Справа № 444/690/24
Провадження № 1-кп/444/171/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Жовква в порядку спрощеного провадження у відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000076, відомості про яке внесені 10.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.П`ятихатки, Василівського району Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, не працює, освіта середня загальна, не є депутатом, не судимий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області 27.04.2013 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 09 лютого 2024 року, у період часу з 15 год. 33 хв. по 15 год. 35 хв., перебуваючи за адресою: м.Дубляни, вул.Шевченка, 22, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом зловживання довірою під приводом придбання продуктів харчування, заволодів банківською карткою АТ "Універсал Банк" № НОМЕР_2 та чотиризначним персональним ідентифікаційним номером картки (ПІН-код) , що перебувала у власності потерпілого ОСОБА_6 , використовуючи вказану платіжну банківську картку, через банкомат "ПриватБанк", здійснивши зняття грошових коштів двома транзакціями: 8265, 97 грн. та 6240,00 грн., в загальній сумі 14505,97 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на суму 14505,97 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Частиною 2 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор просить про розгляд цього обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що надає згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також роз`яснено порядок апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.

Крім того, у цій заяві захисником обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також до обвинувального акту додано Протокол від 15.02.2024 року, який підписав ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 згідно з яким ОСОБА_3 , у присутності свого захисника, підтверджує, що він добровільно та беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, погоджується на розгляд судом обвинувального акта (справи) у спрощеному провадженні, тобто без його участі та усвідомлює, що у випадку розгляду обвинувального акта судом він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту також додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_6 , в якій потерпілий зазначив, що погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Ураховуючи зазначене, суд розглядає обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

При цьому, відповідно до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування такі встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві) обвинуваченим ОСОБА_3 чим своїми діями останній заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 14 505 грн.97 коп., тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.190 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, відсутні.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України.

Враховуючи характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і його звільнення на підставі ст.75КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про документи та речові докази належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: оптичний носій (DVD-R диск) та паперові документи (інформація на паперових носіях) вилучені протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.02.2024 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Львова №466/1700/24 від 14.02.2024 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1