Справа №:755/7997/24
Провадження №: 1-кс/755/1747/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000219 від 13.09.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, громадянина України (документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.5 ст.111-?, ч.5 ст.27, ч.5 ст.111-? КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим під процесуальним керівництвом прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000219 від 13.09.2023 року за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.5 ст.111-?, ч.5 ст.27, ч.5 ст.111-? КК України, у ході якого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2005 до 2014 років працював у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим на різних посадах, які, відповідно до ст. 25 Закону України «Про державну службу» 16 грудня 1993 року №3723-XII (діючого станом на 20.02.2014), відносились до посад державної служби.

На момент окупації Автономної Республіки Крим, ОСОБА_4 обіймав посаду заступника начальника управління - начальника відділу персоніфікованого обліку інформаційних систем та мереж управління автоматизованого та персоніфікованого обліку інформаційних систем та мереж Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, яка, відповідно до ст.25 Закону України «Про державну службу» 16 грудня 1993 року №3723-XII (діючого станом на 20.02.2014) та додатку №24 до Постанови Кабінету Міністрів від 14.08.2013 №703 (діючої станом на 20.02.2014), відносилась до п`ятої категорії класифікацією посад державної служби.

Працюючи на державних посадах, у відповідності до ст.17 Закону України «Про державну службу» 16 грудня 1993 року №3723-XII (діючого станом на 20.02.2014), ОСОБА_4 особисто склав присягу державного службовця на вірність народові України, зобов`язався суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов`язки, а також, згідно зі ст.10 вказаного Закону, зобов`язався додержуватись Конституції України та інших актів законодавства України.

Під час окупації Російською Федерацією Автономної Республіки Крим, громадянин України ОСОБА_4 , будучи проросійсько налаштованим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, направлений на вчинення державної зради, обіймаючи посаду державного службовця у державному органі виконавчої влади України, володіючи достатнім рівнем освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів наявного міжнародного збройного конфлікту, окупації та подальшої анексії території України в АР Крим, а також активної підривної діяльності РФ проти України, з власної ініціативи добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, а також вирішив надати допомогу РФ в проведенні такої діяльності на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, тобто вчинити державну зраду.

Із вказаною метою, діючий представник органу виконавчої влади України ОСОБА_4 особисто взяв участь в утворенні та функціонуванні на території АР Крим системи незаконних органів окупаційної виконавчої влади РФ.

Зокрема, реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, ОСОБА_4 , діючи добровільно та умисно в інтересах РФ на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, у період часу з 20 лютого 2014 року по 26.03.2014, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, перебуваючи в приміщенні Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, по вул. Долгоруківська, буд.3 в м. Сімферополь , використовуючи матеріально-технічну базу відділу персоніфікованого обліку інформаційних систем та мереж управління автоматизованого та персоніфікованого обліку інформаційних систем та мереж Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, власні теоретичні знання і практичні навички, почав здійснювати функції представника окупаційних органів з вироблення та реалізації державної політики Російської Федерації на окупованій території, а після створення 26.03.2014 та початку діяльності на окупованій території України органу виконавчої влади Російської Федерації з питань пенсійного забезпечення - «Государственного учреждения - Отделения Пенсионного фонда российской Федерации по Республике Крым» обійняв посаду т.зв. «заместителя управляющего Государственного учреждения - Отделения Пенсионного фонда российской Федерации по Республике Крым», чим підтвердив особисту згоду про перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, а також виконувати в подальшому функції представника виконавчої влади країни, яка окупувала та анексувала АР Крим як частину території суверенної України, з метою мати можливість надавати допомогу Російській Федерації у проведенні підривної діяльності проти України у вигляді впровадження на тимчасово окупованій території України пенсійних і соціальних стандартів країни-агресора, а також забезпечити подальшу окупацію території АР Крим.

У подальшому, ОСОБА_4 продовжив свою роботу на вказаній посаді до 01.01.2023 в незаконно створеному на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим органі виконавчої влади Російської Федерації з питань пенсійного забезпечення.

