В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1308/22

Провадження № 1-кп/348/98/24

07 червня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 02.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорні Ослави Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

У с т а н о в и в :

23 липня 2022 року близько 19:30 год. неподалік продуктового магазину, що розташований в АДРЕСА_1 , між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_6 розпочався словесний конфлікт. Під час вказаного конфлікту у обвинуваченого ОСОБА_8 виник умисел на завдання побоїв потерпілому ОСОБА_6 .. Реалізуючи свій протиправний умисел, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, наніс два удари правою рукою в область обличчя та потиличної ділянки голови потерпілому ОСОБА_6 , завдаючи йому таким чином фізичний біль. В результаті дій обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 було завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, не визнав, суду пояснив, що в той день він приблизно о 19 годині зайшов до магазину по пиво, сів за столик, до нього підсів ОСОБА_10 . Компанія Шишканича сиділи за столиком навпроти на відстані 3-5 метрів, вони були випивши і почали згадувати повінь. До столика, де видів ОСОБА_11 , підійшов якийсь чоловік та сів, а з компанії, де був ОСОБА_12 , почали кричати, чого той сів до старих. ОСОБА_13 підійшов до столика ОСОБА_12 та почав казати, чого вони матюкаються, бо неподалік знаходилися діти, після чого почав вітатися з усіма за руку. Спочатку привітався з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , і потім підійшов до ОСОБА_12 збоку, подав руку, ОСОБА_12 почав тягнути його руку вниз перед собою, при цьому рука ОСОБА_11 була біля плеча ОСОБА_12 , ОСОБА_11 поступився і став до ОСОБА_12 ближче позаду, тоді ОСОБА_12 розвернувся і вдарив його в ліве плече, після цього ОСОБА_11 впав задом до стійки і вдарився головою (потилицею) в парасольочну стійку, після чого підвівся, взявся рукою за крісло ОСОБА_12 , при цьому міг зачепити його за потилицю, та вдарив його долонею по обличчю ближче до вуха і пішов геть. ОСОБА_12 наздогнав ОСОБА_11 та вдарив його і розсік брів. Коли сиділи за столиком, ОСОБА_12 на адресу ОСОБА_11 нічого не казав, а хто саме з його столика сказав за старих, він не знає. Цивільний позов та витрати на правову допомогу не визнає у повному обсязі. Просив його виправдати, оскільки він захищався.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 просив обвинуваченого ОСОБА_8 виправдати, оскільки його вина у спричиненні фізичного болю потерпілому не доведена, потерпілому ніяких тілесних ушкоджень завдано не було. У задоволенні цивільного позову просив відмовити.

Не зважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування провадження, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.08.2022, згідно якого прийнято заяву ОСОБА_6 про те, що 23.07.2022 р. біля 19:30 год. в с. Білі Ослави по вул. М.Підгірянки біля магазину «Продукти» ОСОБА_8 під час раптово виниклого конфлікту душив його руками за шию та наніс удар по обличчі, що завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень (а.с. 65-66);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.08.2022 з доданою фототаблицею, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_8 пояснив та показав нанесення двох ударів кулаком правої руки потерпілому в область обличчя та потилочної частини голови (а.с.67-71).

Окрім цього, вина ОСОБА_8 підтверджується показами осіб, допитаних під час судового розгляду:

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 23.07.2022 біля 19:30 год. він разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 сиділи за столиком біля кафе. До них підійшов ОСОБА_11 , почав з усіма вітатися за руку, підійшов до нього ззаду, подав руку, щоб привітатися, і запитав, що він робив біля його хати, та одразу почав заводити свою руку із його рукою назад, якою почав його придушувати, притискаючи до шиї, при цьому відійшовши і стоячи позаду нього. ОСОБА_12 смикнув його за руку, ОСОБА_11 ніби-то впав до парасольки, потім підвівся та наніс йому два удари в потилицю та обличчя. Після цього ОСОБА_11 одразу відійшов і тоді потерпілий ударив його в обличчя та в брів. Після цього вони розійшлися. Цивільний позов підтримує в повному обсязі, а також просить стягнути сплачені витрати на правничу допомогу. Просить призначити обвинуваченому покарання згідно із законом.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні вважав, що вина обвинуваченого повністю доведена під час розгляду справи. У зв`язку із діями обвинуваченого потерпілому була спричинена моральна шкода, яка полягала у фізичному болі внаслідок завдання потерпілому побоїв, душевних стражданнях, переживаннях, незручностях, порушенні звичайного способу життя, а також у зв`язку із довготривалим розглядом кримінального провадженні і невизнанням вини обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні показав, що в той день вони з ОСОБА_12 сиділи за столиком біля магазину, пили пиво, прийшов ОСОБА_11 , сів за сусідній столик, теж пив пиво. ОСОБА_16 почав розмову з ОСОБА_11 за повінь, між ними розпочався словесний конфлікт. Після чого ОСОБА_11 підійшов до їхнього столика та почав з усіма вітатися за руку, при цьому всі сиділи за столиком, ніхто не піднімався. До ОСОБА_18 не дійшов, ззаду подав руку ОСОБА_12 і почав тягнути його за руку, як наче придушувати, при цьому ОСОБА_11 сказав ОСОБА_12 : «це ти був біля хати разом із журналістами». ОСОБА_12 смикнув ОСОБА_11 за руку і той впав, коли підіймався, то вдарив ОСОБА_12 у потилицю та в губу, а після цього вже ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 сиділи біля магазину та пили пиво. За сусіднім столиком сидів ОСОБА_8 , пив пиво. Згодом ОСОБА_11 підійшов до їхнього столика привітатися, при цьому потягнув ОСОБА_6 за руку назад та придушував, ОСОБА_12 смикнув за руку, після чого ОСОБА_8 упав. Коли обвинувачений підвівся, то наніс два удари Шишканичу, у останнього пішла кров з губи. Коли обвинувачений ОСОБА_8 відійшов, потерпілий ОСОБА_6 його наздогнав та наніс один удар. ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, по ньому це було видно.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_22 суду пояснив, що пішов до магазину по хліб, взяв пиво, сів на вулиці за столик, до нього підійшов ОСОБА_8 також з пивом і вони сиділи разом. За іншим столиком сиділи хлопці, хто саме, він не знає, чотири чоловіка. Від їхнього столика лунали якісь нецензурні вислови, тому ОСОБА_11 пішов до тих хлопців. Що там відбувалося, він не знає, бо не дивився в ту сторону. Коли ОСОБА_8 повернувся, у нього була кров на скроні. Сам конфлікт він не бачив, їхньої розмови не чув.

