Справа № 626/1753/23
Провадження № 1-кп/626/55/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого -судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000165 по обвинуваченню: ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красноград Харківської області, українця, громадянина України, інваліда ІІІ групи, освіта професійно технічна, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є таким, що не має судимості відповідно до ст.89 КК України, за ч.1 ст.246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 20.02.2023 року в денний час, діючи всупереч п.п.2,3 порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою КМУ № 761 від 23.05.2007 року "Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів", не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, маючи на меті здійснити незаконну порубку дерев у лісових насадженнях прибув до території Красноградської міської ради у лісозахисну смугу , розташовану поблизу с. Іванівське Красноградського району, а саме за координатами 49,45917С; 35,53732В, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, заздалегідь заготовленим та підготованим майном, а саме бензопилою, здійснив незаконну вирубку дерев породи "Акація" до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від коріння в кількості 12 штук. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 спричинив шкоду на 31193,96 грн., згідно висновку судово економічної експертизи № СЕ -19/121-23/9834-ЕК від 22.05.2023.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев, що заподіяла істотну шкоду.

Під час судового розгляду між прокурором Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 12 березня 2024 року була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторонами узгоджено, яке при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч.1 ст.246 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.246 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам призначення покарання, передбачених ст. 65, 66 КК України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Як вбачається зі змісту угоди, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою ст.65 КК України, а також санкції ч. 1 ст. 246 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. На підставі ч.3 ст.75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Суд вважає вірним звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Згідно з п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно п.1 ч.9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: 1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Суд виходить з того, що слідством та судом здобуто достатньо доказів, що бензопила червоного кольору була знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, вчиненого обвинуваченим та відповідно підлягає спеціальній конфіскації в порядку п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України та п.1 ч.9 ст. 100 КПК України. Під час судового розгляду судом встановлено, що бензопила червоного кольор» на час вчинення злочину перебувала у законному володінні ОСОБА_5 . Такі обставини, на думку суду свідчать про те, що бензопила червоного кольору підлягає спеціальній конфіскації.

Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 12 березня 2024 року про визнання винуватості між прокурором Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.246 КК України у виді 1-го року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До речового доказу бензопили червоного кольору застосувати заходи кримінально - правового характеру у виді спеціальної конфіскації, примусово безоплатно вилучивши у власність держави, після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ -автомобіль марки УАЗ моделі 3303-01 державний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 та перебував у фактичному володінні ОСОБА_7 - повернути власнику; спиляну деревину - повернути власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0000165.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім- надіслати поштою.

Суддя ОСОБА_1