Справа № 308/1867/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/87/24 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 лютого 2024 року, клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000175, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 вересня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Великий Березний Закарпатської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , задоволено.

Застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці в межах строку досудового розслідування, а саме до 17 березня 2024 року включно, заборонивши цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покладено на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснено підозрюваній ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ НП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні 0000175, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 вересня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, погодженим прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, а також існують всі ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти даним ризикам.

17.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчиненаособою, яка має право доступу до неї та внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Задовольняючи клопотання слідчого, в ухвалі слідчий суддя зазначила, що органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також врахувала обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та прийшла до висновку, що сторона обвинувачення довела, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а відтак слідчий суддя застосувала стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт в межах строку досудового розслідування, який на переконання слідчого судді, забезпечить належну поведінку підозрюваної.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, не прийнято до уваги всіх обставин та подій, які мали місце у кримінальному провадженні, неправильно оцінені ризики, які слідчим та прокурором не доведені, не в повній мірі враховано особу підозрюваної Звертає увагу, що матеріальна шкода відсутня, підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, має на утриманні престарілу матір, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я. Вважає, що до підозрюваної цілком можливим було б застосувати особисте зобов`язання, не порушуючи норм КПК України, оскільки обрання домашнього арешту є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України та є обтяжливим для підзахисної. Зазначає, що до сих пір досудовим слідством не доведено її причетність до вчинення злочинів, передбачених ст.ст.362, 366 КК України. Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, вважає, що слідчий та прокурор не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підзахисної більш м`якого запобіжного заходу, та вважає вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрювану, які підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження за доводами даної скарги, апеляційний суд приходить наступного висновку.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України; недостатність застосування до останньої більш м`яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Під час розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що в провадженні ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесене в ЄРДР за № 0000175 від 08.09.2022 розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України.

17.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї та внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування погоджується і апеляційний суд.

Слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваної, обставини кримінальних правопорушень, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_6 є нетяжкими, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох і дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На переконання апеляційного суду, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 та запобігти встановленим ризикам.

З наведених підстав, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком слідчого судді, та всупереч доводам апеляційної скарги захисника, не вбачає підстав для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки на переконання апеляційного суду, саме запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що є достатні підстави вважати, що підозрювана, враховуючи суворість покарання, з метою його уникнення, зможе вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що не в повній мірі враховано особу підозрюваної ОСОБА_6 , що матеріальна шкода відсутня, підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я - не спростовують та не мінімізують на даному етапі досудового розслідування наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку можливо лише застосуванням такого запобіжного заходу як домашній арешт із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Щодо доводів захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, що до сих пір досудовим слідством не доведено причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів, передбачених ст.ст.362, 366 КК України, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Норми кримінального процесуального закону не містять визначення поняття «обґрунтованої підозри», тому колегією суддів враховується практика Європейського суду з прав людини з питання визначення поняття «обґрунтованої підозри» (по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria)), відповідно до якої слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення ЄСПЛ «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Матеріали судового провадження свідчать, що на поточному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, апеляційний суд доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляє.

Наведені захисником ОСОБА_7 дані про особу підозрюваної, у тому числі маючої на утриманні престарілу матір , жодним чином не зменшують доведених ризиків у кримінальному провадженні, а тому не можуть бути визначальними при вирішенні питання обрання в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження.

Надані стороною захисту в судовому засіданні копії медичних документів про незадовільний стан здоров`я його підзахисної є слушними, але разом з тим колегія суддів вважає, що дані доводи самі по собі не свідчать про безпідставність обрання даного виду запобіжного заходу і більш того, апелянтом не надано доказів хвороби ОСОБА_6 , з якою вона не зможе перебувати в умовах домашнього арешту.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 лютого 2024 року про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді