Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6287/17
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2024 року колегія суддів Подільського районного суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000593, внесеного до ЄРДР 10.02.2017 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, сина ОСОБА_9 , 2015 року народження, працюючого різноробочим в ТОВ «Укрбудгарант», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України(в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення), -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_8 прийшов 10.02.2017 року приблизно о 01 годині ночі до своєї знайомої ОСОБА_10 , до місця її проживання в квартиру АДРЕСА_2 , з метою повернення боргу у сумі 100 гривень, за придбаний раніше у неї наркотичний засіб, та залишився в квартирі для спілкування з останньою.

Знаходячись в приміщенні кімнати квартири, цієї ж ночі приблизно о 02 годині 20 хвилин під час спілкування між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт та суперечка, на ґрунті непорозуміння з приводу повернення боргу та особистих відносин.

Під час цього конфлікту у ОСОБА_8 , який перебував в стані викликаному вживанням наркотичних засобів, на ґрунті раптово виниклої особистої образи та неприязні, виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_8 , відібрав у ОСОБА_10 ніж, який остання тримала в руках під час конфлікту, та умисно завдав цим ножем множинних ударів в область голови, тулуба та шиї потерпілій ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: а) одне проникаюче сліпе колото-різане поранення шиї: колото-різана рана №8 на передній поверхні шиї зліва в середній третині, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, дещо зверху вниз та зліва направо, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини шиї, та ліву яремну вену. Довжина ранового каналу складає приблизно 3,5 см. б) дев`ять проникаючих сліпих колото-різаних поранення грудей: - колото-різані рани №№9, 10, 12, 13, 15 на передній поверхні грудей зліва по середньоключичній та передній пахвинній лініям, від яких відходять ранові канали, що йдуть спереду назад, зліва направо та зверху вниз, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини грудей, ребра, верхню і нижню частки лівої легені. Довжина ранових каналів складає приблизно від 9 до 12 см; - колото-різана рана №14 на передній поверхні грудей зліва по середньоключичній лінії, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, зверху вниз та дещо справа наліво, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини грудей, серцеву сорочку та правий шлуночок серця. Довжина ранового каналу до проникнення в порожнину шлуночка складає приблизно 9 см; - колото-різана рана №20 на передній поверхні грудей справа між середньоключичною та передньою пахвиною лініями, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад зверху вниз та дещо справа наліво, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини грудей, та нижню частку правої легені. Довжина ранового каналу складає приблизно 10 см; - колото-різані рани №№28, 29 на спині справа між задньою пахвинною та лопатковою лініями, від яких відходять ранові канали, що йдуть ззаду наперед, дещо знизу вверх та зліва направо, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини грудей та нижню частку лівої легені. в) два проникаючих сліпих колото-різаних поранення живота - колото-різана рана №25 на правій бічній стінці живота, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, справа наліво та зверху вниз, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини живота, і наскрізь проходить через праву частку печінки. Довжина ранового каналу, до виходу його на вісцеральній поверхні печінки, складає приблизно 12 см; - колото-різана рана №26 на правій бічній стінці живота, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, справа наліво та зверху вниз, ушкоджуючи за своїм ходом лише м`які тканини живота і проникає в черевну порожнину. Довжина ранового каналу до проникнення його в черевну порожнину складає приблизно 3,5 см; г) двадцять дев`ять колото-різаних непроникаючих та вісім різаних поранень: колото-різані та різані рани №№1-7, 11, 16-19, 21-24, 27, 30-49 на голові, шиї тулубі та верхніх кінцівках, які мають різну направленість та ушкоджують за своїм ходом лише м`які тканини. Довжина ранових каналів складає від 0,3 см до 9 см.

Відповідно висновку експерта № 507 від 31.03.2017, смерть ОСОБА_10 настала від множинних проникаючих колото-різаних поранень шиї, тулуба і живота, з ушкодженням яремної вени, серцевої сорочки, серця, обох легень, та печінки, з крововтратою і шоком. Колото-різані поранення, вказані в п.п. «а», «б», «в» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . Колото-різані поранення, вказані в п. «г», мають ознаки легких тілесних ушкоджень, та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Враховуючи характер та особливості ушкоджень, характер пошкоджень на одязі, можна сказати, що усі рани виникли від дії колюче-ріжучого предмету по типу клинка ножа.

В подальшому, ОСОБА_8 , усвідомивши, що вчинив усі дії, спрямовані на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_10 , залишив місце вчинення злочину.

