КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/9098/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції -П'ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3753/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Фастів, Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року задоволено клопотання т.в.о. слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29.06.2024 року включно.

Визначено підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави, у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн. 00 коп.

У разі звільнення з-під варти, покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, у відповідності до ст. 182 КПК України:

- з`являтися на виклик до органу дізнання, досудового слідства, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, за місцем фактичного проживання без дозволу слідчого або органу, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа;

- повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальна справа, про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання закордонний паспорт, який надає можливість підозрюваному виїзду за кордон України;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді діє до 29.06.2024 року включно та підлягає негайному виконанню.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт та покласти на неї обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора та/або суду та прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;

- не відлучатись із території Київської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді;

- утримуватись від спілкування із підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт вказує на те, що поза увагою слідчого судді залишились аргументи сторони захисту, щодо необґрунтованості підозри, адже підозра суперечить принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Апелянт зазначає, що підозра ґрунтується виключно на проведених НСРД у транспортному засобі, будь-яких свідків, очевидців встановлено не було, матеріальні докази, отримані у встановленому законом порядку, відсутні, банківські картки жодним чином не прив`язані до ОСОБА_7 , жодних карток у останньої не вилучалось.

Отже, вищевказане свідчить на користь висновку про те, що підозра необґрунтована та базується на припущеннях.

Апелянт звертає увагу суду на те, що слідчим, прокурором у клопотанні не обґрунтовано недостатність застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, для запобігання ризикам.

Сторона захисту вважає, що слідчим та прокурором не було доведено суду ризики.

Апелянт вказує на те, що ОСОБА_7 має соціальні зв`язки, так як на утриманні ІНФОРМАЦІЯ_3 , заміжня.

Крім того, апелянт зазначає, що порушена територіальна підсудність розгляду клопотання, оскільки орган досудового розслідування - СУ ГУНП в Київській області, юридична адреса якого: м. Київ, вул. Володимирська, 15, що відповідно відноситься до Шевченківського району м. Києва. Внутрішній наказ керівника поліції не може мати вищу юридичну силу за приписи кримінального процесуального законодавства. Також у суді акцентувалась увага, що вручення підозри та клопотання відбувалось за адресою: АДРЕСА_4 , про що наявні записи у книзі відвідування поліції Київської області, крім того, проведення слідчих дій здійснювалось за адресою: АДРЕСА_4 , службові кабінети. А тому, фактично здійснення досудового розслідування здійснювалось за вищевказаною адресою.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної та її захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002897 від 25.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

01.05.2024 ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.05.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

01.05.2024 постановою прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 об`єднано матеріали досудового розслідування №00028970 та №000025 в одне провадження №0002897.

02.05.2024 т.в.о. слідча слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 , звернулась до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог поданого клопотання слідча вказала, що обставини, що вказують на наявність обґрунтованості підозри та підстави для тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 підтверджуються наступними доказами: протоколом прийняття заяв про вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілих; протоколами допитів потерпілих; протоколами допитів свідків; протоколами оглядів від 14.02.2024, в ході якого вилучено стартові пакети до сім-карт; протоколами огляду відеозаписів з камер відеоспостереження; протоколами обшуків в ході яких вилучено речові докази; інформацією отриманою під час здійснення тимчасових доступів, яка містить банківську таємницю, чим підтверджується факт перерахування грошових коштів потерпілих; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме: аудіо контроль особи, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (комплекс технічних засобів електронних комунікацій та споруд, призначених для надання електронних комунікаційних послуг) та спостереження за річчю; протоколом обшуку від 01.05.2024; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 від 01.05.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідча зазначає, що є достатньо підстав вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, та знаючи про тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її судом винною та вразі винесення обвинувального вироку загрожує реальна міра покарання з неможливістю застосування ст. 69, 75 КК України, остання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, має матеріальні та фінансові можливості, у разі не застосування тримання під вартою, тим самим може вчинити ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що остання може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується, тим, що підозрювана ОСОБА_7 може мати доступ до відповідних речей та документів щодо які є важливими для встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, встановленні інших учасників злочинної схеми, отже зможе змінити вже існуючі або знищити не встановлені до кінця документи та речі (банківські картки, мобільні телефони та ін.);

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що остання може незаконно впливати на свідків, на потерпілих та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , може чинити як фізичний, так і психологічний тиск на свідків та потерпілих, може впливати на останніх з метою зміни ними показів та примусити відмовитися від дачі показів;

- ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, виражається у тому, що на даний час невстановлені усі спільники ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким остання може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

- про високу вірогідність виникнення ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 не має постійного джерела заробітку, а введення осіб в оману та отримання доступу до електронного банкінгу потерпілих вчинялось з метою неправомірного отримання грошових коштів, таким чином слід прийти до висновку, що у випадку обрання їй запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останньою інших кримінальних правопорушень, з метою особистого збагачення.

02.05.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчої задоволено та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29.06.2024 року включно, одночасно визначено підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави, у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн. 00 коп., та у разі звільнення з-під варти, покладено на підозрювану обов`язки, у відповідності до ст. 182 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.190 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та всупереч доводам апелянта правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.190 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 , до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій за ч. 5 ст. 190 КК України, потребують перевірки та оцінки, у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянта на те, що підозра ґрунтується виключно на проведених НСРД у транспортному засобі, будь-яких свідків, очевидців встановлено не було, матеріальні докази, отримані у встановленому законом порядку, відсутні, банківські картки жодним чином не прив`язані до ОСОБА_7 , жодних карток у останньої не вилучалось, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Застосовуючи відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя, з урахуванням обґрунтувань слідчого в клопотанні та прокурора у судовому засіданні, тяжкості інкримінованих підозрюваній ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та їх характеру, вважав, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя врахував положення ч. 3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваній розмір застави.

При визначенні розміру застави, слідчим суддею враховано тяжкість та обставини кримінального правопорушення, а також майновий стан підозрюваної та вважав за необхідне визначити підозрюваній заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн. 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, з чим також погоджується колегія суддів.

Доводи апелянта про те, що підозра необґрунтована та базується на припущеннях, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Щодо тверджень захисника, що порушено територіальну підсудність розгляду клопотання, оскільки орган досудового розслідування - СУ ГУНП в Київській області, юридична адреса якого: м. Київ, вул. Володимирська, 15, що відповідно відноситься до Шевченківського району м. Києва, колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови заступника начальника СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_12 від 26.04.2024 місцем проведення досудового розслідування вважається місцезнаходження відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП - Святошинський район м. Києва (м. Київ, вул. Святошинська, 2-А) /т. 1 а.с. 28-29/.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скаргизахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4