ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 апеляційну скаргу захисника на ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0002278 за ч.3 ст.332 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 червня 2024 року задоволено клопотання начальника відділення №3 (с.Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 та накладено арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на автомобіль марки «Mercedes-BenzVito 110 CDI», д/н НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , який належить Труфену ОСОБА_9 на території спеціального майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою АДРЕСА_1 .

На таке судове рішення захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Вважає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою ,оскільки жодних доказів того, що транспортний засіб,який належить ТруфенуВ. ОСОБА_11 , є предметом та доказом розслідуваних кримінальних правопорушень, в матеріалах судового провадження не міститься. Не наведені такі докази і в клопотанні органу досудового розслідування, що свідчить про їх голослівність.

Провадження №11-сс/822/188/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_12

Категорія: ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Згідно витягу з ЄРДР за№ 0002278від 06.06.2024, в ньому відсутні відомості, що досудове розслідування здійснюється щодо ОСОБА_13 . Також йому не повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, яке розслідується,та він допитаний в якості свідка по справі.

Наведене підтверджує, що орган досудового розслідування не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обгрунтованої підозри за ч.3 ст.332 КК України щодо ОСОБА_10 та використання ним для вчинення такого злочину транспортного засобу марки «Mercedes-BenzVito 110 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 .

Слідчий суддя не звернув уваги на вказані обставини та не перевірив наявність підстав для накладення арешту на майно, яке перебуває у власності свідка, який не був обізнаний про неправомірні дії третіх осіб, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження.

Окрім цього, в матеріалах не міститься жодного доказу того, що транспортний засіб, який належить ОСОБА_10 , відповідає критеріям ст. 98 КПК України.Посилання прокурора в постанові про визнання майна речовим доказом на те, що вказаний транспортний засіб є об`єктом кримінально-протиправних дій, є безпідставними, оскільки матеріали судового провадження не містять належного підтвердження таких даних.

Апелянт вважає, що правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для арешту транспортного засобу не доведено, а тому слідчий суддя мав відмовити в задоволенні клопотання.

Також звертає увагу що слідчий суддя в порушення вимог п.п.5,6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника майна.

ОСОБА_10 зареєстрований як фізична особа-підприємець, вид економічної діяльності п.49.32 - надання послуг таксі (основний),який він здійснює з 2011 року.

Транспортний засіб, на який накладено арешт, є єдиним засобом до існування та утримання його малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого ОСОБА_10 виховує самостійно без матері (копія рішення суду додається).

Безпідставне накладення арешту на транспортний засіб ОСОБА_10 перешкоджає йому у здійсненні законної господарської діяльності та утриманні малолітнього сина.

Заслухавши доповідь судді, доводи власникам майна ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора,який просив залишити судове рішення без змін,однак висловив думку про можливість залишення автомобіля у користуванні власника,дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цією метою може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу,зокрема є знаряддям або засобом вчинення злочину.

Із матеріалів провадження вбачається,що 06.06.2024 року до ЄРДР внесені відомості за ч.3 ст.332 КК України.

За змістом внесених відомостей,06.06.2024 року до ВП №5 (смт. Глибока) з 31 прикордонного загону надійшло повідомлення про те, що цього числа на відстані біля 5 км від державного кордону України із Румунією, в межах населеного пункту с. Корчівці затримано транспортний засіб марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_15 , який здійснював перевезення 5 осіб призовного віку, а саме: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , що мали намір незаконно перетнути державний кордон України, за сприянням невстановлених осіб.

Крім цього, встановлено, що 06.06.2024 року з м. Чернівці до с. Верхні Петрівці доставку вказаних осіб забезпечив водій ОСОБА_10 , житель м. Сторожинець на власному автомобілі марки «Mercedes-BenzVito 110 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час проведення огляду місця події 06.06.2024 року вилучено автомобіль марки «Mercedes-BenzVito 110 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 .

Постановою начальника відділення №3 (селище Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Ухвалюючи рішення, слідчий суддя,зокрема,зазначив в ухвалі,що допитані в порядку ст. 225 КПК України свідки-особи,які мали намір незаконно перетнути кордон, зазначали про істотну вартість послуг перевезення даним транспортним засобом з м. Чернівці до прикордонного села Верхні Петрівці-100 євро з кожної особи.

Під час апеляційого розгляду прокурор вказав,що ОСОБА_10 наразі викликаний повісткою до слідчого та буде вирішуватись питання про вручення йому підозри.

Такі обставини у їх сукупності можуть свідчити,що вказаний автомобіль міг бути використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ст.332 КК України,а тому відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Отже,слідчий суддя обгрнутовано наклав на таке майно арешт з метою запобігання ризику його приховування або відчуження.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення повного, всебічного встановлення обставин кримінального провадження.

Разом з цим, слідчий суддя не повною мірою врахував положення п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, якими передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна належить враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із наявних у справі,а також долучених до апеляційної скарги матеріалів, ОСОБА_10 є приватним підприємцем,здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг таксі,завдяки чому отримує дохід.

Таке джерело доходу є єдиним,а вилучення транспортного засобу із користування власника позбавляє його можливості заробітку задля утримання малолітнього сина,2016 року народження,який згідно рішення суду проживає із батьком.

Отже,судова колегія вважає,що позбавлення власника права користування майном буде надмірним обтяженням та істотно негативно впливатиме на інтереси дитини,а встановленим ризикам можливо запобігти шляхом накладення арешту шляхом обмеження права на відчуження і розпорядження майном.

Прокурор під час апеляційного розгляду не заперечував щодо можливості залишення автомобіля у користуванні власника.

За таких обставин апеляційну скаргу захисника необхідно частково задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати відповідно до вимог ст.ст.407,411,422 КПКУ, постановити нову, якою частково задовольнити клопотання та накласти арешт на вилучений автомобіль шляхом обмеження права на відчуження та розпорядження цим майном, без позбавлення права користування.

На переконання колегії суддів, такого виду обтяження буде достатньо задля досягнення мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.404,405,407,411,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0002278 за ч.3 ст.332 КК України скасувати та постановити нову.

Клопотання начальника відділення №3 (селище Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, яке погоджене з прокурором задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-BenzVito 110 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 ,номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , шляхом обмеження права на відчуження та розпорядження цим майном.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_21

ОСОБА_2