Крім того, 10.02.2017 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , знаходився в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , після вчинення умисного вбивства в цій квартирі знайомої ОСОБА_10 , та побачив в приміщенні кімнати на тумбочці квартири мобільний телефон марки «Lenovo A2010» імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , який належав потерпілій, та у ОСОБА_8 виник намір на вчинення таємного викрадення цього телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , який перебував в стані викликаному вживанням наркотичних засобів, шляхом вільного доступу таємно викрав чуже майно, а саме мобільний телефон марки «Lenovo A2010» імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , ринкова вартість якого станом на 10.02.2017 року становила 1300 грн.

Після вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим майном за власним розсудом, та в подальшому реалізував його та отримані грошові кошти витратив на власні потреби.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні відмовився від дачі показань, зазначивши, що вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.185 КК України він визнає в повному обсязі не оспорює фактичні обставини, а кримінальне правопорушення за ч 1 ст 115 КК України він не визнає в повному обсязі, оспорює фактичні обставини та пред`явлений до нього потерпілим позов не визнає, оскільки він не вчиняв кримінального правопорушення передбаченого ч 1 ст 115 КК України.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 , своєї вини в пред`явленому йому обвинуваченні, його вина підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що його донька ОСОБА_10 проживала за адресою: АДРЕСА_3 , останні роки проживала сама. Вона не працювала, була розлучена, мала сина, однак він з нею не проживав. Донька не була позбавлена батьківських прав, однак її син проживав з бабусею. 10.02.2017 року ввечері, йому зателефонувала жінка, яка проживала на АДРЕСА_3 , і повідомила, що його доньку ОСОБА_11 вбили. Він спробував зателефонувати знайомим, які проживали на вул. Петропавлівській. Потім зателефонував на номер тої жінки, що йому дзвонила раніше, і вона повідомила, що дає покази слідчим. В 23 год. 30 хв. він зателефонував слідчому і запитав, що йому робити, слідчий сказав, що йому потрібно їхати на АДРЕСА_4 . Йому було відомо, що донька пов`язана з наркотиками, знав, що вона вживає наркотичні засоби. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав наступне, що він є братом ОСОБА_10 , з загиблою сестрою вони спілкувались не дуже часто, до загибелі вони спілкувались місяця за три. 10.02.2017 року в ночі йому зателефонував батько ОСОБА_6 та повідомив, що сестра ОСОБА_11 померла. На наступний день він поїхав до батька. Знав що сестра проживала за адресою по АДРЕСА_5 , в цій квартирі він був рік чи півтора до смерті сестри. Знав що сестра не працювала, а батько допомагав їй матеріально. Знав що у сестри були хворі ноги. Щодо обставин вбивства сестри ОСОБА_11 нічого повідомити не може. Обвинуваченого не знає.

