Справа № 202/3199/24
Провадження № 1-кс/202/3457/2024
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001210 від 20.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого 20.10.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001210 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

15.05.2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001210 від 20.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 15.05.2024 року.

Згідно з матеріалами клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли матеріали Управління міграційної поліції, про те, що у місті Дніпро діє група осіб, які зорганізувалися з метою створення та утримання місця розпусти, звідництва для розпусти, а також забезпечення заняттям проституцією, тобто сутенерство, та які з метою конспірації своєї діяльності, замаскували місце розпусти під масажний салон з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням забезпечується відділом Дніпропетровської обласної прокуратури.

Оглядом інтернет-сторінок за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що у мережі інтернет маються сайти з відомостями щодо «способів масажу», під назвами яких маскуються види сексуальних послуг, їхня вартість, фотографії дівчат, графік їх роботи, кількість послуг та їх вартість, контакті дані для зв`язку, а саме номери телефонів: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , якими фактично користуються адміністратори, до функцій яких відноситься спілкування з клієнтами.

У якості свідка допитана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка повідомила, що у травні 2023 року під час пошуку роботи, знайшла оголошення в мережі Інтернет про набір дівчат до масажного салону «Рай», який знаходиться по АДРЕСА_1 . За допомогою месенджера «Телеграм» ОСОБА_5 домовилась про співбесіду, яка відбулась в ТЦ «Нагорка» за адресою: АДРЕСА_2 . У день зустрічі з останньою зв`язалися адміністратори з номерів телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_3 . Співбесіду проводила ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка також розповіла про умови праці, а саме про надання масажу чоловікам, а також про те, що за мастурбацію статевих органів чоловіків остання буде отримувати додаткові грошові кошти. Також повідомила про те, що ОСОБА_6 відповідає за графік роботи дівчат, видачу заробітної плати, також про те, що клієнт може розрахуватися як готівкою, так і перерахувати на банківські картки (встановлені наступні: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ), перед відповідною послугою дівчина заповню формуляр, де вказується вид масажу, час проведення та вартість, крім цього в тиждень дівчина повинна відпрацювати 6 змін (денна зміна з 10:00 до 19:00, нічна з 19:00 до 10:00), адміністратору повинна віддати 600 гривень за денну зміну або 700 грн. за нічну, також про те, що разом з початком роботи адміністратору потрібно передати 2000 грн. як заставу за навчання масажу, придбання спідньої білизни, халату, туфлі на підборах і т.д. ОСОБА_5 погодилась на такі умови праці, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Після цього свідок декілька разів виходила на роботу за адресою:

АДРЕСА_1 , де надавала послуги клієнтам, а саме стимулювала їх статеві органи до еяколяції, за що отримувала грошові кошти від власниці салону на ім`я « ОСОБА_7 », яку свідок в подальшому впізнав як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що мається протокол впізнання. Також, ОСОБА_5 контактувала з адміністратором салону, яку свідок в подальшому впізнав як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що мається протокол впізнання.

23.02.2024 у якості свідка допитано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який пояснив, що вирішив скористатись послугами еротичного масажу. Так, знайшовши через інтернет-мережу сайт масажного салону «Рай». Зателефонував на один із номерів телефону борделя, який був вказаний на вебсайті: НОМЕР_1 або НОМЕР_2 , слухавку підняла дівчина - адміністратор, яка повідомила йому, що він може отримати послуги еротичного масажу за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому, свідок проїхав за вищевказаною адресою, знаходячись у вказаному приміщенні на другому поверсі свідка зустріла напівоголена дівчина, яка надала йому прайс-лист з послугами сексуального характеру.

Після оплати свідком послуги у розмірі 1600 грн., дівчина зробила свідку масаж тіла, та в кінці дівчина почала стимулювати його статеві органи до еякуляції.

Також у ході проведення НС(Р)Д встановлено, що оплата за послуги сексуального характеру здійснюється у безготівковій формі (перерахування грошових коштів на визначені банківські рахунки та готівкою (прямо в руки відразу після отримання «послуги»).

Так 02.04.2024 проведено тимчасовий доступ до інформації, що містить банківську таємницю в АТ «УніверсалБанк». Під час огляду та аналізу вилученої інформації встановлено, що банківська картка № НОМЕР_5 належить «адміністратору» салону ОСОБА_10 . На вказаному рахунку обіг коштів, здобутих незаконним шляхом становить близько 1 млн грн., ураховуючи надходження від клієнтів у виді 568 транзакцій та перерахування коштів на банківські картки ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , об?єднавшись спільним умислом, втягують осіб жіночої статі в заняття проституцією, а також з метою конспірації своєю злочинної діяльності, замаскували місце розпусти під масажний салон з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна. На даний час є обґрунтовані підстави вважати, що на рахунку банківської картки «А-БАНК» № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_13 , знаходяться грошові кошти, що одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, наклавши арешт на грошові кошти, що перебувають на рахунку банківської картки «А-БАНК» № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_13 , можливо досягти мету арешту у вигляді спеціальної конфіскації, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, до клопотання додала заяву, відповідно до якої просила розглянути клопотання без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.

В клопотанні слідчий просила з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене, прошу розглянути вказане клопотання без повідомлення підозрюваної.

В силу вимог ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна..

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу вказані предмети. відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використане у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме зазначеного вище речового доказу, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речового доказу) виникає ризик його знищення або переховування, тощо.

З метою подальшого використання вилученого майна у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням до слідчого судді.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає собою тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, з метою унеможливлення зникнення, втрати коштів, здобутих злочинним шляхом, з метою забезпечення спеціальної конфіскації грошових коштів, конфіскації майна як виду покарання, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.171 КПК України і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що перебувають на відкритому рахунку банківської картки «А-БАНК» № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_13 , а саме:

- Зупинити видаткові операції по відкритому банківському рахунку банківської картки «А-БАНК» № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_13 ;

- Зобов`язати службових осіб вказаного банку зробити відмітку про залишок грошових коштів на відкритому банківському рахунку банківської картки «А-БАНК» № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_13 ;

- Зобов`язати посадових осіб банку направити до СУ ГУНП в Дніпропетровської області, виписку (довідку) із зазначенням на відкритому банківському рахунку банківської картки «А-БАНК» № НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_13 залишку грошових коштів на момент пред`явлення ухвали суду до виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1