Справа № 613/788/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ заяву судді Краснокутського районного суду Харківської області ОСОБА_4 про самовідвід по скарзі голови Богодухівської районної організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ОСОБА_5 від 01.05.2024 на бездіяльність керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області ОСОБА_4 надійшла скарга голови Богодухівської районної організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ОСОБА_5 від 01.05.2024 на бездіяльність керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення.

17.06.2024 суддя ОСОБА_4 заявила самовідвід по вказаній скарзі, мотивуючи його тим, що в скарзі заявник просить зобов`язати керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 внести до ЄРДР відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 16.04.2024 суддею Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_7 та розпочати досудове розслідування. Указом Президента України від 29.12.2017 №451/2017 «Про реорганізацію місцевих загальних судів» утворено Богодухівський окружний суд у Богодухівському та Краснокутському районах Харківської області із місцезнаходженням у місті Богодухові та селищі міського типу Краснокутську Харківської області шляхом реорганізації (злиття) Богодухівського районного суду та Краснокутського районного суду Харківської області (п.159Указу). Зазначений Указ Президента України є чинним, процес реорганізації шляхом злиття Богодухівського районного суду та Краснокутського районного суду Харківської області триває. Водночас, ОСОБА_7 обіймає посаду судді Богодухівського районного суду Харківської області. Наслідком реорганізації судів, передбаченої Укахом Президента України від 29.12.2017 №451/2017, є робота в одному суді ОСОБА_4 судді, якій розподілено для розгляду скаргу та судді ОСОБА_7 , відносно якої вирішується питання щодо внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

17.06.2024 судді ОСОБА_1 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було передано заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 по скарзі голови Богодухівської районної організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ОСОБА_5 від 01.05.2024 на бездіяльність керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення.

В судове засідання суддя ОСОБА_4 не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд заяви про самовідвід в її відсутність.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід не заперечував.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви про самовідвід був повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма та довідка про доставку SMS.

Суд, заслухавши прокурора, розглянувши заяву про самовідвід судді, вважає за необхідне заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити на підставі слідуючого.

Обставини, що виключають участь судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені у статтях 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України, та їх перелік є вичерпним.

Згідно зі ст.55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього КПК порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. До складу суду, що здійснює судове провадження, не можуть входити особи, які є родичами між собою

Наявність хоча б однієї із зазначених обставин виключає участь слідчого судді або судді у судовому провадженні. Однак поняття "інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості", є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

З п. 5 Постановою пленуму ВСУ «Про незалежність судової влади» № 8 від 13 червня 2007 року випливає, що відповідно до закону суддя не може брати учать у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховно Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 277/599/15-к.

Тобто неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом.

На неупередженості суддів як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді, на який є посилання в коментарі до ст. 7 Кодексу суддівської етики (рішення РСУ № 1 від 04.02.2016 "Про затвердження Коментаря до Кодексу суддівської етики"): «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи вищевикладене, для того, щоб в подальшому в усіх учасників процесу не виникли сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 під час розгляду скарзи голови Богодухівської районної організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ОСОБА_5 від 01.05.2024 на бездіяльність керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення та сумнівів щодо законності та справедливості прийнятих процесуальних рішень, суд приходить до висновку про задоволення заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід.

Керуючись ст. 75, ст. 80-81 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Краснокутського районного суду Харківської області ОСОБА_4 про самовідвід по скарзі голови Богодухівської районної організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ОСОБА_5 від 01.05.2024 на бездіяльність керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Матеріали скарги голови Богодухівської районної організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ОСОБА_5 від 01.05.2024 на бездіяльність керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви про вчинення кримінального правопорушення передати на розгляд іншим суддею Краснокутського районного суду Харківської області, якого визначити автоматизованою системою документообігу суду, в порядку ч.3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1