Справа № 683/4079/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11 травня 2010 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.122, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ст.198, ч.1 ст.296, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 28 липня 2010 року Хмельницьким апеляційним судом вирок змінено та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за ч.1 ст.122, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ст.198, ч.1 ст.296 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

- 28 липня 2014 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки;

- 16 жовтня 2014 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.296, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 06 березня 2015 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, на підставі ч.4 ст.70 КК України зараховано частково відбуте покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду від 16 жовтня 2014 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, звільнено з місць позбавлення волі 05 липня 2017 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- 04 грудня 2019 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 08 липня 2021 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України зараховано частково відбуте покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду від 04 грудня 2019 року та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців, звільнено з місць позбавлення волі 08 червня 2023 року у зв`язку із відбуттям строку покарання,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , достовірно знаючи про дію воєнного стану на всій території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, 20 жовтня 2023 року близько 17 години 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території домогосподарства АДРЕСА_2 , під час розпивання спиртних напоїв із потерпілим ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, наніс два удари кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у правій навколоочній ділянці, на слизовій оболонці верхньої губи посередині, тим самим застосував до потерпілого фізичне насильство, яке в момент заподіяння не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, після чого різким ривком обох рук умисно, відкрито, повторно викрав з рук ОСОБА_5 чоловічу наплічну сумку (барсетку) чорного кольору з написом «POLO CSN» вартістю 416 грн. 67 коп., в якій знаходився гаманець марки «BRETTON» чорного кольору вартістю 357 грн. із вмістом грошових коштів в сумі 51 грн., а саме: 1 купюра номіналом 1 гривня серії «НЗ 6827158», 1 купюра номіналом 50 гривень серії «ФИ 8102175», а також грошові кошти іноземної валюти, а саме: 6 доларів США, що станом на 20 жовтня 2023 року еквівалентно 219 грн., та 10 англійських фунтів, що станом на 20 жовтня 2023 року еквівалентно 443 грн. 75 коп. Намагаючись завершити реалізацію свого злочинного умислу щодо заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 почав тікати з місця події разом із викраденим майном, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не закінчив реалізацію свого злочинного умислу з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_5 неподалік місця вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України не визнав, вказуючи, що сумку у потерпілого він не викрадав, однак не заперечує, що наніс потерпілому два удари кулаком правої руки в обличчя.

Так, обвинувачений показав, що познайомився із ОСОБА_5 . зранку 20 жовтня 2023 року, коли допоміг йому у пошуку втраченого телефону. ОСОБА_5 запросив його до себе додому, щоб віддячити та запропонував разом вжити спиртні напої. З 11 години 30 хвилин і до 17 години він, ОСОБА_5 та знайомий ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_8 за місцем проживання ОСОБА_5 на подвір`ї біля будинку вживали спиртні напої. У цей період ОСОБА_5 двічі давав йому грошові кошти в сумі 200 грн. та 500 грн., які діставав з кишені, і він ходив в магазин за продуктами, після чого повертався, віддавав продукти, здачу і вони продовжували вживати спиртні напої. Після обіду ОСОБА_5 виніс з будинку чоловічу сумку (барсетку), витягував з неї та показував документи, які посвідчували його статус пенсіонера та учасника АТО, хвалився, що отримує пенсію у великому розмірі. Що було у берсетці йому не відомо. Після того, як ОСОБА_5 продемонстрував документи, то відніс баретку назад у веранду. Біля 16 години ОСОБА_8 пішов додому, а вони із ОСОБА_5 залишились вдвох. ОСОБА_5 почав задавати йому непристойні питання, запитував як там на зоні, тому він вирішив йти додому. Однак, ОСОБА_5 схопив його за ліву руку та наказав сісти. Тоді він висмикнув свою руку та кулаком правої руки наніс два удари в обличчя ОСОБА_5 , після чого побіг до хвіртки. Коли він відкривав хвіртку, то бачив, як ОСОБА_5 встав, а тому він подумав, що з ним все добре, зачинив хвіртку і пішов по дорозі у напрямку садка. Коли він дійшов до садка, то почув удар ззаду, після чого він знепритомнів, а коли отямився, то виявив, що він лежить на землі, руки були за спиною у кайданках, а біля нього знаходились працівники поліції, які повідомили, що він викрав якусь сумку. Вказує, що сумку у потерпілого він не викрадав, де та сумка і що в ній було він не бачив. Просить врахувати, що на момент приїзду працівників поліції сумки у нього в руках не було. У додаткових поясненнях, наданих у судовому засіданні 20 березня 2024 року, обвинувачений стверджував, що між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт через те, що останній почав ображати його честь та гідність, виражався на його адресу нецензурними словами, утримував його за руку, не пускав додому, а за те, що він вдарив потерпілого, той його обмовив та звинуватив у викраденні сумки.

