ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/823/24 Справа № 206/1601/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на постанову дізнавача від 25.03.2024 про закриття кримінального провадження №0000051 від 25.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 164 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

заявника ОСОБА_6

представника заявника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 25.03.2024 про закриття кримінального провадження №0000051 від 25.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що під час досудового розслідування проведено низку слідчих розшукових дій, зібрано докази по справі на підставі яких дізнавач прийшов до обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. З огляду на встановлені під час розгляду скарги обставини, досудове провадження проведено достатньо повно і доказів вчинення злочину не встановлено, у зв`язку з чим прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати з підстав неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та просить постановити нову, якою скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що з постановою дізнавача скаржник не погоджується та вважає її передчасною, у зв`язку з тим, що у матеріалах кримінального провадження існує чимало доказів, які підтверджують факт злісного ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, які призвели до виникнення заборгованості, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів. Зауважує, що розмір заборгованості ОСОБА_8 сукупно складав 34 місячних сум відповідних платежів, а сукупний розмір заборгованості станом на 23 січня 2024 року становив 124 262 гривень 75 копійок. Зазначає, що в оскарженій ухвалі слідчого судді відсутні будь-які посилання на докази на підставі яких суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість постанови дізнавача.

Вважає, що дізнавач прийшов до необґрунтованого висновку, про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК, через те, що остання нібито в період з листопада 2022 року по лютий 2024 року сплатила аліменти на суму 6 383 гривні 75 копійок, оскільки склад кримінального правопорушення, є наявним оскільки сукупний розмір заборгованості складає суму виплат за три місяці. Крім того посилається на пояснення ОСОБА_8 та державного виконавця ОСОБА_9 , які будучи допитані зазначили дізнавачу, що ОСОБА_8 сплачує аліменти не в розмірі визначеному рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2021 року. Зауважує, що в своїх показаннях ОСОБА_8 вказувала, що працює неофіційно та отримує заробітну плату в розмірі 7000 гривень, при цьому остання дані щодо роботодавця та місця роботи не надала та свідомо приховує ці відомості, не вживає заходів щодо офіційного працевлаштування, користується банківськими рахунками та грошовими коштами на них з метою ухилення від сплати аліментів.

Зазначає, що ОСОБА_8 не зважаючи на наявність в неї заборгованості та застосовані відносно неї тимчасові обмеження, остання офіційно не працевлаштувалась, на облік до центру зайнятості не стала та будучи попередженою про кримінальну відповідальність продовжує ухилятись від свого прямого обов`язку по утриманню дитини.

Вказує, що дізнавачем в порушення вимог процесуального закону не було направлено ОСОБА_6 копію постанови про закриття кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 кожен окремо підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу та постанову дізнавача про закриття кримінального провадження скасувати.

Прокурор будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного перегляду справи до зали суду не з`явився, що з огляду на положення ч. 4 ст. 405, 422 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) не є перешкодою для розгляду справи у його відсутність.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Переглядаючи оскаржену ухвалу, апеляційний суд доходить висновку, що слідчий суддя належним чином не виконав зазначені вимоги кримінального процесуального закону.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст. 284 КПК підстави для його закриття.

Відмовляючи в задоволенні скарги слідчий суддя зазначив, що дізнавачем прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, оскільки в рамках досудового розслідування проведено низку слідчих дій за результатами яких доказів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК не встановлено, у зв`язку з чим прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК.

Апеляційним судом встановлено, що дізнавачем вживались передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо збирання доказів, а саме: допитано ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , державного виконавця ОСОБА_9 , отримано належним чином завірену копію виконавчого провадження № ВП67039556, в якому містяться розрахунок заборгованості із сплати аліментів, копії постанов про накладання арешту, встановлення тимчасового обмеження боржника, витяг з Державного реєстру речових прав, відповідь на запит Дніпропетровського обласного центру зайнятості.

З наданих матеріалів видно, що ОСОБА_6 23.01.2024 року звернувся до начальника ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 164 КК, а саме те, що ОСОБА_8 будучи зобов`язаною рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дитини, починаючи з 2021 року аліменти в рамках відкритого виконавчого провадження не сплачує та на день подачі заяви має заборгованість понад 200 000 гривень (а. с. 12-26 к. п.).

Доводи про неповноту проведення досудового розслідування, на які посилається апелянт є обґрунтованими. Так, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, що кореспондується ст. 38 КПК. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Разом із тим, як вбачається з оскаржуваної постанови, при її винесенні слідчий не проаналізував всі встановлені фактичні обставини і не навів переконливого мотивування прийнятого рішення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 06.04.2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 прожиткового мінімуму для дітей її місяця щомісячно, починаючи з 25.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 50 к.п.).

05.10.2021 начальником відділу Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮУ відкрито виконавче провадження.

З наданих матеріалів видно, що ОСОБА_8 достовірно знаючи про те, що остання рішенням суду зобов`язана сплачувати аліменти, умисно, систематично в період часу з жовтня 2021 року по вересень 2022 року ухилялась від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї малолітньої доньки ОСОБА_10 , за що була визнана винуватою та засуджена за ч. 1 ст. 164 КК вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2022 року (а. с. 20-23 к. п.).