В свою чергу, з досліджених судом у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.02.2017 року, слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_13 , в присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , проведено огляд за адресою: АДРЕСА_6 , двері металеві зліва від сходів, на момент огляду відчинені, мають два врізних замка, в верхній замок вставлений 1 ключ в положення - «відчинений». При вході в квартиру справа стоїть стілець із пляшками пустими, поруч впритул до нього стоїть холодильник, за яким стоїть полиця з взуттям. Навпроти кімната на відстані 2 метрів від входу в квартиру, яка відчинена, розташована кімната № 1. При огляді кімнати № 1, при вході зліва виявлено угловий диван, на якому лежить велика кількість подушок, гаманець, жилетка «МСЕК «Сирець», 2 пари штанів, кофта, майка. Поруч із диваном стоїть стілець, поруч стоїть пуфик, всередині якого велика кількість упакованих невикористаних шприців. Поруч із вікном стоїть туалетний столик на якому косметичні засоби, в шухлядах коробки із біжутерією. Навпроти стоїть стіл, із пепельничкою, біля стола стоїть стіл. При вході в кімнату № 1 з лівої сторони стоїть платяна дерев`яна шафа із одягом. На підлозі розкидана велика кількість використаних шприців та голок. В кімнаті речі в безладному стані, порядок не змінений. На підлозі виявлено ніж зі слідами РБК, записна книга. При вході в квартиру розташований санвузол, коридор, який веде до кухні. З кухні вхід до кімнати № 2. При вході справа виявлено сміттєве відро, в якому виявлено пачку з-під сигарет «Давідофф». Біля відра стоїть стілець, за яким стоїть тумба, на якій стоїть полиця з використаними голками від шприців. На правій стіні висить пластикова бутила із використаними шприцами. При вході з лівої сторони стоїть дерев`яна шафа із одягом. Навпроти входу до кімнати стоїть ліжко. З лівої сторони в кімнаті розташований балкон. Покриття підлоги бетонне. При огляді прилеглої ділянки східцевого майданчика до квартири на 4-му поверсі виявлено 3 недопалка на підвіконні. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.02.2017 року та ілюстративної фото таблиці, слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_13 , в присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , проведено огляд кімнати АДРЕСА_7 , в центрі кімнати виявлено труп жінки. Проведеним оглядом трупа встановлено: огляд трупа розпочато о 19 год. 50 хв. Труп жінки знаходиться в квартирі, в кімнаті, лежить на лівому боці обличчям донизу. Ліва рука відведена вперед, передньою поверхнею плеча торкається грудей, випрямлена, пальці напівзігнуті. Права рука заведена за спину, напівзігнута в ліктьовому суглобі, задньою поверхнею торкається попереку, пальці напівзігнуті. Ноги зведені, ледь зігнуті в колінних суглобах, ліва зовнішньою поверхнею торкається підлоги, права внутрішньою поверхнею торкається гомілки. На трупі вдягнений наступний одяг: сорочка блакитна, просякнута кров`ю на передній поверхні та з помарками крові на задній поверхні, з множинними різнонаправленими наскрізними пошкодженнями, які мають рівно пересічені краї та гострі кінці; шорти блакитні з помарками крові на передній та задній поверхні; труси чорні з косопоперечним лінійним пошкодженням на задній поверхні справа з рівними краями та гострими кінцями. Труп на дотик холодний в усіх ділянках тіла. Трупне заклякання виражене добре в мязах обличчя, мязах рук та ніг, мязах грудей, живота, шиї виражене помірно. Трупні плями розташовані на передній поверхні тіла, остів частого характеру блідосиньошно-фіолетового кольору, при трикратному дозованому натисканні бліднуть по периферії та відновлюються більше ніж через 30 хвилин. На обох гомілках маються трофічні виразки, прикриті марлевими повязками. На передній поверхні шиї зліва розташовано 3 різнонаправлені рани щелиноподібної форми, які мають рівні не осаднені краї, 1 гострий кінець та інший П-подібний, та від яких відходять ранові канали. Довжина ран до 1,5 см. Такі ж за характером рани розташовані: на передній поверхні шиї справа у кількості 2-х; на передній поверхні грудей справа у кількості 14-х; в клубовій ділянці справа - 1-го; на задній поверхні грудей справа - 4-х; в проекції крила правої клубової кістки на бічній поверхні, на зовнішній поверхні правого плеча у кількості 4-х; на передній поверхні правого передпліччя у кількості 5-ти; на тильній поверхні другого та третього пальців правої кисті на долоні поверхні правої кисті, на внутрішній поверхні другого пальця на лівій кисті - 1; на тильній поверхні лівої кисті - 1. На обличчі, на тулубі, на руках по всім поверхням маються поширені помарки крові. На коврі та паркеті навколо голови і тулуба маються поширені ділянки просякнені кров`ю, а також напівсохла ділянка згортків крові розмірами приблизно 50х25, товщина до 1 см. Кістки на дотик цілі. Огляд трупу закінчено о 20 год. 45 хв. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 507 від 13.02.2017 року та копії довідки про причину смерті, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла від травми гострим предметом в АДРЕСА_5 . Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно копії відповіді ПОВНЕ ТОВАРИСТВО «ЛОМБАРД ПАРУС» ТОВ «ГЛОБАЛ ФРАНЧАЙЗІНГ» І КОМПАНІЯ» на запит № 1804/125/53/04-17 від 16.02.2017 року та копії договору 1,2 № 01217496 від 11.02.2017 року з додатками, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користувався послугами ПТ « ЛОМБАРД ПАРУС » та ним 11.02.2017 року було передано в заставу майно та було ідентифіковано як МОБ. ТЕЛ. LENOVO А2010; с/н НОМЕР_2 за суму 650 гривень. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 17.02.2017 року та копії опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду від 17.02.2017 року, о/у ВКП Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_16 у період часу з 18 год. 10 хв. до 18 год. 25 хв. у приміщенні ломбарду «Парус» за адресою: АДРЕСА_8 встановив мобільний термінал марки Леново А2010 із імеі: НОМЕР_4 , імеі: НОМЕР_5 ; копія договору. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно висновку експерта № 507 від 13.02.2017 року - 31.03.2017 року, «1(2). При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , 1981 р.н., виявлено: А) одне проникаюче сліпе колото-різане поранення шиї: колото-різана (з рівними краями, одним П-подібним кінцем та іншим гострокутнім, і рановим каналом, що перевищує довжину рани на шкірі) рана №8 на передній поверхні шиї зліва в середній третині, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, дещо зверху вниз та зліва направо, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини шиї, та ліву яремну вену. Довжина ранового каналу складає приблизно 3,5 см. Б) дев`ять проникаючих сліпих колото-різаних поранення грудей: колото-різані (за морфологією аналогічні вищевказаним) рани № 9,10,12,13,15 на передній поверхні грудей зліва по середньоключичній та передній пахвинній лініям, від яких відходять ранові канали, що йдуть спереду назад, зліва направо та зверху вниз, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини грудей, ребра, верхню і нижню частки лівої легені. Довжина ранових каналів складає приблизно від 9 см 12 см; колото-різана (за морфологією аналогічна вищевказаним) рана №14 на передній поверхні грудей зліва по середньоключичній лінії, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, зверху вниз та дещо справа наліво, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини грудей, серцеву сорочку та правий шлуночок серця. Довжина ранового каналу до проникнення в порожнину шлуночка складає приблизно 9 см; колото-різана (за морфологією аналогічна вищевказаним) рана № 20 на передній поверхні грудей справа між середньоключичною та передньою пахвинною лініями, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад зверху вниз та дещо справа наліво, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини грудей, та нижню частку правої легені. Довжина ранового каналу складає приблизно 10 см; колото-різані (за морфологією аналогічні вищевказаним) рани № 28 та № 29 на спині справа між задньою пахвинною та лопатковою лініями, від яких відходять ранові канали, що йдуть ззаду наперед, дещо знизу вверх та зліва направо, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини грудей, та нижню частку правої легені. В) два проникаючих сліпих колото-різаних поранення живота: колото-різана (за морфологією аналогічна вищевказаним) рана №25 на правій бічній стінці живота, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, справа на ліво та зверху вниз, ушкоджуючи за своїм ходом м`які тканини живота, і наскрізь проходить через праву частку печінки. Довжина ранового каналу до виходу його на вісцеральній поверхні печінки, складає приблизно 12 см.; колото-різана (за морфологією аналогічна вищевказаним) рана №26 на правій бічній стінці живота, від якої відходить рановий канал, що йде спереду назад, справа на ліво та зверху вниз, ушкоджуючи за своїм ходом лише м`які тканини живота і проникає в черевну порожнину. Довжина ранового каналу до проникнення його в черевну порожнину складає приблизно 3,5 см. Г) двадцять дев`ять колото-різаних непроникаючих та вісім різаних поранень: колото- різані (за морфологією аналогічні вищевказаним) та різані (з рівними краями, гострими кінцями, та рановими канали, що не перевищують довжину ран на шкірі) рани № 1 - 7,11,16-19,21-24,27,30-49 на голові, шиї, тулубі та верхніх кінцівках, які мають різну направленість та ушкоджують за своїм ходом лише м`які тканини. Довжина ранових каналів складає від 0,3 см до 9 см. 2(1). Смерть ОСОБА_10 , 1981 р.н., настала від множинних проникаючих колото-різаних поранень шиї, тулуба і живота, з ушкодженням яремної вени, серцевої сорочки, серця, обох легень, та печінки, з крововтратою і шоком, на що вказує: вищезазначене в пункті 1.А),Б),В); наявність крові в плевральних (в лівій біля 1000 мл темно-червоної рідкої крові, та біля 300 мл темно-червоних згортків; в правій біля 500 мл темно-червоної рідкої крові) та черевній (біля 150 мл темно-червоної рідкої крові) порожнинах; вогнища деліпідизації кори наднирника; нерівномірність кровонаповнення внутрішніх органів; смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова). 3(2;3). Колото-різані поранення вказані в пункті 1 .А),Б),В) згідно пункту 2.1.1. Правил, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя (небезпека для життя - множинні проникаючі колото-різані поранення з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою і шоком), та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 . Колото-різані та різані поранення вказані в пункті 1.В), мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють розлад здоров`я більше ніж на 6 днів, та не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Враховуючи характер ушкоджень, наявність в них крововиливів, а також дані судово- гістологічного дослідження (наявність початкової клітинної реакції в тканинах виявлених ушкоджень), можна сказати, що усі вони виникли приблизно за 40-60 хвилин до настання смерті. Враховуючи характер і особливості ушкоджень, характер пошкоджень на одязі, можна сказати, що усі колото-різані рани виникли від дії колюче-ріжучого предмету по типу клинка ножа, що мав П-подібний обушок та лезо з протилежної сторони. Різані рани виникли від дії ріжучого предмету, що мав гострий край, наприклад лезо ножа. 4(5). Враховуючи ступінь прояву трупних явищ (відсутність тепла в усіх ділянках тіла; добре виражене трупне заклякання в м`язах обличчя, м`язах рук та ніг, та помірно виражене в м`язах грудей, живота і шиї; блідо-синюшно-фіолетовий колір трупних плям, що при трикратному дозованому натисканні блідли по периферії та відновлювались більше ніж через 30 хвилин) на місці пригоди 10.02.2017 року о 20 годині 30 хвилин, а також причину смерті, можна сказати, що смерть ОСОБА_10 настала приблизно за добу до вказаного часу. 5(4). При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 спиртів та наркотичних речовин не виявлено, це свідчить про те, що потерпіла не знаходилась в стані алкогольного чи наркотичного спяніння. Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно акту судово-медичного дослідження № 389 від 15.02.2017 року - 13.03.2017 року «Порушення гемодинаміки з нерівномірним кровонаповненням внутрішніх органів, порушення реологічних властивостей крові зі сладжем еритроцитів. Ознаки шокової реакції в печінці. Деякі ознаки колапсової реакції в нирці. Вогнища деліпідизації спонгіоцитів кори наднирника. Крововиливи печінці, легенях з початковою клітинною реакцією. Малокрів`я судин серця, білкова дистрофія кардіоміоцитів. В маркованих об`єктах №1) «ПЖК с кровоизлиянием из области раны», №2) «м/ тк. шеи с кровоизлиянием из области раны», №3) «м/тк. груди с кровоизлиянием из области раны», №4) «ПЖК с кровоизлиянием из области раны», №5) «м/тк. живота с повреждением и кровоизлияниями» крововиливи з початковою тканинною реакцією. Вогнищево-дифузний кардіосклероз. Хронічний персистуючий гепатит, неповний септальний цироз. Хронічний індуративний панкреатит. Вогнищевий гломерулосклероз. Пневмосклероз. Ознаки мальформації судин головного мозку, токсико-гіпоксична енцефалопатія. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно акту судово-медичного дослідження № 74-МК від 27.02.2017 року - 07.03.2017 року та додатками до нього, «При медико-криміналістичному дослідженні 3-х клаптів шкіри з трупу ОСОБА_10 встановлено: А) В ділянці клаптя з шиї зліва мається одна колото-різана рани; Б) в ділянці клаптя з передньої поверхні грудей зліва мається 3 колото-різані рани; В) в ділянці клаптя шкіри з правої здухвинної ділянки мається одна коло¬то-різана рана; Слідів заліза, сторонніх нашарувань та накладень в ділянках ран не відмі¬чається. Зазначені рани спричинені внаслідок дії колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа, що мав з одного боку П-подібний обушок та помірно го¬стре лезо двосторонньої заточки - з протилежного боку. Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 334 від 14.02.2017 року - 16.02.2017 року, «В результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа гр. ОСОБА_10 , 1981 р.н., не знайдено: метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери. Не знайдено: похідні барбітурової кислоти, фенотіазину, 1,4-бенздіазепіну, пірозолону, амфетаміну, морфін, кодеїн, героїн, промедол, ефедрин, ефедрон, трамадол, димедрол». Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 18 від 14.02.2017 року - 15.02.2017 року « На тампоні з вмістом заднього проходу трупа ОСОБА_10 , 1981 р.н., сперматозоїди не виявлені». Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 16 від 14.02.2017 року - 15.02.2017 року «На тампоні з вмістом піхви трупа ОСОБА_10 , 1981 р.н., сперматозоїди не виявлені». Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно судово-медичного дослідження (обстеження) № 17 від 14.02.2017 року - 15.02.2017 року «На тампоні з вмістом порожнини рота трупа ОСОБА_10 , 1981 р.н., сперматозоїди не виявлені». Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно судово-медичного дослідження (обстеження) № 132 від 20.02.2017 року «Кров трупа ОСОБА_10 , 1981 р.н., відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В». Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно висновку експерта № 12-4/376тв від 07.04.2017 року «Ринкова вартість станом на 10.02.2017 року наступного предмету: мобільного телефону марки «Lenovo» модель А2010 могла становити 1 300, 00 грн». Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно висновку експерта № 84ц від 20.03.2017 року - 31.03.2017 року «При судово-цитологічному дослідженні клинка (об.І) та рукоятки (об.2) кухонного ножа в об.2 знайдена кров, видова належність якої не встановлена через негативний результат з усіма видовими сироватками та відсутність клітинних елементів крові, через що подальше дослідження крові неможливе. Кров в об.І та клітини з ядрами в об. 1,2 не знайдені». Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 203 від 04.04.2017 року, «1. В період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , 1985 р.н., (10 лютого 2017) - він не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки. В той період часу він виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності (згідно з МКХ-10: Б 19.2) і за своїм психічним станом в той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2. На теперішній час ОСОБА_8 , 1985 р.н., не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки. На теперішній час ОСОБА_8 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивнихречовин, синдром залежності (згідно з МКХ-10: Р19.2) і за своїм психічним станом на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. На теперішній час за своїм психічним станом ОСОБА_8 застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. 4. На теперішній час ОСОБА_8 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності (згідно з МКХ-10: Р19.2). На теперішній час ОСОБА_8 потребує протинаркоманічного лікування. 5. ОСОБА_8 виявляє достатній рівень функціонування когнітивних процесів (памяті, мислення), в особистісній сфері - залежна мотивація поведінки за наркома нічним типом, байдуже ставлення до життєвих проблем та перспектив, морально-етична та соціальна деградація особистості, емоційна поверхневість, вольова нестійкість, звуження кола інтересів. 6. ОСОБА_8 виявляє залежну мотивацію поведінки, яка визначальним чином впливає на мотивацію загальної поведінки та знайшла свій прояв у період правопорушення, в якому він підозрюється». Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 18.02.2017 року та переглянутого у судовому засіданні диску, встановлено, що за участі обвинуваченого, захисника, в присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , було проведено слідчий експеримент з метою встановлення обставин вчинення злочину та уточнення обставин отримання ушкоджень потерпілою ОСОБА_10 . Проведеним слідчим експериментом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 , на вулиці навпроти даного будинку, ОСОБА_8 показав, що в ніч з 09 на 10 лютого, а саме 10.02.2017 року близько першої години стоячи навпроти 1-го під`їзду, зателефонував ОСОБА_10 на мобільний телефон та повідомив, що приніс гроші для повернення боргу за наркотики, які отримав у ОСОБА_10 Піднявшись на 5 поверх, постукав в двері кв.17, та ОСОБА_10 відчинила, запросивши всередину. ОСОБА_8 показав, що вони зайшли в кімнату де знаходився телевізор, сіли на диван та почали дивитись відео сюжети на Ютубі . ОСОБА_8 зазначив, що коли ОСОБА_10 почала розмову про гроші, питаючи, коли він поверне всі борги за наркотики, при цьому висловила погрози життю дитини та цивільній дружині ОСОБА_8 , після того як він повідомив, що в нього немає грошей та немає звідки їх взяти. ОСОБА_8 показав, що перебуваючи в коридорі та збираючись уходити, ОСОБА_10 почала словесний конфлікт, при цьому схопила ніж, який лежав на маленькому столику, з чорним руків`ям, та замахнулась на ОСОБА_8 , на що він вихопив ніж з її руки та наніс удар в область грудей. ОСОБА_8 зазначив, що пам`ятає лише як та куди наносив три удари, у тому числі останній в шию, інші удари не може порахувати, оскільки перебував в стані наркотичного сп`яніння. Потім ОСОБА_8 показав, що забрав мобільний телефон «Леново», який лежав на маленькому столику, далі шукав інші наркотики та гроші на туалетному столику, у тому числі в коробочках, потім в шафі між одягом, проте не знайшов. ОСОБА_8 показав, що пішов на кухню мити руки, оскільки забруднив їх кров`ю ОСОБА_10 , після чого пішов з квартири, прикривши двері, залишивши ключі з внутрішньої сторони, ніж та телефон забрав із собою. ОСОБА_8 показав, що потерпіла була в синій сорочці та шортах, а він сам був вдягнений у чорну куртку, джинси та кросівки, які були вилучені під час обшуку. ОСОБА_8 показав, що вийшовши з під`їзду, повернув направо та підійшов до сміттєвого баку, куди викинув ніж, після чого пішов в сторону вул.Бакінська, потім додому. ОСОБА_8 зазначив, що ніхто його не бачив. Також, показав, що 11.02.2017 користувався викраденим телефоном, після чого здав в ломбард « Парус », що по вул. О.Теліги, 13 . Фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів визнає належними, допустимими і достовірними.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, дослідивши запропоновані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази потерпілого, свідка отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги, досліджений в судовому засіданні Протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 31.03.2017 року з диском, оперуповноваженим Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_20 за дорученням т.в.о. начальника відділення СВ Подільського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_21 шляхом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, що проводилась за ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22.02.2017 року, встановлено, що в ході проведення аудіо-, відеоконтролю особи в умовах ІТТ ГУНП в м.Києві ОСОБА_8 в ході бесіди із співкамерниками повідомляє, що він перебуваючи в АДРЕСА_5 , в ході раптово виниклого конфлікту через повернення грошових коштів, вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 , нанісши колото-різані поранення ножем в область тулуба та шиї.

