Провадження № 1-кп/557/55/2024
Справа № 557/152/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000004, внесеного 11 січня 2024 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пустомити Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в період часу з 10 квітня 2023 року по 02 січня 2024 року, перебуваючи за місцем проживання на АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння психологічних страждань близькій особі (співмешканці), з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом, з якою має взаємні права та обов`язки, але не перебуває у шлюбі ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично вчиняв відносно останньої акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, побоювання за свою безпеку та підтверджується притягненням останнього 16 травня 2023 року, 03 січня 2024 року та 04 січня 2024 року Гощанським районним судом Рівненської області до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти тотожні та об`єднані спільним умислом дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства.

Так, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на заподіяння розладу психічного здоров`я своїй близькій особі (співмешканці), з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом, з якою має взаємні права та обов`язки, але не перебуває у шлюбі, - ОСОБА_5 , 10 січня 2024 року, приблизно об 11 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в квартирі за місцем спільного проживання на АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність вчинюваних ним дій, спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні останньої, які викликали у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, а також завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої, а саме: погіршення стану здоров`я, психоемоційного навантаження, втоми та негативних переживань, а також шарпанні потерпілої ОСОБА_5 , що не спричинило тілесних ушкоджень, однак завдало фізичного болю.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, встановлені органом досудового розслідування та пояснив, що дійсно вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою проживав разом, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. Вказав на те, що щиро розкаюється у вчиненому, переосмислив свої дії та запевнив, що у подальшому такого не вчинятиме.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій просила судове засідання провести без її участі, зазначивши про те, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 свою вину у вчинених кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, врахувавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів, прийшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, те, що він є непрацюючим, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативні характеристи на нього за місцем проживання відсутні, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують, а також позицію потерпілої, яка будь-яких претензій до обвинуваченого немає.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, а також висновку Рівненського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області, за яким виправлення обвинуваченого можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк, ризики вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризики небезпеки для суспільства є середніми, суд приходить висновку, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

З огляду на особу обвинуваченого, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1