Незважаючи на такі показання обвинуваченого, його вина у вчинені кримінального правопорушення за встановлених судом обставин підтверджується наступними безпосередньо дослідженими доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив, що 20 жовтня 2023 року він за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , біля будинку під навісом, разом із знайомим ОСОБА_9 вживали спиртні напої. Біля 11 години до них приєднався ОСОБА_6 і вони продовжили вживати спритні напої втрьох. Через дві години він дав ОСОБА_6 200 грн., той сходив у магазин і приніс слабоалкогольний напій «REVO». Через деякий час він дав ОСОБА_6 ще 500 грн. і той знову ходив в магазин та приніс цигарки, напій «REVO» та продукти. Вказує, що ці грошові кошти він кожен раз діставав зі своєї сумки (барсетки), яка була біля нього. Коли ОСОБА_6 другий раз повернувся з магазину, то ОСОБА_10 вже пішов додому, і вони залишились вдвох. В ході розмови ОСОБА_6 почав висловлювати сумніви щодо того, що він є пенсіонером та учасником АТО, тому він дістав з барсетки відповідні посвідчення та демонстрував їх ОСОБА_6 , при цьому він повідомляв ОСОБА_6 , що у цій барсетці знаходиться все його життя. Після цього усі документи він склав назад в барсетку та поклав її собі під руку. У цей момент ОСОБА_6 , який сидів навпроти нього, раптово, без будь-якої причини, наніс йому два удари кулаком правої руки в обличчя, він закрив обличчя руками та відчув, як ОСОБА_6 вирвав у нього з-під руки барсетку і побіг з нею до хвіртки. Він одразу ж піднявся та побіг за ОСОБА_6 , по дорозі кричав: «Люди, ловіть злодія». ОСОБА_6 вибіг з подвір`я та побіг по дорозі до садка, він біг за ним та наздогнав у садку, пихнув ОСОБА_6 в спину і той впав на землю. Він відібрав у ОСОБА_6 свою барсетку та викликав поліцію. При цьому, він утримував ОСОБА_6 на землі поки не приїхала поліція, щоб той не втік. Коли він забирав у ОСОБА_6 свою барсетку, то останній кричав, що барсетка належить йому. Пояснив, що на момент приїзду поліцейських барсетка була у нього, бо він її відібрав у ОСОБА_6 . На момент викрадення в барсетці були документи, гаманець, грошові кошти: 1 долар США, 5 доларів США, 10 англійських фунтів, 1 гривня та 50 гривень, які для нього є талісманами. Вказує, що жодної конфліктної ситуації між ним і ОСОБА_6 перед вчиненням злочину не було.

Здійснення ОСОБА_5 виклику поліції на лінію «102» 20 жовтня 2023 року о 17 годині 40 хвилин та повідомлення ним, що ОСОБА_6 із застосуванням фізичної сили вирвав у нього з рук берсетку з особистими речами та намагався втекти із викраденим, підтверджується рапортом старшого інспектора-чергового ОСОБА_11 від 20 жовтня 2023 року. (а.с.75)

Даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення підтверджується, що 20 березня 2023 року о 17 годині 54 хвилини ОСОБА_5 повідомив у поліцію, що 20 березня 2023 року близько 17 години по АДРЕСА_2 ОСОБА_6 , з яким він спільно розпивав спиртні напої, відкрито із застосуванням фізичної сили заволодів належною йому чоловічої сумкою чорного кольору із особистими речами. (а.с.76)

З даних протоколу огляду місця події від 20 жовтня 2023 року та фототаблиці до нього вбачається, що відкрита крадіжка сумки потерпілого ОСОБА_5 відбулась на території належного йому домоволодіння АДРЕСА_2 , де також зафіксовано обстановку біля будинку під навісом, яка свідчить про вживання особами алкогольних напоїв: на столі виявлено три металевих стопки, залишки їжі, пусту металеву ємність із написом «REVO» (а.с.78-84, а.с.85-88).

Згідно протоколу затримання від 20 жовтня 2023 року вбачається, що 20 жовтня 2023 року о 17 годині 47 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 ч.1 п.1,2 КПК України поблизу будинку АДРЕСА_2 в зв`язку із підозрою у вчинені злочину, а саме, відкритому заволодінні чоловічої сумки з особистими речами, які належать ОСОБА_5 , вчиненому із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним в момент заподіяння, від дачі будь-яких пояснень під час затримання ОСОБА_6 відмовився (а.с.101-104).

Із показань свідка ОСОБА_12 , який був понятим під час затримання ОСОБА_6 , вбачається, що коли ОСОБА_12 прибув на місце події, то ОСОБА_6 лежав на землі в кайданках, біля нього знаходився потерпілий ОСОБА_5 , у якого на плечі була чоловіча берсетка чорного кольору. Потерпілий повідомляв, що ОСОБА_6 вдарив його в обличчя, вирвав у нього з рук барсетку і тікав, а він його наздогнав, забрав барсетку назад і викликав поліцію. ОСОБА_6 жодних пояснень не надавав, лише кричав та лаявся, будь-яких ушкоджень на ньому

не було. Свідок також вказував, що на обличчі у потерпілого були сліди крові і було видно, що його побили.

Свідок ОСОБА_13 , який приймав участь в якості другого понятого при затриманні ОСОБА_6 , підтвердив, що по приїзду на місце події він побачив ОСОБА_6 , який був у кайданках і сидів на землі неподалік житлового будинку, де живе ОСОБА_5 , будь-яких пояснень ОСОБА_6 не надавав, лише нецензурно лаявся. Біля ОСОБА_6 знаходився потерпілий ОСОБА_5 , який був у крові, і тримав в руках барсетку темного кольору. ОСОБА_5 пояснював, що він з ОСОБА_6 вживали алкогольні напої, після чого останній його вдарив, вирвав у нього з рук барсетку, у якій були документи і гроші, та почав тікати, він його наздогнав, повалив на землю та відібрав барсетку.

У протоколі огляду предметів від 20 жовтня 2023 року та фототаблиці до нього зафіксовано, що 20 жовтня 2023 року потерпілий ОСОБА_5 на території домоволодіння АДРЕСА_2 добровільно видав працівникам поліції належну йому чоловічу сумку чорного кольору із написом «POLO CSN», яку у нього викрав ОСОБА_6 . На момент огляду вказаної сумки у ній знаходилось наступне майно: чоловічий гаманець марки «BRETTON» чорного кольору із вмістом грошових купюр номіналом 1 гривня серії « НОМЕР_1 », 50 гривень серії «ФИ 8102175», 1 долар США серії «І 90069397 А», 5 доларів США серії «ML 37421291 А», 10 англійських фунтів серії « НОМЕР_2 », а також документи: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення ветерана військової служби на ім`я ОСОБА_5 (а.с.93-100).

Згідно висновків товарознавчих експертиз №СЕ-19/123-23/11350-ТВ та №СЕ-19/123-23/11384-ТВ від 30 жовтня 2023 року ринкова вартість належних потерпілому ОСОБА_5 речей, а саме: чоловічої сумки чорного кольору марки «POLO CSN» становить 416 грн. 67 коп., чоловічого гаманця марки «BRETTON» чорного кольору 357 грн. відповідно. (а.с.127-131, а.с.134-139).