Оскільки, фактичні дані, що містяться в цьому документі, колегія суддів, з урахуванням клопотання сторони захисту про визнання цього доказу недопустимим, визнає недопустимим, оскільки як убачається з матеріалів кримінального провадження, вказаний доказ отриманий у порушення вимог КПК України, а саме пунктом 4.8. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури, Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Міністерства фінансів та Міністерства юстиції України №114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16.11.2012 р., передбачено, що фіксація результатів негласної слідчої (розшукової) дії повинна здійснюватися таким чином, щоб завжди була можливість експертним шляхом встановити достовірність цих результатів.

Водночас, ч. 8 ст. 95 КПК України прямо визначає, що пояснення учасника кримінального провадження, отримане стороною кримінального провадження, не є джерелом доказів.

05.03.2020 року Верховний суд у справі №666/5448,15-к вказав, якщо зміст протоколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій з аудіо- та відеоконтролю підозрюваних, які тимчасово утримуються в ІТТ, вказує на їх фактичний допит під виглядом проведення негласних слідчих дій, то такі докази визнаються судом недопустимими, отриманими з порушенням права зберігання мовчання та свободи від самовикриття.

У справі «Аллан проти Сполученого Королівства» від 12 липня 2012 року (§ 50) Європейський Суд з прав людини звернув увагу на те, що право зберігати мовчання і не свідчити проти себе в принципі служить захисту свободи підозрюваного обирати, свідчити йому, чи зберігати мовчання під час допиту поліцією. Така свобода вибору буде серйозно порушена, якщо представники влади у випадку, коли підозрюваний вирішив зберігати мовчання під час допиту, вдаватимуться до інсинуацій, аби змусити його до зізнання або інших заяв, що свідчать проти нього, і які вони не змогли отримати під час допиту (у даній справі, зізнання, зроблені співкамернику, який був інформатором поліції), і якщо отримані у такий спосіб зізнання або заява під час судового процесу надаються як докази.

Аналогічне твердження Європейський Суд з прав людини висвітлив в своєму рішенні «Хан проти Сполученого Королівства» від 04.05.2000 року.

У зв`язку з вищевикладеним, допущеними стороною обвинувачення порушення під час проведення слідчої дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю за особою є наслідком для визнання протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю за особою від 31.03.2017 року та відповідно диску до нього, колегія суддів визнає недопустимими доказами та не бере його до уваги при ухваленні вироку.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Суд звертає увагу на послідовні, логічні і змістовні покази потерпілого, свідка, які узгоджуються з матеріалами справи, і які суд вважає правдивими і такими, які можна покласти в основу обвинувального вироку.

Належними і допустимими як джерело доказу є висновки проведених у справі судових експертиз та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.

Показання потерпілого, свідка підтверджуються сукупністю досліджених фактичних обставин, які містяться в матеріалах справи, які суд вважає належними, допустимими і достовірними.

Суд не погоджується з доводами обвинуваченого про невчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч 1 ст 115 КК України.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 185 (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення), ч 1 ст 115 КК України, за обставин, встановлених судом.

Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку про достатність доказів для визнання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у тому, що він своїми умисними діями, скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 185(в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення), та винуватим у тому, що він скоїв вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч 1 ст 115 КК України.

Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, з врахуванням того, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого правильною.

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 185 КК України(в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення).

Крім того ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у скоєнні вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч 1 ст 115 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, по місцю проживання скарг не надходило, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , 2015 року народження, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштований та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання, колегія суддів визнає щире каяття обвинуваченого за ст 185 КК України, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, що передбачено п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_8 до покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в місцях позбавлення волі.

Колегія суддів, з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_8 , не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 ст.ст. 69,75 КК України.

Колегія суддів вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Водночас, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з 10.02.2017 року - моменту вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України(в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення), яке віднесене кримінальним законодавством до категорії злочинів середньої тяжкості (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), минув строк понад п`ять років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011) - середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Таким чином, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі та враховуючи, що на час постановлення вироку минуло більше п`яти років з дня вчинення вказаного кримінального правопорушення, колегія суддів, керуючись ч.5 ст.74 КК України, дійшла висновку щодо необхідності звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згідно положень ст. 49 КК України.

