справа № 208/4504/24
№ провадження 1-кс/208/962/24
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000654 за обвинуваченням ОСОБА_4 , по ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 4, 186 ч. 4 КК України, -

встановив:

I. Зміст процесуального документа, що є предметом розгляду.

22.05.2024 р. в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшла заява про самовідвід судді ОСОБА_6 як головуючої судді в межах кримінального провадження № 0000654 за обвинуваченням ОСОБА_4 , по ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 4, 186 ч. 4 КК України.

Заява судді ОСОБА_6 з посиланням на ст. 75 КПК України вмотивована тим, що слідчим в справі за обвинуваченням ОСОБА_7 була ОСОБА_8 , яка є донькою ОСОБА_9 . З ОСОБА_9 він підтримую тісні стосунки, іноді мешкають разом. З ОСОБА_8 знайомий, але вона мешкає окремо. Прав та обов`язків між ними, які б було можливо характеризувати як відносини між вітчимом та падчеркою, не має.

Разом з тим, зазначені обставини можуть викликати у учасників справи чи стороннього спостерігача впевненість, що слідча ОСОБА_8 є моїм близьким родичам чи членом моєї сім`ї, падчеркою, тобто сумніви у неупередженості судді.

IІ. Позиція учасників кримінального провадження.

Прокурор Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.

IІІ. Обставини, встановлені при перевірці обґрунтованості та законності заявленого самовідводу та мотиви прийнятого рішення.

Вивчивши заяву про самовідвід та матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

22.05.2024 р. в провадження судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшла заява про самовідвід судді ОСОБА_6 як головуючої судді в межах кримінального провадження № 0000654 за обвинуваченням ОСОБА_4 , по ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 4, 186 ч. 4 КК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суть доводів судді ОСОБА_6 щодо необхідності її відводу зводиться до того, що слідчим в справі за обвинуваченням ОСОБА_7 була ОСОБА_8 , яка є донькою ОСОБА_9 . З ОСОБА_9 він підтримує тісні стосунки, іноді мешкають разом. З ОСОБА_8 знайомий, але вона мешкає окремо. Прав та обов`язків між ними, які б було можливо характеризувати як відносини між вітчимом та падчеркою, не має.

Разом з тим, зазначені обставини можуть викликати у учасників справи чи стороннього спостерігача впевненість, що слідча ОСОБА_8 є його близьким родичам чи членом його сім`ї, падчеркою.

Однак з такими доводами судді ОСОБА_6 погодитись не можна, виходячи з наступного.

За приписами пунктів 1, 2 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Згідно ч. 1, 3 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Означеним приписам законодавства кореспондує ч. 1 ст. 21 КПК України, згідно якої, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , питання етики суддів визначаються Кодексом суддівської етики, що затверджується з`їздом суддів України за пропозицією Ради суддів України. За змістом ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ з`їздом суддів України, суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

У Коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженому рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, надано визначення сумлінного виконання суддею своїх обов`язків, згідно із яким сумлінне і професійне виконання службових функцій передбачає, у першу чергу, повну самовіддачу судді. Розгляд справ є обов`язком кожного судді, при цьому він не має права ухилятися від розгляду справ, які перебувають у його провадженні.

Сам по собі факт не систематичного проживання судді ОСОБА_6 з ОСОБА_9 , донька якої ОСОБА_8 , яка була слідчим по справі за обвинуваченням ОСОБА_4 не можуть створювати сумнів у неупередженості судді.

Згідно ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Тобто, суддя здійснює судочинство в межах певного населеного пункту та обізнаність судді з особами, які проживають на території цього населеного пункту та їх певна соціальна взаємодія є неминучою.

При вирішенні питання про відвід судді слід визначити окремо чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 р. по справі «Білуха проти України», справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом).

Натомість, вищенаведені приписи Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та КПК України покладають на суддю обов`язок забезпечити кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, не зловживаючи при цьому правом на самовідвід та не порушуючи права учасників кримінального провадження на розгляд справи по суті в розумний строк.

За таких обставин, заявлений самовідвід суддею ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000654 за обвинуваченням ОСОБА_4 , по ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 4, 186 ч. 4 КК України, є безпідставним, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись викладеним та ст.ст. 9, 76, 81 КПК України, суддя

постановив:

У задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000654 за обвинуваченням ОСОБА_4 , по ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 4, 186 ч. 4 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1