Провадження №11-сс/801/499/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0000107 від 25.04.2024, за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустяни Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12.08.2024 включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 1000000 (один мільйон) грн., -

встановив:

ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12.08.2024 включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 1000000 (один мільйон) грн.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді та постановленні нової ухвали, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави розмірів від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник посилається на те, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу останнього, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно матеріалів провадження, четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000107 від 25.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.04.2024 близько 20:00 ОСОБА_8 , всупереч вимогам Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022, Правилам перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженому наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2022, Закону України «Про запобігання корупції», діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого кримінально-протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи по АДРЕСА_2 , у ході особистої зустрічі та розмови з військовозобов`язаним ОСОБА_10 висловив останньому вимогу про надання неправомірної вигоди у розмірі 20000доларів США, що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 22.04.2024 становило 795758 грн., для себе завплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 про не здійснення мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_10 у команди для проходження військової служби у Збройних Силах України відповідно до військово-облікової спеціальності, а також виготовлення документа, що дає підстави для перетину кордону України.

Вважаючи дії ОСОБА_8 щодо необхідності надання неправомірної вигоди у розмірі 20000 доларів США кримінально-протиправними, 25.04.2024 у денний час військовозобов`язаний ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів із письмовою заявою про учинення кримінального правопорушення, був залучений ними до конфіденційного співробітництва та у подальшому діяв під їх контролем.

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, 10.05.2024 близько 13:00год. ОСОБА_8 , перебуваючи у транспортному засобі БМВ Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в його користуванні, поблизу будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержав від військовозобов`язаного ОСОБА_11 шляхом передачі з рук у руки неправомірну вигоду у розмірі 3000 доларів США, що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 10.05.2024 становить 118655 грн. 40 коп., за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме за вплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , про не здійснення мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_10 у команди для проходження військової служби у Збройних Силах України відповідно до військово-облікової спеціальності, а також виготовлення документа, що дає підстави для перетину кордону України.

Надалі, 17.05.2024 близько 13:00 год. ОСОБА_8 , не припиняючи учиняти свої кримінально-протиправні дії, діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого кримінально-протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи по АДРЕСА_4 , у ході особистої зустрічі та розмови з військовозобов`язаним ОСОБА_10 , одержав від останнього шляхом передачі з рук в руки другу частину грошових коштів у розмірі 2000 доларів США, що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 17.05.2024 становило 78900 грн.60 коп., за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме на за вплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , про не здійснення мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_10 у команди для проходження військової служби у Збройних Силах України відповідно до військово-облікової спеціальності, а також виготовлення документа, що дає підстави для перетину кордону України.

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, 14.06.2024 близько 12:00 год. ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив прохання своєму знайомому ОСОБА_12 одержати від військовозобов`язаного ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 15000 доларів США (частина з яких згідно до ст.273КПК України являються імітаційними засобами), що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 14.06.2024 становить 606661 грн. 50 коп., за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме за вплив на прийняття рішення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , про не здійснення мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_10 у команди для проходження військової служби у Збройних Силах України відповідно до військово-облікової спеціальності, а також виготовлення документа, що дає підстави для перетину кордону України.

В подальшому, близько 13:00 год. за адресою: АДРЕСА_5 , неправомірну вигоду у розмірі 15000 доларів США вилучено у ОСОБА_12

14.06.2024 о 12:45 год. ОСОБА_8 затримано правоохоронними органами згідно до ст. 208 КПК України, чим кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.

14.06.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за який останній може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, про наявність, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею мотивовано тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення, ховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та доведення вини останнього, а також перешкоджанню здійсненню належного досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Пояснення захисту, що підозрюваний має постійне місце проживання, соціальні зв`язки є переконливими при призначенні покарання підозрюваному, у випадку доведення його провини, однак, дані факти самі по собі не є достатніми обставинами, згідно ст. 178 КПК України, що зможуть запобігти ризикам, зазначеним вище, при обранні останньому запобіжного заходу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених кримінально процесуальним законом, підстав для зменшення застави колегією суддів не встановлено.

Крім того, заставу за підозрюваного на даний час сплачено, що підтверджується виписками з банку, наданими стороною захисту, і фактично ця обставина спростовує та ставить під сумнів доводи адвоката в частині занадто завищеного визначеного судом розміру застави.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено, тому враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2024 про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до по 12.08.2024 включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 1000000 (один мільйон) грн., - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4