Вказаним вироком суду охоплюється період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року за який ОСОБА_8 злісно ухилялась від сплати аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 20.03.2024 року сукупний розмір складає 126 822 гривень 50 копійок. Так, відповідно до матеріалів виконавчого провадження сума аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_8 щомісяця становить 3 619 гривень 75 копійок, згідно розрахунку заборгованості остання в період з жовтня 2022 року по лютий 2024 року повну суму заборгованості не сплатила, крім того календарні місяці за березень, квітень, вересень, листопад грудень 2023 року зовсім не здійснила ніяких виплат на утримання дитини. (а. с. 38-39 к. п.). З наданого розрахунку видно, що сукупний розмір заборгованості ОСОБА_8 перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Диспозиція частини 1 ст. 164 КК передбачає злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей. Предметом злочину є кошти, що за рішенням суду, підлягають сплаті на утримання дітей. Під ухиленням від сплати аліментів розуміються дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь дитини визначеної суми аліментів. Такі дії можуть виражатись як і у прямій відмові, так і в інших діях які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку: приховуванні заробітку/доходу, неповідомлення про місце роботи, зміну місця роботи чи проживання без повідомлення державного виконавця.

З матеріалів виконавчого провадження видно, що ОСОБА_8 достеменно відомо, що остання за рішення суду зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дитини, за злісне ухилення від сплати аліментів остання вже була вироком суду притягнута до кримінальної відповідальності, двічі 20.10.2022 та 01.11.2023 державним виконавцем виносилась постанова про накладання штрафу за наявності заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки (а. с. 59, 61 к. п.). Крім того, державним виконавцем 14.02.2022 винесено три постанови про встановлення стосовно ОСОБА_8 тимчасового обмеження (а. с. 43,44,45 к. п.).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_8 наданих дізнавачу, остання не заперечувала, факту наявності в неї заборгованості і те, що їй достеменно відомо про рішення суду, яким її зобов`язано сплачувати аліменти. В поясненнях остання зазначила, що не сплачувала аліменти, у зв`язку з тим що не мала на це матеріальної можливості, однак при цьому вказала, що працює неофіційно з 2021 року та отримує заробітну плату у розмірі 7000 гривень (а. с. 70-72).

Однак, як видно з матеріалів справи ОСОБА_8 дані щодо роботодавця та місця роботи дізнавачу та державному виконавцю не надала, ніяких дій щодо офіційного працевлаштування не здійснила, згідно відповіді директора Дніпропетровського обласного центру зайнятості, ОСОБА_8 станом на 27.02.2024 на обліку у центрі зайнятості не перебувала та допомогу по безробіттю не отримувала (а. с. 25 к. п.).

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що поняття злісного ухилення належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному окремому випадку. Про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження такого ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку, неодноразові звернення потерпілого чи законного представника неповнолітнього з цього приводу тощо.

Дані про те, що таке ухилення ОСОБА_8 від сплати аліментів було вимушене через скрутні життєві обставини, стан здоров`я та інше в матеріалах справи відсутні та дізнавачем не встановлені. З системного аналізу наданих матеріалів кримінального провадження №00000051 та розрахунку заборгованості із сплати аліментів, а також вже застосованих до ОСОБА_8 адміністративних примусів, яка попереджена та вже притягнута до кримінальної відповідальності, враховуючи сукупний розмір заборгованості станом на 20.03.2024 року, який складає 126 822 гривень 50 копійок, що перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів, колегія суддів доходить до висновку, що дізнавачем не надано належної правової оцінки встановленим фактичним обставинам, наявності в її діях чи відсутності злісності ухилення, не проведено низку додаткових слідчих розшукових дій з метою встановлення об`єктивної істини по справі.

Касаційний кримінальний суд ВС у справі № 175/3922/19 (провадження № 51-352км21), дійшов правового висновку, про те, що злісне ухилення полягає у тривалому та наполегливому ухиленні особи від виконання обов`язку зі сплати аліментів шляхом приховування свого місця проживання, роботи, фактичного заробітку або інших грошових надходжень, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність. Для встановлення ознаки злісності немає значення, чи такі дії винуватої особи виражалися у прямій відмові від виконання покладених на неї обов`язків, чи мали форму пасивного ігнорування, уявної неспроможності або необізнаності про необхідність їх виконання, оскільки всі ці обставини у будь-якому разі призводять до ухилення від сплати коштів на утримання дітей.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що висновки дізнавача не відповідають встановленим фактичним обставинам, та є передчасними. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у цьому випадку дії дізнавача не забезпечують дотримання загальних засад та виконання завдань кримінального провадження, а тому рішення слідчого про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення є необґрунтованим.

Слідчий суддя не перевірив дотримання вимог закону при проведенні досудового розслідування, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК є підставою для скасування судового рішення.

На підставі вищевикладеного, ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 та постанова дізнавача про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження направленню для проведення досудового розслідування з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись статтями 284, 405, 407, 409, 415, 422 КПК, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року про відмову в задоволенні скарги на постанову дізнавача від 25.03.2024 про закриття кримінального провадження №0000051 від 25.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 164 Кримінального кодексу України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову дізнавача СД ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 25.03.2024 про закриття кримінального провадження №0000051 від 25.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК скасувати та направити матеріали для здійснення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4