27.12.2022 Постановою Правління Пенсійного фонду Російської Федерації громадянин України ОСОБА_4 призначений з 01.01.2023 на посаду т.зв. «Управляющего Отделения Фонда пенсионного і социального страхования российской Федерации по Республике Крым», на якій працює по сьогоднішній день, при цьому свідомо продовжує свою підривну діяльність на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України - державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Він же, перебуваючи на тимчасово окупованій території України Автономної Республіці Крим, а саме у м. Сімферополі, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, направлений на добровільне зайняття посад, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території півострова Крим, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, з 2014 року активно сприяв та сприяє окупаційній владі Російської Федерації, а саме здійснює функції представника окупаційних органів з вироблення та реалізації державної політики Російської Федерації на окупованій території в органі виконавчої влади Російської Федерації з питань пенсійного забезпечення - «Государственном учреждении - Отделении Пенсионного фонда российской Федерации по Республике Крым» на посаді т.зв. «заместителя управляющего Государственного учреждения - Отделения Пенсионного фонда российской Федерации по Республике Крым».

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, громадянин України ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим у м. Сімферополі, 27.12.2022 Постановою Правління Пенсійного фонду Російської Федерації призначений з 01.01.2023 на посаду т.зв.« Управляющего Отделения Фонда пенсионного і социального страхования российской Федерации по Республике Крым », чим виконав всі необхідні дії, направленні на доведення свого злочинного умислу до кінця та де і на даний час здійснює свою протиправну діяльність шляхом виконання організаційно-розпорядчих функцій.

Зокрема, в обов`язки ОСОБА_4 як т.зв. « Управляющим Отделения Фонда пенсионного і социального страхования российской Федерации по Республике Крым », серед іншого входить загальне керівництво діяльністю «Отделения», розподіл обов`язків, координація та контроль діяльності заступників керівника, здійснення координації та контролю діяльності помічників керівника, управління казначейством, управління організації роботи клієнтських служб, групи взаємодії із засобами масової інформації, відділу кадрів, контрольно-ревізійного відділу, консультантів (при керівництві) тощо.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-? КК України - колабораційній діяльності, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Крім того, 15.05.2023 громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій території України Автономної Республіці Крим, а саме у м. Сімферополі, розуміючи факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами Російської Федерації, достовірно знаючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи проРосійсько налаштованим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, направлений на надання допомоги окупаційним органам влади у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, обіймаючи керівну посаду в органі виконавчої влади Російської Федерації з питань пенсійного забезпечення на окупованій території, а саме т.зв.« Управляющего Отделения Фонда пенсионного і социального страхования российской Федерации по Республике Крым », від імені вказаного органу уклав Угоду із т.зв. «Председателем избирательной комиссии Республики Крым» ОСОБА_8 про взаємодію очолюваних ними окупаційних органів влади, з метою сприяння при проведенні виборчими комісіями перевірок достовірності відомостей про суми пенсій та інших виплат, поданих кандидатами у відповідні виборчі комісії при проведенні виборів депутатів державної думи федеральних зборів Російської Федерації, виборів «депутатів державної ради у Республіці Крим».

Згідно угоди, очолюване ОСОБА_4 «Отделение Фонда пенсионного і социального страхования российской Федерации по Республике Крым», надає всебічне сприяння при проведенні виборів виборчим комісіям усіх рівнів (у тому числі при покладенні на них повноважень окружних виборчих комісій, повноважень, встановлених федеральним законом, з підготовки та проведення виборів в органах місцевого самоврядування) а також надає відповідну інформацію щодо результатів перевірки таких відомостей.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.111-? КК України - пособництві у колабораційній діяльності, тобто у пособництві в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території.

