Справа № 752/8969/24
Провадження № 1-кс/752/3514/24
У Х В А Л А

29 квітня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, розглянувши клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0001249 від 23.04.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України , про накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0001249 від 23.04.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України , про накладення арешту.

В обгрунтування заявлених вимог слідчий зазначив, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001249 від 23.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, розпочате за заявою ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що у травні 2021 року через виникнення матеріальних труднощів у родині ОСОБА_4 було прийнято рішення звернутися до фінансової установи, яка займається кредитуванням фізичних осіб під заставу нерухомості. Цим питанням займалась її донька ОСОБА_5 . Серед трьох компаній було обрано ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестстандарт»», яка запропонувала найбільш вигідні умови кредитування.

Представником компанії ТОВ «Фінансова Компаній «Інвестстандат»» був ОСОБА_6 , який представлявся керівником та співвласником цієї компанії. Компанія «Інвстстандарт» була представлена в інтернеті, як фінансова установа, що має право займатися фінансовою діяльністю, свідоцтво НОМЕР_3 від 16.05.2017 року. В рейтингу ліга закон компанія стояла в першій десятці по кредитуванню фізичних осіб. Згідно зі статутних документів представлених ОСОБА_6 він і був керівником цієї організації.

ТОВ «Фінансова Компаній «Інвестстандарт»» знаходилась в бізнес центрі «Моріон» за адресою АДРЕСА_1 , в Голосіївському районі столиці та мала великий штат працівників. Також на поверсі знаходився офіс приватного нотаріуса ОСОБА_7 , яка займалася виключно справами їх компанії та була в їх розпорядженні та доступі 24/7.

Всі значущі деталі кредитної угоди було обговорено на попередній очній зустрічі за вищевказаною адресою. Погодили проценти, строки, домовились, що заставою стане належне ОСОБА_4 нерухоме маймо, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_2 та строк позики - два роки. Сума кредиту мала бути -13200$ (тринадцять тисяч двісті доларів США) процентна ставка по цій позиці мала бути 2,5% на місяць (330$ триста тридцять доларів США), що на рік складало 30% (3960$ три тисячі дев`ятсот шістдесят доларів США).

У вечері 21 травня 2021, ОСОБА_4 разом з донькою приїхали в офіс за адресою: АДРЕСА_3 , де повинні були підписати угоду, яку раніше погоджували. Проте їм надали інший проект Договору в котрому вже не було в якості кредитора компанії ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестстандарт», а була приватна особа ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Южноукраїнським МВ УМВС України в Миколаївській області 08 червня 2007 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_6 пояснив, що немає іншого виходу у їхньому випадку кредитування, нібито надто дорога застава для кредиту, який необхідно надати, тому фірмі проводити такий кредит не вигідно. А ОСОБА_8 являється їх приватним кредитором який вкладає гроші в подібні проекти і тільки так можливо укласти угоду, у даній ситуації.

ОСОБА_8 не був присутній при підписанні угоди, а від його імені правочин підписав ОСОБА_6 на підставі доручення. Доручення перевіряла нотаріус ОСОБА_7 . В Договорі кредитування не було процентної ставки, оскільки відсутня фінансова установа. Всі проценти внесені однією сумою за весь час в тіло кредиту. В першому Договір на суму 21120$ (двадцять одна тисяча сто двадцять доларів США), хоча реальна сума позики складала 13200$ (тринадцяти тисяч двісті доларів США). Коли ОСОБА_4 та її донька зрозуміли, що вони намагаються зробити, відмовились від строку Договору на два роки та попросили переробити строк дії Договору на один рік. Так строк дії Договору став терміном на один рік та на суму 17160$ (сімнадцять тисяч сто шістдесят тисяч). Перевіривши всі інші моменти підписали угоду та поїхали додому.

Відповідно Договору оплата процентів повинна відбуватися 21 числа кожного місяця у розмірі 330$ (триста тридцять доларів США).

ОСОБА_5 поїхала 21 червня в офіс передавати згідно Договору позики суму у розмірі 330$ (триста тридцять доларів США). ОСОБА_8 знайти в офісі ніколи не було можливо. Завжди відповідав виключно ОСОБА_6 або його представники-співробітники.

Гроші отримував ОСОБА_6 та надав власноручну розписку.

Аналогічна ситуація з місячними платежами повторилась і в лині і в серпні, хоча розписки вже давати ОСОБА_6 не хотів і отримати їх було дуже складно. Донька ОСОБА_4 приїхала в офіс ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестстандарт»» в липні та її не пускали. Гроші хотіли отримати двоє людей чоловік та жінка, які представляючись співробітниками компанії ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестстандарт»», пропонували їй розписку, на що вона не погоджувалась. Після чого, невідомі надали їй копію Доручення в підкріпленням своїх повноважень від ОСОБА_6 виписану на ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Після відмови ОСОБА_5 передавати гроші цим людям, все ж таки вийшов ОСОБА_6 та під розписку прийняв платіж за липень. Така ж сама ситуація була і в серпні. ОСОБА_11 ніколи ніхто не бачив. Гроші завжди отримував, давав розписки і вів перемовини ОСОБА_6 .