Висновками судово-технічних експертиз документів №СЕ-19/123-23/11327-ДД від 31 жовтня 2023 року, № СЕ-19/123-23/11548-ДД від 08 листопада 2023 року, №СЕ-19/123-23/11547-ДД від 03 листопада 2023 року підтверджено, що грошові банкноти, які знаходились у чоловічій сумці чорного кольору марки «POLO CSN», а саме: 1 купюра номіналом 1 гривня серії « НОМЕР_1 », 1 купюра номіналом 50 гривень серії «ФИ 8102175» відповідають банкнотам аналогічного номіналу та зразку, що знаходяться в офіційному обігу країни виробника України; 1 купюра номіналом 10 англійських фунтів серії « НОМЕР_2 » відповідає встановленому зразку банкноти аналогічного номіналу, що знаходиться в офіційному обігу країни виробника Англії; 1 купюра номіналом 1 долар США серії «І 90069397 А» та 1 купюра номіналом 5 доларів США серії «ML 37421291 А» відповідають банкнотам аналогічного номіналу та зразку, що знаходяться в офіційному обігу країни виробника Сполучених Штатів Америки. (а.с.142-145, а.с.148-150, а.с.153-155).

Наявність тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 підтверджується висновком судово-медичної експертизи №94 від 23 жовтня 2023 року, згідно якої у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів у правій навколоочній ділянці, на слизовій оболонці верхньої губи посередині, які виникли від як мінімуму двох дій ударів тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки рук сторонньої особи або їм подібні предмети, які могли виникнути в строк та за обставин, зазначених у постанові про призначення експертизи та вказаних ОСОБА_5 (20.03.2023 ОСОБА_6 наніс два удари кулаком правої руки по обличчю), і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.(а.с.124).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 05 грудня 2023 року з потерпілим ОСОБА_5 та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії, підтверджується, що 20 жовтня 2023 року близько 17 години 10 хвилин ОСОБА_5 знаходився під навісом на території належного йому домоволодіння АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_6 вживали спиртні напої та сиділи за столом обличчям один до одного. Під час спілкування ОСОБА_6 раптово наніс йому два удари кулаком правої руки в обличчя. Він закрив обличчя двома руками і в цей момент відчув, як ОСОБА_6 вирвав у нього з-під руки барсетку та почав тікати з подвір`я. Він одразу ж побіг за ОСОБА_6 та кричав: «Люди, тримайте злодія», однак той вибіг з двору на дорогу і побіг у садок, розташований неподалік його домоволодіння. Він наздогнав ОСОБА_6 , пихнув рукою в спину, і той впав, він відібрав у ОСОБА_6 барсетку, викликав поліцію та утримував ОСОБА_6 на землі до приїзду поліції. Під час проведення вказаної слідчої дії на місці події потерпілий відтворив обставини події, показав на статисті, який виконував його роль, механізм нанесення йому ОСОБА_6 двох ударів в обличчя, вказав на місце під рукою статиста, де знаходилась барсетка, як ОСОБА_6 вирвав барсетку, маршрут, куди він побіг із барсеткою, а також місце, де він наздогнав ОСОБА_6 , як він пихнув його рукою у спину, місце, де ОСОБА_6 впав, як він відібрав у ОСОБА_6 свою барсетку, викликав поліцію та утримував його до приїзду поліцейських. (а.с.196-201).

Показання потерпілого ОСОБА_5 , які він давав в судовому засіданні повністю узгоджуються із обставинами, на які він вказував та які відтворював під час проведення з ним слідчого експерименту, його показання є послідовними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами у цьому кримінальному провадженні, зокрема, з повідомленням потерпілого на лінію «102» про вчинення ОСОБА_6 злочину - відкритого викрадення сумки, одразу після того, як він наздогнав ОСОБА_6 та відібрав у нього свою сумку; протоколом огляду місяця події, у якому зафіксовано місце, де потерпілий з обвинуваченим вживали спиртні напої і останній наніс потерпілому два удари кулаком, вирвав сумку з-під руки та почав тікати; висновком судово-медичної експертизи, якою підтверджено наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень, які могли утворитись 20 жовтня 2023 року від двох ударів кулаком руки сторонньої особи; показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які підтвердили, що на місці події у потерпілого були наявні сліди побиття, а також, що потерпілий вказав на ОСОБА_6 , як на особу, з якою він вживав спиртні напої, яка нанесла йому удари кулаком в обличчя, вирвала у нього сумку та почала тікати, він її наздогнав, повалив на землю та відібрав сумку; протоколом затримання ОСОБА_6 , згідно якого він був затриманий безпосередньо потерпілим неподалік місця, де був вчинений злочин.

Підстав ставити під сумнів показання потерпілого ОСОБА_5 у суду не має.

