Справа № 461/4759/24
Провадження № 1-кс/461/3581/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (відеоконф.)

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000601 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 року до Галицького районного суду м.Львова надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000601 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтоване наступним. 08.06.2024 близько 06:50 год., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним спеціалізованим сідловим тягачем марки «MERCEDES-BENZ ACTROS 1845», р.н. НОМЕР_1 , в складі напівпричіпа марки «KOEGEL SN24», р.н. НОМЕР_2 , та рухаючись ним по автодорозі «Київ-Чоп» в напрямку до м. Чоп, неподалік с. Гамаліївка, Львівського району, Львівської області у межах нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг «Київ-Чоп» та Східного під`їзду до м. Львова грубо порушив вимоги п.п. 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»); Р. 2 п. 2.3 б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); Р. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); Р. 16.13 (перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч), чинних Правил дорожнього руху зі змінами та доповненнями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразились в тому, що він виконуючи маневр повороту ліворуч на другорядну дорогу в напрямку до м. Чоп, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю марки «SEAT CORDOBA», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку в межах середньої смуги руху до м. Києва, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів.

У результаті порушень Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 , водій автомобіля марки «SEAT CORDOBA», р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, а його пасажир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від отриманих травм загинула на місці події.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

08.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із визначенням місця перебування: АДРЕСА_1 з покладенням на нього наступних обов`язків:

- цілодобово не залишати місце свого постійного проживання, а саме будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Обмеження конституційних прав підозрюваного ОСОБА_5 є виправданим, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в результаті якого загинула особа.

Тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в режимі відеоконференції в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Захисник зазначив, що підозрюваний позитивно характеризується, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є єдиним годувальником в сім`ї. Вказав, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавить останнього можливості забезпечувати сім`ю. Тому просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, заслухавши думку слідчого та прокурора, які просили задовольнити клопотання, думку підозрюваного та захисника, які заперечили проти задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

08.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця пригоди від 08.06.2024 та додатками до нього, відповідно до якого зафіксована слідова інформація вчиненого кримінального правопорушення; показаннями ОСОБА_5 .

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, слідчий суддя враховує наступне. У разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Слідчий довів слідчому судді, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).

Про неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Слідчим доведена наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення. Ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, слідчим та прокурором доведені. Проте, суд враховує, що ОСОБА_5 згідно з наданою характеристикою працює в ФОП ОСОБА_9 в якості водія автотранспортних засобів, позитивно характеризується. На його утриманні перебуває неповнолітня дитина. За місцем прожиивання характеризується позитивно. Професійна діяльність як водія вантажного автомобіля є єдиним джерелом доходу для сім`ї підозрюваного. ОСОБА_5 не переховувався від органу досудового розслідування. Тому прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тобто запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Таке рішення на думку суду узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, оскільки небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки залежно від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною ,що це не може служити виправданням утримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 28 січня 1993 року у справі W. проти Швейцарії).

З врахуванням вищезазначеного, суд вважає необхідним на підставі ч.4 ст.194 КПК України застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 369, 376 ,177, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000601 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_5 .

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , більш мякий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця, Берегівського району, Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 08.08.2024 р. наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки покласти на строк до 08.08.2024 р.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваному письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1