Справа № 464/1715/24
пр.№ 1-кп/464/313/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000072 від 21.01.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст.185 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, 18.01.2024 близько 15:25 год, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, пр.Ч.Калини, 36, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельного прилавку таємно викрав майно ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме: три пляшки горілки делікат м`яка, 40%, торгової марки «NEMIROFF», об`ємом 0,7 л, вартістю за одну одиницю 158,64 грн, загальною вартістю без ПДВ 475,92 грн, які заховав у свою сумку, після чого з викраденим пройшов повз каси, не здійснивши оплати за товар, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 завдав ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на суму 475,92 грн.

Окрім цього, ОСОБА_3 20.01.2024 близько 16:40 год, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, пр.Ч.Калини, 36, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгівельного прилавку таємно викрав майно ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме: три пляшки горілки 40%, торгової марки «NEMIROFF», об`ємом 0,5 л, вартістю за одну одиницю 114,36 грн, загальною вартістю без ПДВ 343,08 грн, які заховав у свою сумку, після чого з викраденим пройшов повз каси не здійснивши оплати за товар, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 завдав ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на суму 343,08 грн.

Окрім цього, ОСОБА_3 20.01.2024 близько 17:35 год, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Львів, пр. Ч. Калини, 36, що належить ТзОВ ТВК «Львівхолод», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгівельного прилавку таємно викрав майно ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме: три пляшки горілки 40%, торгової марки «NEMIROFF», об`ємом 0,5 л, вартістю за одну одиницю 114,36 грн, загальною вартістю без ПДВ 343,08 грн, які заховав у свою сумку, після чого з викраденим пройшов повз каси не здійснивши оплати за товар, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 завдав ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на суму 343,08 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті. Надав пояснення про те, що вчинив дані кримінальні правопорушення через скрутне матеріальне становище, викрадену горілку він продавав на ринку «Шувар». Також вказав, що на даний час він відшкодував магазину усю матеріальну шкоду, щиро розкаявся, запевнив, що подібне не повториться, просив суворо не карати.

Від представника потерпілого ТзОВ ТВК «Львівхолод» - ОСОБА_5 12.03.2024 надійшла заява про судовий розгляд даного кримінального провадження у його відсутності. Окрім цього, останній у заяві зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, оскільки матеріальні збитки відшкодовані повністю, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності представника потерпілого.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.4 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану, повторно.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.4 ст.185 КК України, є тяжкими злочинами.

Обвинувачений ОСОБА_3 одружений, непрацевлаштований, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді заступника начальника Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 від 03.04.2024, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 низький. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без ізоляції від суспільства можливе.

За положенням ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відтак ОСОБА_3 слід визначити покарання в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, приймаючи до уваги наведені обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 . статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-диски DVD-R із відеозаписами з магазину «Рукавичка», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_7