Натомість суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що він не викрадав сумку у потерпілого і той його обмовив через те, що між ними виник конфлікт і він вдарив потерпілого, оскільки такі його показання є непослідовними, кожен раз змінювались обвинуваченим в частині причини конфлікту, та спростовуються дослідженими судом доказами. Така позиція обвинуваченого, на думку суду, обрана лише з метою захисту і уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, усі наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак, в силу положень ст.ст.84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Посилання захисника на те, що стороною обвинувачення не доведено наявності корисливого мотиву у ОСОБА_6 , як ознаки вчинення грабежу, оскільки сумка та гаманець не становлять жодної цінності для обвинуваченого, а грошові кошти, які в ній були, не несуть жодної цінності для потерпілого, бо є для нього сувенірами, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

З об`єктивної сторони вчинення грабежу можливе у формі: 1) відкритого викрадення чужого майна без застосування насильства або погрози його застосування (ненасильницький грабіж); 2) відкритого викрадення чужого майна із застосуванням насильства або погрози його застосування (насильницький грабіж). Відкритим визнається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Такими особами можуть бути особи, у власності, володінні чи під охороною яких знаходиться майно, на яке здійснюється посягання, очевидці.

З суб`єктивної сторони грабіж передбачає тільки прямий умисел: особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, відкрито вилучає чуже майно, на яке не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає завдати таку шкоду.

Обов`язковими суб`єктивними ознаками грабежу є корисливий мотив - спонукання до

незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета - збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.

Зазначене узгоджується з позицією колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 січня 2021 року по справі №727/950/20, де Верховний Суд вкотре наголосив на обов`язковості корисливого мотиву злочину за статтею 186 КК України.

Із показань потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що під час спільного розпивання спиртних напоїв, він діставав грошові кошти із сумки кожен раз, коли надавав їх ОСОБА_6 та посилав його в магазин. Крім того, ОСОБА_5 повідомляв ОСОБА_6 , що отримує велику пенсію, що обвинуваченим не заперечувалось, а також неодноразово наголошував, що у цій сумці знаходиться усе його життя. Такі висловлювання потерпілого могли створити у ОСОБА_6 уявлення, що у сумці знаходяться грошові кошти або інші якісь цінності. Також, згідно висновків судово-товарознавчих експертиз сумка та гаманець мають певну вартість, а згідно судово-технічних експертиз документів, грошові кошти, які знаходились в сумці, не є сувенірами, як зазначає захисник, а відповідають банкнотам аналогічного номіналу та зразку, що знаходяться в офіційному обігу країни виробників цих банкнот, тобто мають відповідну грошову цінність.

Відтак, аналізуючи усі обставин цього кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_6 корисливого мотиву на викрадення сумки потерпілого.

Разом з тим, стороною обвинувачення дії ОСОБА_6 щодо заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.186 КК України (відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану), тобто як вчинення закінченого злочину. Однак, суд не може погодитись із такою кваліфікацією дій обвинуваченого, виходячи з наступного.

Статтею 15 КК України визначено поняття замаху на кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до положень ст.15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі (ч.2 ст.15 КК України).

Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо).

Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості немала, її дії слід розглядати як замах на грабіж.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом, ОСОБА_6 після викрадення сумки намагався залишити місце злочину разом із викраденим майном, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак не закінчив реалізацію свого злочинного умислу з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий потерпілим ОСОБА_5 неподалік місця вчинення злочину.

Очевидно, що об`єктивної можливості розпорядитись чи користуватись викраденим у обвинуваченого не було, оскільки його дії постійно були в полі зору потерпілого, який його затримав.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але грабіж не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, дії ОСОБА_6 слід перекваліфікувати з ч.4 ст.186 КК України на ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №747 від 10 листопада 2023 року ОСОБА_6 на момент вчинення злочину та на час проведення експертизи виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів та канабіоїдів, синдром залежності, з психопатизацією особистості, що не позбавляло та не позбавляє його можливості усвідомлювати та розуміти значення своїх дій та керувати ними, інших відхилень у нервово-психічному стані ОСОБА_6 , окрім зазначених, немає. (а.с.166-168).