З вересня місяця у ОСОБА_6 з`являлися різні підстави, він уникав зустрічей з приводу отримання оплати по кредиту.

З червня 2022 року ОСОБА_5 почала телефонувати та писати в вайбері жінка на ім`я ОСОБА_12 представляючись працівницею компанії ТОВ «Фінансова Компанія «Інвестстандарт»» та ОСОБА_6 , і повідомляли що ОСОБА_8 виїхав із країни за кордон та перебуває у даний час у Фінляндії. Повертатись найближчим часом не збирається. Але у зв`язку з цим, що термін Договору закінчився, а новий Договір не було укладено та цей договір не було пролонговано, вони повідомляли, що ОСОБА_4 має сплачувати суму процентів 330$ згідно чинного Договору (які не було сплачено вчасно) та суму процентів 330$ за новий термін, який не вказано в Договорі (у зв`язку з тим, що Договір закінчився але не був продовжений). Оплату необхідно проводити на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 на це не погодилась, в результаті чого останні почали погрожувати, що у такому випадку почнуть процедуру вилучення майна без присутності Кредитора по дорученню. Таким чином, ОСОБА_5 була вимушена їм платити, і сплатила три місяці по 330$ по курсу банку на день платежу на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 .

Весь цей час ОСОБА_6 та його представниця обіцяли надати підтверджуючи документи про отримання грошей - розписки, тощо. Але жодного документу не надали. Після трьох місяців ОСОБА_4 та її донька перестали платити. Спочатку зникла співробітниця ОСОБА_12 змінивши номер телефону. Потів зник і ОСОБА_6 .

Через декілька місяців вони знову з`явилися, та ситуація повторилася. Вони вимагали проведення платежів згідно Договору та додаткових платежів на банківський рахунок ОСОБА_6 , проте ОСОБА_13 та її донька не походжувались через те, що не отримували від них жодних підтверджуючих документів крім обіцянок та погроз.

Також, ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_4 повинна передавати гроші гр. ОСОБА_14 , на підставі Доручення яке було видано ОСОБА_8 у Фінляндії. Дане Доручення ОСОБА_5 направила до нотаріуса у місті Києві на перевірку де отримала професійну консультацію, що дане Доручення не можна вважати належним чином оформленим. У зв`язку з чим стало зрозуміло, що ще раз ОСОБА_6 та його спільники намагалися ошукати заявницю та її доньку. Після чого, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 , що вона з донькою можуть залишити гроші у нотаріуса та він може прийти з офіційно оформленими документами та дорученням та отримати грошові кошти. ОСОБА_6 приходив до нотаріуса за грошима але без Документів і Доручень. Відповідно нотаріус гроші йому не видав. Також, ОСОБА_6 приходив до дому за адресою: АДРЕСА_2 . і чекав у під`їзді на пасхідцях та коли онука ОСОБА_4 повернулась до дому намагався потрапити у квартиру.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 є підозрюваним у кримінальному проваджені № 0000707 від 28.07.2022 року (№ 757/25633/23к) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. і ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. З ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч, 4 ст. 190 КК України, а саме: створення злочинної організації та керівництві такою організацією організаціє, участі у злочинній організації, по заволодінню чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою злочинного організацією в особливо великих розмірах.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_4 .

Просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , право власності якої зареєстровано за ОСОБА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) у вигляді заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно вказаного нерухомого майна.

Власники майна на яке просить накласти арешт слідчий за погодженням прокурора у судове засідання не з`явилися, їх відсутність не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор подав до суду клопотання про розгляд заявлених у клопотанні вимог за його відсутності, з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

За правилами ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання про накладення арешту, фіксування технічними засобами судового засідання не здійснювалось у зв`язку з відсутністю у судовому засіданні осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, приходжу до висновку, що заявлені вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001249 від 23.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, розпочате за заявою ОСОБА_4 .

За даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у межах кримінального провадження № 0001249 від 23.04.2024 року внесено повідомлення про те, що до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи з травня 2021 року намагаються шахрайським шляхом, під приводом надання кредиту, заволодіти квартирою АДРЕСА_4 .

Крім того, постановою начальника СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 квартиру АДРЕСА_4 , право власності якої зареєстровано за ОСОБА_4 у межах кримінального провадження № № 0001249 від 23.04.2024 року визнано речовим доказом.

Вказані вище обставини підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором у клопотанні доведено, що квартира АДРЕСА_4 є речовим доказом у кримінальному провадженні, і на теперішній час з метою недопущення його відчуження, є необхідність в його арешті.

Метою та підставою накладення арешту на нерухоме майно є забезпечення збереження його як речового доказу та запобігання можливості відчуження.

Зважаючи на зазначене вище, слідчий суддя приходить висновку, що прокурором в клопотанні доведено, що з метою забезпечення збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0001249 від 23.04.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , право власності якої зареєстровано за ОСОБА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) у вигляді заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно вказаного нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1