Провадження № 1-кс/686/4776/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності cлідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, про тимчасовий доступ до речей і документів, у кримінальному провадженні №0007669 від 27.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчй відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності cлідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_6 в період часу з 15.06.2015 по 04.12.2015, перебуваючи на посаді державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи службовою особою відповідно до ст.ст. 4-6 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 1 Закону України «Про державну службу» всупереч вищевказаним вимогам законодавства неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не вчинив всіх необхідних виконавчих дій, передбачених Законом України «Про державну виконавчу службу» направлених на забезпечення реального виконання рішення суду, вчинив службову недбалість, що спричинило тяжкі наслідки, за наступних обставин.

Так, 15.06.2015 державний виконавець ОСОБА_6 на виконання виконавчого листа №686/6329/14, виданого 10.06.2015 ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 118000 доларів США, відкрито виконавче провадження №47852525 та направлено копію постанови для добровільного виконання рішення суду у 7-ми денний строк боржнику ОСОБА_7 .

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) передбачені наступні заходи примусового виконання рішень: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Однак, державний виконавець ОСОБА_9 всупереч вимогам ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» допустив безвідповідальне ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, маючи відповідну освіту, теоретичні знання та практичні навички, маючи фактичну можливість виконати покладені на нього обов`язки та повноваження, без будь-якого психічного чи фізичного примусу, всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст. 68 Конституції України (кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей), неналежно виконав свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, оскільки за період часу з моменту відкриття виконавчого провадження 15.06.2015 до закінчення виконавчого провадження 04.12.2015 не вчинив жодних дій щодо перевірки наявності чи відсутності у боржника ОСОБА_7 коштів на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, оскільки стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності.

Більше того, державним виконавцем ОСОБА_6 в порушення вимог ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не проводилась перевірка кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника, отримання інформації про доходи боржника з метою примусового виконання рішення суду.

Встановлено, що 15.06.2015 о 15 год. 11 хв. виконавцем ОСОБА_6 винесено постанову про арешт всього нерухомого та рухомого майна боржника належного ОСОБА_7 та оголошення заборони на його відчуження, а саме:

1) земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_2 кадастровий номер :001:0417 площею 0.002 га.;

2) житлового будинку по АДРЕСА_3 ;

3) житлового будинку по АДРЕСА_2 ;

4) квартири АДРЕСА_4 ;

5) автомобіля марки Мазда 626, 1995 р.в., д.н. НОМЕР_1 .

Виконавець ОСОБА_6 , накладаючи арешт на майно ОСОБА_7 та забороняючи здійснювати відчуження будь-якого майна, не вчинив жодних дій щодо вилучення та примусової реалізації майна, фактично вчинив формальні дії, які жодного результату для здійснення та реалізації виконавчого провадження не мали.

Згідно ч. 5. ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Згідно з Наказом Міністерства юстиції України «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» № 2710/5 від 22.12.2015 (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) встановлено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1. ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) встановлено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно з п.5.10.4. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999, встановлено, що реалізація належних боржникові будинку, квартири та іншого нерухомого майна проводиться відповідно до закону шляхом продажу з прилюдних торгів.

Разом з тим, державний виконавець ОСОБА_6 , достовірно знаючи про наявність нерухомого майна в боржника ОСОБА_7 , оскільки 15.06.2015 о 13 год. 03 хв. він сформував інформаційну довідку з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна згідно якої, встановлено що на праві власності боржнику ОСОБА_7 належить:

1) земельна ділянка, яка знаходиться по АДРЕСА_2 кадастровий номер :001:0417 площею 0.002 га.;

2) житловий будинок по АДРЕСА_3 ;

3) житловий будинок по АДРЕСА_2 ;

4) квартира АДРЕСА_4 .

