Справа №:755/3012/24
Провадження №: 1-кс/755/719/24
"22" лютого 2024 р. м.Київ
- на нежитлове приміщення (магазин продовольчих товарів) розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час досудового розслідування було встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , фактично проживаючи на території міста Сімферополя, Автономної Республіки Крим, будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення Автономної Республіки Крим збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невідомий органу досудового розслідування час, маючи стійкий, прямий, виниклий за невідомих обставин умисел, направлений на добровільне зайняття посад, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території півострова Крим, добровільно погодився на зайняття посади в незаконно створеній окупаційною владою міністерстві, на тимчасово окупованій території.
Зокрема з 2014 року по липень 2023 року ОСОБА_5 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів анексії АР Крим з боку рф, з власної ініціативи, добровільно обіймав різні посади в незаконно утворених рф органах влади на тимчасово окупованій території півострова Крим.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території півострова Крим, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, на підставі поданої ним у 2023 році, але не пізніше 28.07.2023 (більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена) заяви, працевлаштувався та був призначений наказом № 178-рп від 28.07.2023 так званого «Председателя Совета министров Республики Крым» ОСОБА_6 на посаду т.зв. «заместителя министра транспорта Республики Крым» у незаконно утворених російською федерацією на тимчасово окупованій території півострова Крим органах влади, чим виконав всі необхідні дії, направленні на доведення свого злочинного умислу до кінця, де і на даний час здійснює свою протиправну діяльність шляхом виконання організаційно-розпорядчих функцій.
ОСОБА_5 , як уповноважена особа незаконно-створеного органу державної влади, виконує рішення щодо організації роботи «Министерства транспорта Республики Крым» із зверненнями та повідомленнями громадян, інформаційної діяльності вказаного відомства, порядку діловодства; організовує діяльність міністерства щодо управління повітряного, залізничного та морського транспорту; взаємодіє з керівництвом підприємств, організації, установ; бере участь в розробці і підготовці документів цільових програм; прогнозує перспективи розвитку т.зв. «Министерства транспорта Республики Крым»; виконує інші, покладені на нього функції, тобто виконує організаційно-розпорядчі функції у т.зв. «Министерстве транспорта Республики Крым».
З огляду на зазначене, ОСОБА_5 , зайнявши посаду та виконуючи функції (обов`язки) «заместителя министра транспорта Республики Крым», будучи службовою особою вказаної «установи», має організаційно-розпорядчі повноваження щодо визначення напрямку поточної діяльності незаконно створеного рф органу влади на ТОТУ АР Крим та можливість здійснювати вплив на процес прийняття необхідних для цього рішень та контролювати процес їх виконання, як одноособово так і за участю підпорядкованих осіб/підрозділів.
В ході досудового розслідування 17.10.2023 року було складено повідомлення про підозру щодо громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
20.10.2023 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру було йому вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру у газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (№211 (7609) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Також, з метою недопущення порушення конституційних прав підозрюваного, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 20.10.2023 року (№211 (7609), було розміщено повідомлення про необхідність прибуття ОСОБА_5 25.10 2023 року, 26.10.2023 року та 27.10 2023 року до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Аналогічно повістки про виклик ОСОБА_5 було розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 20.10.2023 року про прибуття до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Однак, підозрюваний до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим не з`явився, відповідно до опублікованих повідомлень, та станом на теперішній час, про причини своєї неявки не повідомив.
Також, згідно мотивів клопотання, під час досудового розслідування було встановлено, що на даний час підозрюваний перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією, при цьому останній продовжує незаконну діяльність.
Згідно мотивів органу досудового розслідування, зазначені обставини свідчать про умисне ухилення підозрюваним від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, а також про переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Поряд з цим, згідно мотивів клопотання, слідчий посилається на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор в ході слідства повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Також, обгрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що, санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, передбачає конфіскацію майна, як вид додаткового покарання.
Поряд з цим, слідчий зазначає, що документами, які підтверджують право власності на майно, що арештовується, є відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно.
Згідно встановлених слідством обставин, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 на праві власності належить наступне майно: об`єкт нерухомості нежитлове приміщення (магазин продовольчих товарів), розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, НОМЕР_2 , від 22.10.2003, Сімферопольська районна державна адміністрація.
Поряд з цим, вихоядчи з норм КПК України, слідчий в клопотанні посилається на те, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочинів.
А тому, з метою запобігання можливості приховування та відчуження цього майна, слідчий просить накласти арешт із забороною вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Також, згідно мотивів клопотання слідчий посилається на те, що з метою забезпечення арешту майна, запобігання зникненню, втрати або пошкодження арештованого майна та забезпечення його схоронності, дане клопотання слід розглянути без повідомлення власника даного майна.
Слідчий, прокурор, будучи повідомленими про день, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не відомі. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
З урахуванням того, що сторона кримінального провадження довела в змісті клопотання, що існує загроза передчасного розголошення відомостей, які стосуються суті кримінального провадження та процесуальних дій, які заплановано провести з метою збирання доказів, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходиться вищезазначене майно, та його представника.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Положенням п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.
Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим знаходиться за адресою: вул. Юрія Поправки, 14 А, м. Київ., що свідчить про звернення слідчим з даним клопотанням з дотриманням правил підсудності.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 17.10.2023 року в ході досудового розслідування було складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
Згідно долучених до клопотання копій матеріалів кримінального провадження, слідчим було вжито заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України, вищезазначеного повідомлення про підозру ОСОБА_5 .
Крім того, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 20.10.2023 року №211 (7609), було розміщено повідомлення про підозру та повістки про необхідність прибуття ОСОБА_5 25.10.2023 року, 26.10.2023 року та 27.10.2023 року до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Також повістки про виклик ОСОБА_5 було розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 20.10.2023 року про прибуття до слідчого управління ГУ СБ України в Автономній Республіці Крим для повідомлення про підозру та проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні на 25.10.2023 року, 26.10.2023 року та 27.10.2023 року.
Наведене свідчить, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.
Поряд з цим, санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна.
А тому, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному підлягатиме конфіскації у дохід держави.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником наступного майна:
- об`єкта нерухомості нежитлове приміщення (магазин продовольчих товарів), розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, САА 583284, від 22.10.2003, Сімферопольська районна державна адміністрація.
Стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.
Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання, кваліфікації кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, враховуючи наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, а також забезпечуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги той факт, що вищезазначене майно, на яке слідчий просить накласти арешт перебуває у праві власності ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та про необхідність накладення арешту на майно, шляхом заборони відчуження та розпорядження майном, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.5 ст.111-1 КК України.
За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 369, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , шляхом заборони та розпорядження майном, а саме:
- на нежитлове приміщення (магазин продовольчих товарів) розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через прокурора передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих СУ ГУ СБУ в АР Крим, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя