справа № 208/2558/24
№ провадження 1-кс/208/758/24
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 «про скасування арешту майна» в межах кримінального провадження № 0000440 внесеного 03.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

встановив:

18.04.2024 року ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із клопотанням «про скасування арешту майна» в межах кримінального провадження № 0000440 внесеного 03.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він 03.04.2024 року передав ОСОБА_4 в якості оплати за драбину 300 грн., на які Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м, Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.04.2024 року було накладено арешт та просить ці кошти йому повернути.

В судове засіданні заявник не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду заяви, клопотань про розгляд справи без його участі не надавав.

В судове засіданні представником СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду заяви, клопотань про розгляд справи без його участі не надавав матеріали кримінального провадження не надіслав.

Представник Кам`янської окружної прокуратури не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, клопотання про розгляд без участі їх представника не надавав.

Слідчий суддя, дослідив підстави та обґрунтування заяви, додані матеріали, приходить до висновку.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у порядку, передбаченому цим Кодексом, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до його докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, КПК України надає слідчому судді вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.

Таким чином, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту, а тому доводи ОСОБА_3 , який допитаний в якості свідка у даному кримінальному провадженню, в ході розгляду клопотання не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.04.2024, задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 «про арешт майна» в межах кримінального провадження № 0000440 внесеного 03.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та накладено арешт на: банкноту номіналом 200 грн (двісті гривень), на зворотному боці мається серійний номер, один надрукований фарбою чорного кольору, другий надрукований фарбою червоного кольору - СД3633477, яку поміщено до спец. пакету НПУ RIC2213981; банкноту номіналом 100 грн (сто гривень), на зворотному боці мається серійний номер, один фарбою червоного кольору, дин чорного кольору - УЖ7874089, яку поміщено до спец. пакету НПУ RIC2213981 та фіскальний чек ТОВ «АТБ-маркет», магазин «Продукти-611» Дніпропетровська обл. м. Кам`янське, вул. Миру, буд. 19, ПН 75 від 03.04.2024 11:13:56 год. ЗН КБ 00003408, ФН на придбання продуктів харчування на суму 86,10 грн., який поміщено до спец. пакету НПУ RIC2213980, тимчасова, на час накладання арешту.

Арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів, а також з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинно бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. (Рішення у справі "АГОСЬ" проти Сполученого Королівства" від 24 жовтня 1986 року, серія А.№108, п.52).

Слідчим суддею встановлено відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому, враховуючи стадію кримінального провадження та те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні тримає, слідчим суддею наразі не вбачається підстав для зняття арешту із такого майна.

При цьому, при розгляді клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею розглядаються виключні питання, пов`язані з підставністю накладення заходів забезпечення кримінального провадження, натомість, надання оцінки доказам на стадії досудового розслідування до повноважень слідчого судді не входить.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З урахуванням досліджених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що саме такий ступінь втручання у права та свободи особи у цьому кримінальному провадженні виправдовує потреби досудового розслідування на даній стадії, а тому в задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173,174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 «про скасування арешту майна» в межах кримінального провадження № 0000440 внесеного 03.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1