Єдиний унікальний номер 728/138/24
Номер провадження 1-кп/728/46/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000006 від 03.01.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бахмач Бахмацького району Чернігівської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, депутатом не являється, інвалідом не являється, раніше неодноразово судимого, останній раз 21.12.2023 року Бахмацьким районним судом за ч.2 ст.389, ст.71,72 КК України до покарання у вигляді арешту строком 2 місяці 1 день,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2024 року, близько 22 год 30 хв ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_3 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень кулаком наніс декілька ударів по обличчю своїй співмешканці ОСОБА_5 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді гематоми повік лівого ока та крововиливу під його кон`юктиву, що відповідно до висновку експерта відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція) п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_4 відповідно до ст.. 1,3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) визнав повністю , щиро каявся, пообіцяв більше такого не вчиняти.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у його відсутність. При призначенні покарання обвинуваченому просить суворо не карати , так як примирилася з ним.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального проступку доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння щодо особи , з якою перебуває в сімейних відносинах.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Остаточно призначити покарання необхідно за сукупністю вироків на підставі статей 71-72 КК, при цьому, Суд вважає за можливе керуватись принципом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21.12.2023 року. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 1 ст.125 КК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

На підставі статей 71, 72 Кримінального кодексу України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21.12.2023 року, остаточно призначивши покарання ОСОБА_4 у виді арешту на строк 2 (два) місяці 11 (одинадцять) днів.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1