Разом з тим, державний виконавець ОСОБА_6 неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, маючи фактичну можливість виконати покладені на нього обов`язки та повноваження, без будь-якого психічного чи фізичного примусу, всупереч інтересам служби в порушення вимог вищевказаного законодавства в період часу з 15.06.2015 по 04.12.2015 не вчинив жодних виконавчих дій, спрямованих визначення вартості майна, вилучення та передачу на реалізацію майна боржника в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом з метою реального виконання рішення суду.

Однак, державним виконавцем ОСОБА_6 17.06.2015 незважаючи на наявність нерухомого майна, а саме вищевказаних земельних ділянок, житлових будинків та квартири, які належали боржнику ОСОБА_7 , перебуваючи на робочому місці в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 винесено постанову про розшук вищевказаного транспортного засобу автомобіля марки Мазда 626, 1995 р.в., д.н. НОМЕР_1 .

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) виконавче провадження може бути зупинено у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) встановлено, що протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не проводяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Після цього, державний виконавець ОСОБА_6 17.06.2015, перебуваючи на робочому місці в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , незважаючи на наявність нерухомого майна в боржника ОСОБА_7 та на можливість подальшого проведення виконавчих дій з метою примусового виконання рішення суду, відсутності наявності обставин щодо обов`язку прийняття рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій), у зв`язку з розшуком транспортного засобу автомобіля марки Мазда 626, 1995 р.в., д.н. НОМЕР_1 , вартість якого не співрозмірна із предметом стягнення за рішенням суду, прийняв рішення про зупинення вказаного виконавчого провадження, що в свою чергу унеможливило проведення подальших виконавчих дій.

Більше того, державний виконавець ОСОБА_6 в період зупинення вказаного виконавчого провадження з 17.06.2015 по 30.11.2015, в порушення вимог ч. 4 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій), неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, маючи фактичну можливість виконати покладені на нього обов`язки та повноваження, без будь-якого психічного чи фізичного примусу, всупереч інтересам служби, не вжив жодних заходів щодо перевірки майнового стану боржника ОСОБА_7 .

В подальшому, 27.11.2015 на адресу відділу надійшла заява представника боржника ОСОБА_10 про закінчення виконавчого провадження та до заяви додано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 686/6329/14 від 30.09.2015, згідно з якою касаційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково, рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.01.2015 та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 25.05.2015 в частині позовних вимог про стягнення коштів з ОСОБА_7 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв`язку з вищевикладеним, 03.12.2015 державним виконавцем ОСОБА_6 винесено постанову про зняття з розшуку майна боржника, а 04.12.2015 закінчено виконавче провадження № 4785525 на підставі ч. 4 ч. 1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із ухваленням ІНФОРМАЦІЯ_4 з розгляду цивільних і кримінальних справ 30.09.2015 рішення про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції у справі № 686/6329/14.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій) передбачено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Однак, державний виконавець ОСОБА_6 маючи відповідну освіту, теоретичні знання та практичні навички, маючи реальну можливість виконати покладені на нього обов`язки та повноваження, без будь-якого психічного чи фізичного примусу, всупереч інтересам служби, в порушення вимог ч. 1 ст. 31 та ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції чинній на час вчинення виконавчих дій), не надіслав стягувачу копію постанови про закінчення виконавчого провадження, а також постанови про звільнення всього нерухомого та рухомого майна боржника з під арешту в тому числі у триденний строк сторонам, неналежно виконавши свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, як наслідок позбавило стягувача ОСОБА_8 права на її оскарження та вжиття будь-яких заходів для перешкоджання можливій реалізації в подальшому боржником рухомого та нерухомого майна, яке належало ОСОБА_7 на праві власності.

