В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 28.11.2018 під №0004335 з угодою примирення, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого,

раніше судимого:

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.10.2011 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;

- вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 14.09.2012 за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 20.08.2012 за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі (звільнився умовно-достроково 26.02.2015 невідбутий строк 1 рік 2 місяці);

- вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),

передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 27.08.2018 о 16:10 годині, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, привласнив з торгового прилавку магазину «Watsons» товар, а саме: упаковку з 4 картриджів для гоління фірми «Gillette Fusion Power Proglide», вартість якого могла складати 286 гривень 67 копійок, яка належить ТОВ «ДЦ Україна». Свій злочинний намір ОСОБА_4 не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі оскільки був затриманий працівниками охорони магазину на виході з приміщення, тим самим здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «ДЦ Україна», чим міг заподіяти потерпілій особі матеріальну шкоду на загальну суму 286 гривень 67 копійок.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведена до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вчинене повторно.

18.01.2022 між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_6 та представником потерпілої особи (ТОВ «ДЦ України») ОСОБА_7 на підставі ст. ст. 468, 469, 471, 473 КПК України було укладено угоду про примирення. Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю.

Сторони угоди узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням правил визначених ч. 3 ст. 68 КК України, у вигляді 1 року позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України узгоджено звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік.Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Угодою передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій особі.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечував проти обставин, встановлених органом досудового розслідування, розкаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про примирення з представником потерпілої особи. Дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе зобов`язання, передбачені угодою. Зазначив, що укладення угоди є добровільною, без застосування примусу та погроз.

Захисник ОСОБА_5 наполягав на затвердженні угоди, підтвердивши добровільність позиції обвинуваченого.

Представник потерпілої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні 18.01.2022 підтримала укладену між нею та ОСОБА_4 угоду про примирення, просила її затвердити. Зазначила, що матеріальна шкода фактично не завдана, а тому претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор заперечив проти укладення угоди, вважаючи неможливим застосування правил ст. 75 КК України при вирішенні питання при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки в такому разі не буде враховано загальні правила призначення покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно із ч. 3 ст. 12 КК України (в редакції Закону №4025-VI від 15.11.2011) є злочином середньої тяжкості, а покарання, узгоджене сторонами, відповідає санкції, передбаченій ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018).

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою особою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілої особи ОСОБА_7 відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 « Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди). Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

У той же час при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, станом на 2018 рік мав непогашену судимість за попереднім вироком. Також судом приймається до уваги та обставина, що обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, жодних перешкод під час досудового розслідування не чинив, не намагався уникнути відповідальності, а тому обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було, до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, обмежень для призначення яких з огляду на вимоги ст. 63 КК України згідно матеріалів кримінального провадження не вбачається, з урахуванням правил, визначених ч. 3 ст. 68 КК України. У той же час судом не вбачається підстав для застосування правил ст. 75 КК України, оскільки наведене не сприятиме виправленню обвинуваченого, враховуючи його репутацію, та не буде достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також при призначенні покарання суд враховує ту обставину, що до постановлення вироку у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 були ухвалено інший вирок, а тому застосуванню підлягали б правила, визначені ч. 4 ст. 70 КК України.

Проте приписами ст. 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими ч. ч. 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання в новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК України.

Водночас призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України має ряд особливостей, одна з яких полягає в тому, що в разі, коли особа засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, а за наступним вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про реальне відбування призначеного покарання зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі, з урахуванням попереднього вироку, не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особі призначено покарання, що належить відбувати реально, та новий, за яким вона звільнена від відбування покарання з випробуванням, виконується самостійно (постанова ОП ККС від 01.04.2024 у справі №183/6854/20).

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, п. 1 ч. 1 ст. 468, ч. 3 ст. 469, ч. 1 ст. 473, ст. ст. 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Затвердити угоду про примирення від 18.01.2022 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР 28.11.2018 під №0004335 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, укладену під час судового розгляду між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та представником потерпілої особи (ТОВ «ДЦ Україна») ОСОБА_7 .

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018) та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

3. Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 06.06.2024 та вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.09.2023 виконувати самостійно.

* Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку суду.

4. Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

?Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.

Речові докази:

-одну упаковку лез «Gillette Fusion Power Proglide», в якій знаходилась 4 картриджа та магнітну кліпсу вважати повернутим ТОВ «ДЦ Україна».

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8