Від допиту свідка ОСОБА_21 прокурор відмовився, оскільки останній виїхав за межі України, зв`язку із ним немає.

Також в судовому засіданні було досліджено відеозапис з камер відеоспостереження біля магазину в АДРЕСА_1 , проте даний відеозапис є дефектним, відтворення відеозпису переривається (час з 19:31:21 по 19:31:28 відсутній), на відеозапису відсутній саме той епізод, коли ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_6 привітатися і, згідно показів потерпілого та свідків, почав рукою притискати потерпілого до шиї, придушувати його.

Враховуючи, що на відеозапису відсутній саме епізод початку конфлікту обвинуваченого з потерпілим, суд, з урахуванням показів потерпілого та свідків, які в судовому засіданні були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, вважає, що початок конфлікту спровокував саме обвинувачений, а певні насильницькі дії, внаслідок яких обвинувачений упав на бруківку, потерпілий застосував до обвинуваченого саме у відповідь на дії самого обвинуваченого, який своєю рукою почав притискати шию потерпілого, придушувати його.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Всі надані прокурором докази сторона захисту не оспорювала, про неналежність чи недопустимість не заявляла.

Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Разом з тим, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17).

Таким чином, суди повинні ретельно перевіряти доводи сторони захисту, як і обґрунтовано ставляти під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого. Разом з тим, якщо небезпідставні доводи сторони захисту не можуть бути спростовані з наведенням переконливих мотивів, які ґрунтуються на обставинах відповідного провадження, то це свідчить про існування розумного сумніву в доведеності винуватості особи.

У судовому засіданні були ретельно перевірені твердження сторони захисту щодо дій обвинуваченого про те, що він наніс удар потерпілому, захищаючи себе, які суд вважає такими, що спрямовані на пом`якшення відповідальності та не відповідають встановленим обставинам в судовому засіданні.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого в цій частині, оскільки вони спростовуються показами потерпілого ОСОБА_6 , показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_19 .. Будь-яких об`єктивних, належних та допустимих доказів того, що обвинувачений заподіяв потерпілому побої з метою захисту своїх прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого, стороною захисту не надано, не встановлено зазначеної обставини й судом.

Отже, проаналізувавши всі зібрані по справі докази на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 126 КК України як умисні дії, які виразилися в умисному завданні побоїв ОСОБА_6 , які завдали йому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, раніше не судимий, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінеті не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

За ступенем тяжкості вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 статтею 126 КК України, є кримінальним проступком (стаття 12 КК України).

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , відповідно до статті 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Окрім того, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. Саме цей вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: CD-R диск із відеозаписом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирішуючи питання по заявленому потерпілим цивільному позову суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував характер вчиненого кримінального проступку, ступінь вини обвинуваченого, характер немайнових втрат, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, вимушені зміни ритму життя, наявність фізичного болю від заподіяних побоїв, тривалість неправомірних дій та дійшов висновку, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди у сумі 15000 гривень є завищеним і приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно стягнути на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп..

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Як вбачається зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Сторона захисту не оспорювала розмір витрат на правову допомогу, у зв`язку із чим їх слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в повному обсязі в розмірі 6000 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 100, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп. в дохід держави.

Речові докази: CD-R диск із відеозаписом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн, в рахунок витрат на правничу допомогу 6000 грн, а всього 8000 (вісім тисяч) грн 00 коп..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1