Вирішуючи питання про зарахування у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 час його перебування під вартою під час попереднього ув`язнення, суд проаналізував правові висновки, які зроблені в рішеннях Верховного Суду з цього питання.

Так, суд вивчив правові позиції, висловлені в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі № 759/19973/15-к про тлумачення принципу заборони зворотної дії закону, який «іншим чином погіршує становище особи» та принципу прямої дії закону, та який вважав, що згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-V111 від 26 листопада 2015 року) зараховується у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення до 20 червня 2017 року включно, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу включно, рахується час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (в редакції Закону України №2046-V111 від 18 липня 2017 року).

Судом також вивчено, що відповідно до висновків щодо правозастосування, які містяться у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі № 440/853/17 та від 29 березня 2018 року № 552/1164/17, у випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

Суд, беручи до уваги, що діяння, яке пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_8 вчинене 10.02.2017 року та за станом на 20 червня 2017 року він мав право на застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, йому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту взяття під варту та до дня набрання вироком законної сили у строк покарання, де одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

При цьому суд виходить з наступного.

Так, ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIIІ передбачала, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За вказаною нормою у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено у такій редакції:

"Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені права та свободи людини і громадянина мають своє відображення у положеннях ст. 5 КК України. Так, ч. 2 цієї статті передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

Конституційний Суд України у своїх Рішеннях наголошує, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності. Зазначені положення дають змогу говорити про межі зворотної дії закону про кримінальну відповідність у часі. Межами дії закону про кримінальну відповідність у часі визнаються початковий та кінцевий моменти певного проміжку часу вчинення злочину, протягом якого мають місце кримінально-правові відносини в результаті дії того самого закону про кримінальну відповідальність (Рішення КСУ від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандату, Рішення КСУ від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).

Кримінально-правові відносини - це специфічний вид суспільних відносин, які виникають між державною і особою у зв`язку із вчиненням останньою кримінального правопорушення. Вони виникають з моменту вчинення особою злочину і закінчуються в момент набуття обвинувальним вироком законної сили. Попереднє ув`язнення, в свою чергу, є складовою частиною кримінально-правових відносин.

Отже, із урахуванням наведеного Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIIІ є таким, що іншим чином погіршує становище особи, а тому не може розповсюджуватися на кримінально-правові відносини, які виникли до набрання ним чинності, навіть за умови, якщо вони ще існують на момент набуття ним чинності.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання обвинуваченому слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення, а саме з 16 лютого 2017 року по 16.02.2023 року по день зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також суд прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У ч.1 ст. 128 КПК України, передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

ч.1 ст. 129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Під час судового розгляду судом встановлено, що злочинними діями ОСОБА_8 , які полягають у скоєнні вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині), чим заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 2 192,95 гривень, які повинні бути відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_8 в повному обсязі, витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн, які підлягають стягненню та моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн, яка підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням цього, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає, що потерпілому ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду на суму 100 000 гривень, яка повинна бути стягнута з ОСОБА_8 до якого пред`явлено позов та який винен у її заподіянні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Колегія суддів також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи.

Керуючись ст.ст.49, 74 КК України, ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України(в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення) та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України(в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення), у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16.02.2017 року.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VII), зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 16.02.2017 року до 16.02.2023 року (зміна на домашній арешт).

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання за ч 1 ст 115 КК України, у виді позбавлення волі у зв`язку з його повним відбуттям на день винесення вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 (РНОКПП - НОМЕР_6 ) про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ), матеріальної та моральної шкоди, витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_6 (РНОКПП - НОМЕР_6 ) суму матеріальної шкоди в розмірі 2 192,95 грн, моральної шкоди в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, та витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень). В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) в дохід держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 26 433 грн. 20 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , кредитну картку «Приватбанку», 3 попільниці, 3 ножі, шприц з голкою, 11 недопалків цигарок, 8 слідів папілярних узорів, змиви з рук трупа, зрізи нігтів з рук трупа - знищити, жіночий гаманець, сережки з металу жовтого кольору, заколку для волосся, 1 ключ з брелком, комп`ютерну мишку, блокнот, записну книжку, портсигар, 3 кружки - повернути потерпілому ОСОБА_6 , як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий Суддя: ОСОБА_22

Суддя ОСОБА_23

Суддя ОСОБА_24