Справа № 562/1168/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2024 року Слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про арешт майна -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 звернулася з клопотанням до слідчого судді в рамках кримінального провадження №0000124,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 08 квітня 2024 року до відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області надійшла письмова заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що 05 квітня 2024 року близько 18 год. 00 хв. її знайома ОСОБА_6 , перебуваючи за її місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, а саме: після добровільного отримання PIN-коду до картки, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» таємно викрала з банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк» IBAN: НОМЕР_1 , грошові кошти трьома транзакціями на загальну суму 1800 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд.

Відповідні відомості по даному факту 08 квітня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Під час огляду речей, що проводився 08 квітня 2024 року в період часу з 15 год. 09 хв. до 15 год. 30 хв. у службовому кабінеті № 32 відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , добровільно видала працівникам поліції банківську картку жовтого кольору, емітовану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , 08/28, UAH, 17/096, CVC 377, яку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З метою збереження речового доказу, зокрема, запобігання можливості переховування, пошкодження, зникнення, знищення, відчуження слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

Слідчий СВ відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліціїГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, просить клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, що з огляду на вимоги ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановою слідчого СВ відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліціїГоловного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 08 квітня 2024 року банківську картку жовтого кольору, емітовану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , 08/28, UAH, 17/096, CVC 377, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000124,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та /або зберегли на собі його сліди.

Враховуючи, що вилучене майно має суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та буде використане як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх переховування, пошкодження, зникнення, знищення, відчуження, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання про арешт майна задовольнити.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Накласти арешт на банківську картку жовтого кольору, емітовану АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , UAH, 17/096, CVC 377,- із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя