Справа №932/3674/24
Номер провадження №1-кс/932/1197/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна,

в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001513 від 29.04.2024 за ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого в якому він просить накласти арешт у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та користування на транспортний засіб «Volkswagen» р.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником є ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, щоавтомобіль відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, а також для проведення судово автотехнічної експертизи, експертизи технічного стану транспортного засобу та судово транспортно-трасологічної експертизи.

Слідчий в судове засідання не з`явився, разом із клопотанням надав заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив не накладати арешт на авто.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані додатки до клопотання, виходжу з наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.04.2024 ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Volkswagen» р.н. НОМЕР_1 не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з мотоциклом «Harley-Davidson» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП водій мотоцикла отримав тілесні ушкодження: закритий розрив лобкового симфізу, закритий перелом крижі праворуч, злоночеревна гематома.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001513 від 29.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Так, вилучений в ході огляду дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб марки засіб «Volkswagen» р.н. НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а саме: ліва бічна частина автомобіля, ліві задні двері, заднє ліве крило.

Тому, з метою збереження речового доказу по справі, яким є транспортний засіб марки «Volkswagen» р.н. НОМЕР_1 , задля подальшого проведення з ним відповідних слідчих дій та для доведення чи спростування події злочину та вини особи, яка вчинила ДТП, є доцільним накладення на нього арешту у вигляді заборони на розпорядження, користування та відчуження майна.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовільнити.

Накласти арешт на автомобіль «Volkswagen» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Текст ухвали складено та проголошено 30.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1