Дата документу 29.02.2024Справа № 554/1635/24
Провадження № 1-кс/554/2513/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України,в якій просить скасувати постанову старшого дізнавача СД ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 31.01.2024 року про закриття кримінального провадження №0000002 від 03.01.2024 року, зареєстрованого в ЄРДР за ч.1 ст.190 КК України, та направити матеріали кримінального провадження №0000002 від 03.01.2024 року, зареєстрованого в ЄРДР за ч.1 ст.190 КК України, до СД ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що в провадженні СД відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000002 від 03.01.2024 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. В рамках вищевказаного кримінального провадження проводиться досудове розслідування шахрайських дій, вчинених ФОП « ОСОБА_5 », які були спрямовані на незаконне заволодіння його грошовими коштами. Так, на переконання заявника всі викладені ним у заяві про злочин обставини свідчать про порушення ФОП « ОСОБА_5 » умов договору №16 від 22.01.2021 року, п.134 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затверджених постановою КМУ від 17.12.2008 року №1102, що в свою чергу завдає матеріальних збитків кожній особі чиї права порушені таким чином.

Постановою старшого дізнавача СД ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 31.01.2024 року було закрито кримінальне провадження №0000002 від 03.01.2024 року, зареєстроване в ЄРДР за ч.1 ст.190 КК України.

З вказаним процесуальним рішенням заявник не погоджується, вважає, що постанова прийнята передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи.

Так, дізнавач закрив провадження, посилаючись на відсутність складу злочину, але з урахуванням наданих (документально підтверджених) пояснень ФОП « ОСОБА_5 » убачається та підтверджується склад вчиненого злочину ( які і надалі продовжують вчинюватися).

Дізнавачем не проведено всіх необхідних слідчих дій, не допитано заявника, не надано йому статусу потерпілого, не витребувано документи від ФОП « ОСОБА_5 », не проведено експертизи.

У судове засідання заявник не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги. В наданій заяві заявник просить скаргу розглянути у його відсутність, вимоги задовольнити у повному обсязі.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.

Дізнавач та прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

До суду надійшли заперечення на скаргу начальника сектору дізнання ОСОБА_6 , в яких просить відмовити в задоволенні скарги. Зазначив, що всупереч твердженням ОСОБА_3 , він неодноразово викликався до дізнавача для допиту, як особисто, так і через адвоката, але жодного разу не з`явився для проведення слідчих дій. Правова позиція ОСОБА_3 чітко викладена в поданій ним заяві. Також, не відповідає дійсності і той факт, що від ФОП « ОСОБА_5 » не долучено відповідних документів, які наявні в матеріалах кримінального провадження. З приводу призначення відповідних експертиз, то сам ОСОБА_3 не вказує, які саме об`єкти підлягають дослідженню, та який саме вид судової експертизи необхідно призначити. На думку дізнавача у призначенні таких експертиз взагалі не було необхідності. Вважає, що наявний цивільно-правовий спір між ОСОБА_3 та ФОП « ОСОБА_5 », що має вирішуватись в порядку ЦПК України. Розгляд справи просив проводити у їх відсутність.

Відповідно до ст.306 КПК України, неявка дізнавача, прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим розгляд скарги у відсутність вказаних осіб, на підставі поданих доказів.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого до суду кримінального провадження №0000002 від 03.01.2024 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови дізнавача про закриття кримінального провадження з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідуваньбули внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та розпочато кримінальне провадження за №0000002 .

Постановою старшого дізнавача СД ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 31.01.2024 року було закрито кримінальне провадження №0000002 від 03.01.2024 року, зареєстроване в ЄРДР за ч.1 ст.190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.4-5).

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови дізнавачем в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Постанова дізнавача є недостатньо мотивованою і при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження ним не дотримано вимоги ст.284 КПК України, ст.55 КПК України та не були перевірені всі вказані у скарзі обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє дізнавача можливості прийняти правильне процесуальне рішення.

Так, в ході досудового розслідування дізнавач не перевірив в повній мірі обставин, на які заявник посилається в своїй скарзі, зокрема: дізнавачем не проведено всіх необхідних слідчих дій, не допитано заявника, не вирішено питання щодо його статусу.

Дізнавач фактично не вжив всіх необхідних заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки дізнавачем не були належним чином перевірені доводи, викладені в заяві про кримінальне правопорушення, та не було надано їм оцінку, а відтак, не спростовано доводи скаржника.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

В постанові від 31.01.2024 року підставою до закриття кримінального провадження дізнавач зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження, відсутність в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні. Зазначена постанова не відповідає вимогам КПК України.

Крім того, резолютивна частина постанови від 31.01.2024 року про закриття кримінального провадження не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, а дізнавач зазначив лише про відсутність складу кримінального правопорушення, проте, в діях яких осіб та який саме склад злочину відсутній не вказав, що у сукупності із наведеними вище доводами є підставою для скасування постанови, у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.

Зазначені недоліки постанови стосуються суті рішення та є істотними.

Таким чином, дізнавачем не було процесуально здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст. 91-94 КПК України, за таких обставин суд вважає, що прийнята постанова є передчасною, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Згідно ч. 3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити. Постанову старшого дізнавача СД ВнП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 31.01.2024 року про закриття кримінального провадження №0000002 від 03.01.2024 року, зареєстрованого в ЄРДР за ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення - скасувати.

Ухвала на підставі ч. 3 ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1