Оцінюючи такий висновок експерта, суд визнає його обґрунтованим, таким, що відповідає об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому погоджується з цим висновком та визнає ОСОБА_6 осудним і відповідальним за фактично скоєне.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Згідно зі ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, даних у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди повинні враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та інші обставини справи і обговорювати питання про призначення більш суворого покарання особам, які скоїли злочин повторно.

Досліджуючи інформацію про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Дискреційні повноваження суду обирати покарання повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У пункті 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

У справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відтак, при вирішенні питання про призначення ОСОБА_6 покарання, його виду та розміру, суд враховує, що обставини, які б пом`якшували ОСОБА_6 покарання, відсутні.

Натомість, обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 скоїв закінчений замах на злочин, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, в умовах воєнного

стану. Крім того, обвинувачений не працює, відомостей про наявність у нього легальних джерел доходів матеріали справи не містять, не одружений, будь-яких осіб на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину не визнав, не розкаявся, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став і через чотири місяці після звільнення з місць позбавлення волі, при незнятій та непогашеній судимості повторно вчинив закінчений замах на умисний тяжкий корисливий злочин.

Вказані обставини вкрай негативно характеризують обвинуваченого, як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, яка вперто не бажає ставати на шлях виправлення та продовжує вчиняти нові злочини.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, наявність трьох обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, з урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 слід залишити попередній - тримання під вартою, адже він засуджується до позбавлення волі на тривалий строк, а тому, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилятись від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Судові витрати за проведення судових експертиз №СЕ-19/123-23/11350-ТВ від 30 жовтня 2023 року в сумі 956 грн., №СЕ-19/123-23/11384-ТВ від 30 жовтня 2023 року в сумі 956 грн., №СЕ-19/123-23/11327-ДД від 31 жовтня 2023 року в сумі 956 грн., № СЕ-19/123-23/11548-ДД від 08 листопада 2023 року в сумі 956 грн., №СЕ-19/123-23/11547-ДД від 03 листопада 2023 року в сумі 956 грн., а всього на загальну суму 4780 грн. в силу ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, та з урахуванням ч.3 ст.68 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 25 березня 2024 року, зарахувавши в цей строк на підставі ч.5 ст.72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 20 жовтня 2023 року по 24 березня 2024 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4780 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2023 року на вилучене 20 березня 2023 року в ході огляду місця події та в ході затримання ОСОБА_6 під час його особистого обшуку майно, скасувати.

Речові докази:

- три металевих стопки, пляшку із слабоалкогольним напоєм «REVO» об`ємом 0,5 л, чоловічу наплічну сумку (барсетку) чорного кольору з написом «POLO CSN», чоловічий гаманець чорного кольору з написом «BRETTON», які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, що по АДРЕСА_3 повернути потерпілому ОСОБА_5 (а.с.105-106, а.с.107-108);

- грошові кошти: 1 купюру номіналом 1 гривня серії «НЗ 6827158», 1 купюру номіналом 50 гривень серії «ФИ 8102175», 1 купюру номіналом 10 англійських фунтів серії « НОМЕР_2 », 1 купюру номіналом 1 долар США серії «І 90069397 А», 1 купюру номіналом 5 доларів США серії «ML 37421291 А», які передано для забезпечення зберігання заступнику начальника СУ ГУНП в Хмельницькій області підполковнику поліції ОСОБА_14 повернути потерпілому ОСОБА_5 (а.с.105-106, а.с.156);

- мобільний телефон марки «Nokia», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 із сім-картою мобільного оператора «лайфселл» НОМЕР_5 , які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, що по вул. Авіаторів,2 в м. Старокостянтинів Хмельницької області повернути обвинуваченому ОСОБА_6 (а.с.105-106, а.с.107);

- грошові кошти: 1 купюру номіналом 10 гривень серії «ЮЗ 3765632», 1 купюру номіналом 20 гривень серії «ЮЕ 2844900», 1 купюру номіналом 50 гривень серії «АЕ 7759058», 1 купюру номіналом 100 грн. серії «УГ 7845015», 1 купюру номіналом 100 грн. серії «УЦ 2472110», які передано для забезпечення зберігання заступнику начальника СУ ГУНП в Хмельницькій області підполковнику поліції ОСОБА_14 повернути обвинуваченому ОСОБА_6 (а.с.105-106, а.с.156).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: