Справа № 307/5261/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.03.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/48/636/23, за апеляційною скаргою, яку подав захисник ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), адвокат ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року, задоволено клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування тимчасового арешту відносно

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Казахстан, уродженця м. Ташкент, район Куйбишевський, Узбецької РСР, тимчасово проживаючого в Україні за адресою: АДРЕСА_1 .

Цією ухвалою застосовано тимчасовий арешт до ОСОБА_5 строком на 40 (сорок) діб у Державній установі "Закарпатська установа виконання покарань № 9до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Казахстан.

Встановлено строк тимчасового арешту рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), тобто до 17 год 27 хв 21 грудня 2023 року.

З матеріалів клопотання убачається, що 13 листопада 2023 року, прокурор звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду з клопотанням про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_5 . Клопотання обґрунтоване тим, що 12 листопада 2023 року, о 16 годині 04 хвилин, у міжнародному пункті пропуску «Солотвино» співробітниками відділу прикордонної служби під час здійснення прикордонного контролю на в`їзд на територію України встановлений громадянин Республіки Казахстан ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), який, згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки ОСОБА_9 для притягнення його до кримінальної відповідальності за п. 2 ч. 4 ст. 190 КК Республіки Казахстан. У зв`язку з отриманням підтвердження Департаменту Міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 12.11.2023 про знаходження ОСОБА_5 у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Казахстан, відповідно до норм ст. ст. 208, 582 КПК України, ОСОБА_5 був затриманий слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 . Відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером 2021/69006 встановлено, що особа перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту, з діючими термінами арешту - до 26.10.2031, дата вчинення злочину (шахрайство) з липня 2017 року по лютий 2019 року, місце вчинення злочину ОСОБА_9 . Згідно з отриманими матеріалами, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за п. 2 ч. 4 ст. 190 КК Республіки Казахстан. У зв`язку з чим, суддею спеціалізованого міжрайонного суду міста Алмати, Казахстан, 15 липня 2021 року винесено постанову про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 2 місяці з моменту його затримання. Це кримінальне правопорушення відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 5 ст. 190 КК України, санкція частини статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року, тобто є екстрадиційним. Строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинені ним протягом 2017-2019 років злочини, відповідно до ст. 49 КК України не закінчилися. Тому прокурор просить задовольнити подане ним клопотання.

В оскаржуваній ухвалі вказується на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за п. 2 ч. 4 ст. 190 КК Республіки Казахстан. У зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, суддею спеціалізованого міжрайонного слідчого суду міста Алмати, 15 липня 2021 року винесено постанову, якою санкціоновано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 2 місяці з моменту його затримання. При затриманні ОСОБА_5 постановлено негайно доставити до слідчого судді для розгляду доцільності застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказане кримінальне правопорушення відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 5 ст. 190 КК України, санкція частини статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року, тобто є екстрадиційним. Строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинені ним протягом 2017-2019 років злочини, відповідно до ст. 49 КК України, не закінчилися, ці злочини не належать до військових і не носять політичного характеру. Медичних висновків того, що за станом здоров`я щодо ОСОБА_5 не може бути застосований тимчасовий арешт, стороною захисту не надано. З врахуванням вищенаведеного та з огляду на заяву ОСОБА_5 про його відмову на екстрадицію, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування тимчасового арешту до затриманої особи на строк до сорока діб у Державній установі "Закарпатська установа виконання покарань № 9" до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Казахстан.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною. Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги, що при зверненні прокурора з клопотанням не було дотримано вимоги п. 2 ч. 4 ст. 583 КПК України, оскільки прокурором не долучені належним чином завірені документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави. Звертає увагу на те, що деякі документи взагалі не перекладені на українську мову, і не є оригіналами, а лише їх копіями. Окрім того, апелянт вважає, що слідчим суддею залишено поза увагою пояснення ОСОБА_5 , відповідно до яких у разі його видачі правоохоронним органам республіки Казахстан, йому загрожує катування, оскільки його кримінальне переслідування пов`язане з політичними поглядами та бажанням органів влади відібрати у нього бізнес, і тому він прибув до України ще в 2019 році. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, затриманого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища затриманого, а тому його явка в судове засідання не є обов`язковою; від прокурора, затриманого та захисника не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомостей про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений частиною першою цієї статті, закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту.

Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту. До клопотання додаються: 1) протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію); 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого; 4) письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).

Клопотання має бути розглянуто слідчим суддею у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин із моменту затримання особи.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує особі зробити заяву, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора та інших учасників.

У разі якщо затримана особа надала згоду на її видачу (екстрадицію) або надала згоду на її видачу (екстрадицію) і відмовилася від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, суд вирішує питання про затвердження згоди особи на видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту або про відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію) і застосування тимчасового арешту.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу про: 1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 4) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 5) застосування тимчасового арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію).

Копія ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду питання щодо затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), невідкладно направляється уповноваженому (центральному) органу України через відповідну регіональну прокуратуру разом із копією письмової заяви особи про згоду на її видачу (екстрадицію).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, до якої застосовано тимчасовий арешт, її захисником чи законним представником, прокурором, крім ухвал слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту, про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту, які оскарженню не підлягають.

Особа, до якої застосовано тимчасовий арешт, має право до надходження запиту про її видачу (екстрадицію) подати на розгляд слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, письмову заяву про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності. Така заява підлягає невідкладному розгляду слідчим суддею у порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, за участю прокурора, особи, яка подала заяву, її захисника та за потреби перекладача.

Звільнення особи з-під тимчасового арешту у зв`язку з несвоєчасним надходженням до центрального органу України запиту про видачу не перешкоджає застосуванню до неї екстрадиційного арешту в разі отримання в подальшому такого запиту.

У разі надходження запиту про видачу особи (екстрадицію) до закінчення строку тимчасового арешту ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту втрачає юридичну силу з моменту винесення слідчим суддею ухвали про застосування екстрадиційного арешту щодо цієї особи.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання, яке подав прокурор Тячівської окружної прокуратури про застосування щодо гр. Республіки Казахстан ОСОБА_5 тимчасового арешту слідчим суддею Тячівського районного суду вимоги вказаної вище норми процесуального права були дотримані.

Так, із протоколу затримання від 27.09.2023 убачається, що слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 затримав ОСОБА_5 як особу, яка знаходиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Казахстану за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Казахстан (шахрайство). Під час затримання встановлено, що затриманою особою є саме ОСОБА_5 . Документом, що посвідчував особу затриманого був паспорт гр. Казахстану для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 07.08.2017 органом «52», та посвідка на тимчасове проживання в Україні НОМЕР_2 (дата закінчення строку дії 10.11.2023). Із цього ж протоколу також вбачається, що затриманому ОСОБА_5 роз`яснені права та обов`язки у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 та понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Крім цього, у протоколі міститься відмітка про роз`яснення ОСОБА_5 його права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію) (а. с. п. 5-8).

Відповідно до листа за підписом чергового офіцера Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Закарпатській області від 12.11.2023 за №20/11945-23-Вих, гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 12.11.2023 за обліками даних генерального секретаріату Інтерполу значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК Республіки Казахстан - шахрайство (а. с. п. 16).

Викладені в клопотанні прокурора обставини щодо перебування ОСОБА_5 у міжнародному розшуку, ініціатором якого є спеціалізований міжнародний суд міста Алмати, Казахстан, підтверджуються й іншими доданими до клопотання копіями документів (а. с. п. 17-27).

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що інкримінований ОСОБА_5 правоохоронними органами Республіки Казахстан злочин за ч. 4 ст. 190 КК Республіки Казахстан, відповідно до законодавства України кваліфікується за ч. 5 ст. 190 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року, і є екстрадиційним.

При цьому, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, відповідно до ст. ст. 49, 80 КК України не закінчився.

Також апеляційний суд бере до уваги те, що інкримінований ОСОБА_5 злочин не належить до військових і не носить політичного характеру, а також те, що медичних висновків про те, що за станом здоров`я ОСОБА_5 не може бути підданий до тимчасового арешту, стороною захисту не надано.

З урахуванням наведеного вище, як такі, що будь-яким чином не спростовують і не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 тимчасового арешту, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не долучені належним чином завірені документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, а деякі документи взагалі не перекладені на українську мову, і не є оригіналами, а лише їх копіями.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів додані до клопотання документи вважає такими, що не породжують сумнівів у достовірності наведених у них фактів щодо особи ОСОБА_5 та щодо необхідності його видачі.

Як такі, що не знаходять свого підтвердження та, відповідно, не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що, відповідно до пояснень ОСОБА_5 у разі його видачі правоохоронним органам республіки Казахстан, йому загрожує катування, оскільки його кримінальне переслідування пов`язане з політичними поглядами та бажанням органів влади відібрати у нього бізнес, і тому він прибув до України ще в 2019 році.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора та прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_5 тимчасового арешту на строк 40 діб, а також затвердження відмови ОСОБА_5 від згоди на його видачу (екстрадицію) компетентним органам Республіки Казахстан.

Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги й те, що строк дії оскаржуваної ухвали встановлено до 17:00 21.12.2023, тобто на момент розгляду апеляційної скарги такий сплив, що в свою чергу свідчить про те, що судове рішення втратило чинність у часі.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що адвокатом апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді, і при цьому, не з`явившись у судове засідання без поважних причин, апелянт позбавив себе можності заявити будь-які клопотання у підтвердження доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які є безумовною підставою для скасування судового рішення, у тому числі й із призначенням нового судового розгляду клопотання в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 582, 583 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку в інтересах ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), подав адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та застосовано тимчасовий арешт до ОСОБА_5 строком на 40 (сорок) діб у Державній установі "Закарпатська установа виконання покарань № 9до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Казахстан, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: