, сазан 7 одиниць, щука 2 одиниці.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1