При цьому, державним виконавцем ОСОБА_6 під час виконавчого провадження встановивши наявність нерухомого майна в боржника ОСОБА_7 , а саме вищевказаних земельних ділянок, житлових будинків, квартири та не вживши жодних заходів щодо їх примусової реалізації з метою реального виконання рішення суду, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, у зв`язку з цим, 11.07.2016 об`єкт нерухомості квартира за АДРЕСА_4 загальною площею 64,5 кв.м., на підставі нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , продано останній.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків державним виконавцем ОСОБА_6 через несумлінне ставлення до них, позбавило стягувача ОСОБА_8 примусово стягнути з боржника ОСОБА_7 згідно рішення суду грошових коштів на загальну суму 118 000 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 04.12.2015 становить 2 723 440 грн.), чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 збитків на загальну суму 118 000 доларів США (що згідно курсу НБУ станом на 04.12.2015 становить 2 723 440 грн.), що у 250 і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто спричинило тяжкі наслідки.

У зв`язку із чим, на даному етапі досудового розслідування, виникла необхідність в отримані тимчасового доступу додокументів, які перебувають у володінні приватного нотаріусу ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ),а саме до завірених належним чином копій нотаріальної справи продажу квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 64,5 кв.м. від 11.07.2016, зокрема паспорти та ідентифікаційні номери (документ про реєстрацію місця проживання (у випадку ID-картки) продавця та покупця, свідоцтва про шлюб та згоду подружжя (якщо квартира набувалась/набувається у стані подружжя), правовстановлюючі документи, технічний паспорт на житло, експертна оцінка нерухомості, довідка про склад сім?ї, довідка про відсутність заборгованості по оплаті комунальних послуг, свідоцтво про народження дітей та дозвіл від опікунських органів на продаж (якщо діти мали частку в житлі або там зареєстровані), документи, що посвідчують право власності на квартиру, договір купівлі-продажу та інші наявні у справі документи.

Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно отримати тимчасовий доступ до належним чином завірених копій документів, які перебувають у володінні приватного нотаріусу ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 )

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте у клопотанні слідчого міститься прохання про проведення розгляду даного клопотання без його участі. Також, слідчий просить розглянути клопотання за відсутності особи, у володінні якого знаходяться речі та документи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню частково з таких підстав.

За змістом ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Статтею 160 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

При цьому, обов`язок доведення обґрунтованості клопотання КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Як передбачено ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно із ч. 5 ст.110 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий навів підстави, передбачені ч. 2, 5 ст. 163 КПК України, зокрема, що речі та документи, доступ до яких просить надати слідчий, в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ в кримінальному провадженні, існує загроза знищення вказаних документів, тому слідчий суддя розглядає клопотання слідчого без виклику представників осіб, у володінні яких знаходяться документи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, є всі підстави для надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, в зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, оскільки іншими способами обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, неможливо.

З урахуванням обставин кримінального провадження і відповідно до його кваліфікації слідчий суддя вважає за необхідне конкретизувати перелік документів до яких слід надати тимчасовий доступ.

У зв`язку з цим клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.163, 164 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності cлідчого відділу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Надати дозвіл слідчим відділення розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області: ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , старшим слідчим відділення розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , на проведення тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), з можливістю отримання завірених належним чином копій нотаріальної справи щодо продажу квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 64,5 кв.м. від 11.07.2016,зокрема копій паспортів та ідентифікаційних номерів (документ про реєстрацію місця проживання (у випадку ID-картки) продавця та покупця, свідоцтва про шлюб та згоду подружжя, правовстановлюючих документів, технічного паспорта на житло, експертної оцінки нерухомості, довідки про склад сім`ї, довідки про відсутність заборгованості по оплаті комунальних послуг, свідоцтва про народження дітей та дозвіл від опікунських органів на продаж (якщо діти мали частку в житлі або там зареєстровані), документів, що посвідчують право власності на квартиру, договору купівлі-продажу.

Приватному нотаріусу Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) забезпечити тимчасовий доступ до документів та надати можливість отримати їх копії.

Ухвала діє по 20 липня 2024 року.

Відповідно до ст.166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

На підставі ч.4 ст. 535 КПК України повідомити суд про виконання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя