УХВАЛА

19 березня 2024 року

м. Київ

справа № 635/1227/18

провадження № 51-2549ск21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Полтавського апеляційного суду від 3 квітня 2023 року стосовно неї,

установив:

8 вересня 2023 року ОСОБА_4 звернулась з касаційною скаргою на вирок Полтавського апеляційного суду від 3 квітня 2023 року стосовно неї.

Крім цього, у вищезазначеній скарзі просила поновити їй строк на касаційне оскарження.

Однак, ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2023 року їй було відмовлено у поновленні строку на оскарження вироку Полтавського апеляційного суду від 3 квітня 2023 року і повернуто касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

12 вересня 2023 року до Верховного Суду надійшла нова касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 , в якій вона просила скасувати вирок Полтавського апеляційного суду від 3 квітня 2023 року, однак не порушила питання про поновлення строку на касаційне оскарження і не обґрунтувала поважності причин його порушення і тому ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року її касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.

11 січня 2024 року ОСОБА_4 в черговий раз звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, однак знову не порушила питання про поновлення строку на касаційне оскарження і не обґрунтувала поважності причин його порушення і тому ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2024 року її касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.

18 березня 2024 року до Верховного Суду в чергове надійшла касаційна скарга засудженої з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. На обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку вказує лише те, що копію вироку апеляційного суду отримала 27 грудня 2023 року.

Суд, перевіривши доводи, викладені у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК)касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

За приписами ч. 2 ст. 113 цього Кодексу процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити розгляд кримінальних проваджень упродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. До того ж це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Однак, у поданому клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження засуджена не повідомила, які обставини перешкодили їй отримати вирок апеляційного суду, оскільки з наявної в матеріалах провадження інформації ОСОБА_4 10 квітня 2023 року направлялась копія вироку апеляційного суду, але він повернувся до суду та долучений до матеріалів провадження, оскільки вона його не отримала.

На конверті в якому відправлявся вирок міститься довідка, в якій зазначено про те, що він повернувся, оскільки адресат ( ОСОБА_4 ) відсутній за сказаною адресою ( АДРЕСА_1 ).

Крім того, засуджена разом зі своїм захисником була присутня під час апеляційного розгляду, під вартою не перебувала, а тому строк касаційного оскарження розпочався з моменту проголошення судового рішення.

Врахувавши викладене, колегія суддів дійшла висновку, що, звертаючись з касаційною скаргою після закінчення строку на касаційне оскарження, ОСОБА_4 не навела поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, які б виправдовували втручання у принцип юридичної визначеності, а тому підстави для поновлення такого строку відсутні.

Також, як вбачається з наданої Харківським районним судом Харківської області інформації засуджена взята під варту в порядку виконання вироку апеляційного суду лише 29 червня 2023 року.

За таких обставин Суд вважає, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 слід повернути у зв`язку з поданням її після закінчення строку касаційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити засудженій ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Полтавського апеляційного суду від 3 квітня 2023 року стосовно неїі повернути їй касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3