Справа № 129/2679/23
Провадження по справі № 1-кп/129/267/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000098 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, судимого 22.02.2023р. вироком Гайсинського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 180 годин,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України,

Встановив:

ОСОБА_4 будучи засуджений вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 22.02.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, до покарання у виді 180 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та у порушення вимог ч. 1, ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 37, ст. 38, ч. 3 ст. 40 КВК України ухилився від відбування призначеного судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме громадських робіт, зокрема, засуджений ОСОБА_4 , який перебуває на обліку в Гайсинському районному відділі № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, як засуджений до покарання у виді громадських робіт, систематично (більше двох разів протягом місяця) не виходив на громадські роботи, а саме будучи 11.04.2023 особисто ознайомлений з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно розпорядження Гайсинської міської ради № 19-ар від 11.04.2023 та розроблених графіків на травень та червень 2023 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, допустив 20 невиходів на громадські роботи до Гайсинського комбінату комунальних підприємств без поважних причин в травні 2023 року, а саме: 01.05.2023, 03.05.2023, 04.05.2023, 05.05.2023, 10.05.2023, 11.05.2023, 12.05.2023, 15.05.2023, 16.05.2023, 17.05.2023, 18.05.2023,19.05.2023, 22.05.2023, 23.05.2023, 24.05.2023, 25.05.2023, 26.05.2023, 29.05.2023, 30.05.2023, 31.05.2023 та 23 невиходи на громадські роботи до Гайсинського комбінату комунальних підприємств без поважних причин в червні 2023 року, а саме: 01.06.2023, 02.06.2023, 05.06.2023, 06.06.2023, 07.06.2023, 08.06.2023, 09.06.2023, 12.06.2023, 13.06.2023, 14.06.2023, 15.06.202313, 16.06.2023, 19.06.2023, 20.06.2023, 21.06.2023, 22.06.2023, 23.06.2023, 26.06.2023, 27.06.2023, 28.06.2023, 29.06.2023 30.06.2023. Відповідно до ч. 3 ст. 40 КВК України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 КВК України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилився від покладених на нього обов`язків та не з`являвся на громадські роботи до Гайсинського комбінату комунальних підприємств без поважних причин, тим самим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, до якого його було засуджено вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 22.02.2023р.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

13.03.2024 р. між прокурором Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

За цією угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для цієї кримінальної справи обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст.389 КК України.

Сторонами визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.389 КК України; з урахуванням того, що обвинувачений повністю і беззаперечно визнає вину та щиро кається, призначити покарання за ч. 2 ст.389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснено обвинуваченому.

За змістом ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Крім того, встановлено, що на момент складання угоди ОСОБА_4 засуджений вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.12.2023 (який набрав законної сили 19.02.2024) за ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 16 днів, яке на даний час не приведено до виконання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що під час укладання даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 просили затвердити угоду про визнання винуватості, обвинувачений дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що спроможний реально виконати взяті на себе обов`язки відповідно до угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Суд переконався, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, що укладена угода про визнання винуватості є добровільною, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений повністю і беззаперечно визнав вину, сприяв встановленню дійсних обставин справи, щиро розкаявся, що є пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, за який засуджується цим вироком, до постановлення вироку Гайсинського районного суду від 19.12.2023 р., який набрав законної сили 19.02.2024р. за яким його засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 16 днів, який на даний час не приведено до виконання, то остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом частково складання покарання за цим вироком та покарання призначеного вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.12.2023 та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць.

За таких обставин угода про визнання винуватості має бути затверджена як така, що відповідає вимогам закону, з призначенням ОСОБА_4 визначеного в ній покарання.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України,

Присудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.03.2024 року між прокурором Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженню за № 0000098.

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом частково складання покарання за цим вироком та покарання призначеного вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.12.2023 та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту прибуття ОСОБА_4 до установи відбування покарання і поставлення його на облік.

Роз`яснити, що вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення, - винятково за наявності передбачених ч.4 ст.394 КПК України підстав; клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Суддя: