Номер провадження: 11-кп/813/1640/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.05.2024 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаною ухвалою було відмовлено в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 про скасування застосованого до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу та не застосовувати до ОСОБА_3 будь-який запобіжний захід, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Перевіривши подані апеляційні скарги в порядку ст.398 КПК України, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за ними з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

На теперішній час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 знаходиться на стадії судового розгляду в Київському районному суді м. Одеси.

Відповідно до ч.2 ст.392 КПК України, яка була доповнена абзацом другим згідно із Законом № 1027-IX від 02.12.2020, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналогічні положення закріплені у ч.5 ст.331 КПК України, відповідно до якої ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Крім того, положеннями ст. 422-1 КПК визначений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, слід констатувати, що у відповідності до вищевказаних положень процесуального закону, ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відноситься до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку на стадії судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 ставлять питання про скасування ухвали постановленої під час судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, на яку, згідно із кримінальним процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути апеляційні скарги особам, які їх подали.

Керуючись статтями 24, 331, 392, 399, 418, 422-1 КПК України суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 травня 2024 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.399 КПК України копію ухвали разом з апеляційними скаргами надіслати захиснику ОСОБА_4 та до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач Одеського

апеляційного суду ОСОБА_2