Справа № 541/1108/24
№ провадження 1-кп/541/168/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000128 від 01.02.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, холостого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

в с т а н о в и в :

У відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 травня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента від 07 листопад 2022 року № 757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента від 06 лютого 2023 року № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента від 01 травня 2023 року №254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, Указом президента від 26 липня 2023 року № 451/2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 липня 2023 року строком на 90 діб. Указом президента від 06 листопада 2023 року № 734/2023, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, яку відповідно до Указу Президента України №342/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 25 травня 2022 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України №574/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 23 серпня 2022 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України № 758/2022 від 07 листопада 2022 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 16 листопада 2022 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України № 59/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 07 лютого 2023 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України №255/2023 від 01 травня 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 20 травня 2023 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України №452/2023 від 26 липня 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 20 липня 2023 року на 90 діб, відповідно до Указу Президента України №735/2023 від 26 липня 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» продовжено з 16 листопада 2023 року на 90 діб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним на особливий період, у встановленому законом порядку 26.01.2024 пройшов медичний огляд та згідно довідки військово-лікарської комісії від 26.01.2024 визнаний придатним до військової служби на підставі Наказу Міністерства оборони №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

26 січня 2024 року на виконання Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_2 , військовозобов`язаному ОСОБА_4 вручено під розписку повістку з визначеним терміном прибуття, а саме на 27 січня 2024 року о 03 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки до військової частини для проходження військової служби за мобілізацією. При цьому ОСОБА_4 повістку отримав, проте діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в зазначений час 27 січня 2024 року без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю. Суду пояснив, що він пройшов медичну комісію, був визнаний придатним до військової служби, але на виклик до ТЦК не з`явився для подальшої відправки до військової частини для проходження військової служби за мобілізацією.

Відповідно до ст. 349 КПК України інші докази судом не досліджувалися оскільки вони всіма учасниками судового розгляду визнані і не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України доведена поза розумним сумнівом, і його дії вірно кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним за ст. 336 КК України та призначити покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком з покладенням обов`язків , передбачених ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ст.65 КК України вказує на те, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що обвинувачений вину визнав, розкаюється у скоєному, раніше не судимий, посередньо характеризуються за місцем мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до не тяжких злочинів, конкретні обставини справи, характеризуючі дані на обвинуваченого, та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ст. 336 КК України із застосуванням ст. 75,76 КК України.

Керуючись ст.ст. 349,368, 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи .

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд через Миргородській міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1