08.09.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.5 ст.111-?, ч.5 ст.27, ч.5 ст.111-? КК України.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_4 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі: рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС 1 відділу ГВ ЗНД 2 управління (з дислокацією у м. Херсон) ГУ СБУ в АРК ОСОБА_9 від 28.08.2023 №76/1/28-1170, про виявлення факту вчинення громадянином ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.5 ст.111-? КК України; повідомленням ГУ СБУ в АР Крим від 30.08.2023 №76/1/28-1171 про виявлення факту вчинення громадянином ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.5 ст.111-? КК України; особовою карткою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Євпаторія АР Крим громадянину України (документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповіддю Офісу Президента України від 09.10.2023 №43-1/935 про те, що матеріали стосовно припинення громадянства України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на розгляд Комісії при Президентові України питань громадянства у встановленому порядку не надходили; відповіддю Державної прикордонної служби України №91-47206/18/23-Вих від 29.09.2023 на запит слідчого, про відсутність відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 08.11.2017 до 29.09.2023; відповіддю Державної міграційної служби України від 23.10.2023 №6.1-13946/6-23, про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Євпаторія, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 ; протоколами оглядів від 08.09.2023 мережі Інтернет в ході яких підтверджено факти здійснення ОСОБА_4 функцій представника окупаційних органів з вироблення та реалізації державної політики Російської Федерації на окупованій території, у т.ч. на посаді т.зв. «заместителя управляющего Государственного учреждения - Отделения Пенсионного фонда Российской Федерации по Республике Крым», призначення його на посаду т.зв.«Управляющего Отделения Фонда пенсионного і социального страхования Российской Федерации по Республике Крым», надання допомоги окупаційним органам влади у проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території; інформацією ОСК МВС України від 16.10.2023 про те, що ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності лише СУ ГУ СБУ в АРК; протоколом огляду від 09.02.2024 Інтернет-сторінок т.зв. «Отделения Пенсионного фонда Российской Федерации по Республике Крым», зокрема про перебування ОСОБА_4 на ТОТ АР Крим та виконання ним організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на вказаній посаді; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На виконання вимог ст.135 КПК України, 12.09.2023 року, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру йому вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр» у номері № 183 ( 7581 ) за 12.09.2023 року, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Окрім того, 12.09.2023 ОСОБА_4 додатково повідомлено та викликано, шляхом направлення відповідного листа з прикріпленням файлів на його номер телефону через програми-месенджери «WhatsApp», «Telegram».

При цьому, ОСОБА_4 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування не з`явився, причини неявки, не повідомив.

На даний час встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами оперативного підрозділу (відповідь №76/5/177-30нт від 16.01.2024 на доручення слідчого) та протоколом огляду від 09.02.2024.

06.10.2023 року у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та його місцезнаходження невідоме, його оголошено в розшук.

Ці факти вказують на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те, що у випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує ризик продовження ним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Відповідно до ч.5 ст.176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Згідно з ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Вищенаведені обставини, а також те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України - державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Також підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-? КК України - колабораційній діяльності, тобто добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора. Крім того, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.5 ст.111-? КК України - пособництві у колабораційній діяльності, тобто у пособництві в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території, перебуває на тимчасово окупованій території України, що підтверджується рядом доказів, свідчать про те, що він переховується від органів досудового розслідування та суду, органи досудового розслідування не можуть впливати на його процесуальну поведінку, а він може незаконно впливати на свідків чи продовжувати вчинення злочину, у якому підозрюється.

Із урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не вбачається.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зокрема, зазначив, що на даний час, підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на окупованій території АР Крим, на виклики до слідчого не з`являється, хоча викликався належним чином, відповідно до норм КПК України. Крім того, ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, місцезнаходження відокремленого підрозділу слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

08.09.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.5 ст.111-?, ч.5 ст.27, ч.5 ст.111-? КК України.

12.09.2023 року, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру йому вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр» у номері №183 ( 7581 ) за 12.09.2023 року, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об?єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Із метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення, в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч.6 ст.193 КПК України, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який добровільно та умисно в інтересах Російської Федерації на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, обіймаючи посаду заступника начальника управління - погодився на співпрацю з представниками окупаційної влади, має стійкі зв?язки з представниками окупаційної адміністрації, в той же час перебуває на тимчасово окупованій території України - Автономної Республіки Крим, не виїхав з неї до теперішнього часу, та не з?явився на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, та особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 12 до 15 років з конфіскацією майна або без такої, яке можуть бути призначені підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч.1, п.1 ч.2 ст.575 КПК України). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст.59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч.1 ст.197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч.6 ст.193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія, Автономна Республіка Крим, громадянина України (документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_10