Справа №521/2407/24
Провадження № 1кп/521/1314/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарці ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000106 від 06.02.2024 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, українця, із повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неофіційно працює вантажником на 7 км, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 22.02.2011 Малиновським районним судом м. Одеси, за ст. 187 ч. 3, 152 ч. 1, 153 ч. 2, 70 КК України, до позбавлення волі строком на 11 років, із конфіскацією майна. 14.06.2016 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 5 днів.

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 02 лютого 2024 року в денний час, більш точного часу не встановлено, підійшов до приватного будинку, де мешкає його знайома ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , постукавши у вхідні двері будинку, виявив, що ОСОБА_6 відсутня.

Після чого, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілої, поєднаний з проникненням в житло, в умовах воєнного стану (відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), Указом Президента України № 757 від 07.11.2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 8419-ІХ, указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року та, відповідно з Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, тобто до 14.02.2024), впевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, із застосуванням фізичної сили, шляхом ривку дверної ручки, відкрив вхідні двері будинку та проник всередину помешкання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи в загальній кімнаті будинку, підійшов до дерев`яної полиці, закріпленої на стіні, та, діючи повторно, викрав телевізор марки «SAMSUNG», моделі «LE32R72B», чорного кольору, вартістю 3800 грн, взявши його до рук, після чого, покинув будинок, зачинивши за собою вхідні двері та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 3800 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, погодився з обвинувальним актом та додатково розповів, що проживає в місті Одесі у підвалі житлового будинку, оскільки іншого житла не має. Потерпіла ОСОБА_6 його знайома, він іноді приходив до неї поспілкуватися. 02 лютого 2024 року, в денний час, більш точного часу не пам`ятає, прийшов за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , постукав у двері, йому ніхто не відчинив. Зрозумівши що ОСОБА_7 немає вдома, він вирішив проникнути до її оселі щоб щось вкрасти. Застосувавши фізичну силу, шляхом ривку відкрив вхідні двері та зайшов в середину помешкання. Зайшовши в кімнату, побачив телевізор марки «SAMSUNG», моделі «LE32R72B», який висів на стіні. Знявши телевізор вийшов з оселі. Вкрадене майно продав знайомим. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень, шкоду відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій зазначила, що претензій до ОСОБА_4 не має, обвинувачений матеріальні збитки відшкодував в повному обсязі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у повному обсязі, визнавав її в ході досудового розслідування, повністю погодився з обвинувальним актом, суд на підставі ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши при цьому права, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_4 давав правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Тому, оцінивши зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вирок повинен також відповідати загальним засадам кримінального провадження, одне з яких верховенство права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс /Steven Willcox/ та Скотт Херфорд /Scott Hurford/ проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

У даному випадку при призначені покарання ОСОБА_4 суд враховує практику Європейського суду з прав людини. При цьому суд виходить з того, що ОСОБА_4 є особою раніше судимою, має погашену але не зняту судимість, місце реєстрації та місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, на даний час офіційно не працює, однак підробляє, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Так, ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні одного епізоду злочинних дій. Даючи оцінку вказаним зізнанням обвинуваченого, суд вважає, що воно дано без будь-якого примусу та свідомо. Підстав вважати, що обвинувачений обмовляє себе, або дає зізнавальні покази вимушено не має.

Разом з тим, суд ухвалюючи вирок, не лише дає оцінку окремо взятим діям обвинуваченого, а враховує особистість останнього, наскільки вона проявилася у вказаних протизаконних діях. Відомості про поведінку обвинуваченого до скоєння злочину, його зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Мета покарання це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, крім обставин, що пом`якшують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини скоєного злочину, а також особу обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та не перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше судимий, має не зняту судимість, неофіційно працює вантажником на 7 км, викрадене майно повернув, тому з урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення, який розкаявся у вчиненому, позицію прокурора у судовому процесі, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1та п.2 ч.3 ст. 76 КК:

- зобов`язати в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , застосований на підставі ухвали Малиновського районного суду від 16.02.2024 року, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 260 ( двісті шістдесят) гривень 80 копійок.

Речовий доказ: телевізор марки «SAMSUNG», моделі «LE32R72B», який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_1