Справа № 127/6331/24
Провадження № 1-кс/127/2827/24
У Х В А Л А

Іменем України

14 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 від 24.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому, з метою відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, просив накласти арешт на майно належне підозрюваному ОСОБА_5 , а саме на:

- житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 522,9 кв.м.;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 73,9 кв.м.

Клопотання мотивоване тим, що 24 вересня близько 15 години 30 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Пирогова в місті Вінниці, під час виконання маневру повороту ліворуч, не надав перевагу в русі зустрічному транспортному засобі та допустив зіткнення з мотоциклом «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок пригоди ОСОБА_6 від отриманих травм загинув на місці події, неповнолітній пасажир мотоциклу ОСОБА_7 була доставлена до Вінницької обласної дитячої лікарні.

По даному факту слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області було зареєстровано кримінальне провадження №0000744 від 24.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 286 КК України.

У подальшому, водієві автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 286 КК України.

Законним представником неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тяжкі тілесні ушкодження, є її мати ОСОБА_4 .

Потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_4 дружину загиблого ОСОБА_6 , та неповнолітню ОСОБА_7 дочку ОСОБА_4 яка діє в інтересах своєї дитини як законний представник цивільного позивача.

Станом на момент подання позову, розмір матеріального збитку заподіяного діями підозрюваного становить 233 453 грн.

Матеріальний збиток зі сторони підозрюваного частково відшкодований у сумі 200 000 грн. Також, цивільною позивачкою по справі заявлена моральна шкода, яка їй заподіяна внаслідок вчиненого кримінального правопорушення у сумі 2 000 000 грн.

Цивільний позов від 21.02.2024 цього ж дня, долучений до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи те, що сума моральної шкоди, яка заявлена потерпілою по справі ОСОБА_8 є значною, тому існує вірогідність того, що дізнавшись про цивільний позов підозрюваний ОСОБА_5 матиме намір відчужити належне йому на праві власності майно, з метою уникнення відшкодування шкоди заподіяної його діями.

З огляду на викладене, ОСОБА_8 , через захисника, звернулась до суду з вищевказаним клопотанням та просила його задовольнити.

ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак 13.03.2024 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що подане клопотання підтримує в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_10 в судове засідання також не з`явився, однак 13.03.2024 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, у якій також зазначив про те, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Крім того, слідчим надано слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000744 для огляду.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000744 від 24.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 15 години 30 хвилин 24.09.2023 водій ОСОБА_5 , керуючи «Toyota Land Cruiser Prado», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою по вул. Пирогова, що у м. Вінниця, перед зміною напрямку руху, а саме при виконанні маневру лівого повороту, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення із мотоциклом «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався належною смугою руху у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 від отриманих травм загинув на місці події, а неповнолітня пасажирка мотоцикла «Suzuki» ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями була госпіталізована у лікувальний заклад.

Таким чином, водій ОСОБА_5 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими:

- п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» .

Порушення ОСОБА_5 за вищевикладених обставин вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками настанням смерті водія ОСОБА_6 та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

25 вересня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку слідчого судді, аналогічний підхід, в частині вирішення питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, слід застосовувати при розгляді клопотань про накладення арешту на майно на стадії досудового розслідування.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів, в тому числі з урахуванням останніх експертиз, слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2023 (справа 127/29795/23) застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в сумі 214 720,00 грн.

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , зазначається, що необхідність накладення арешту на майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України зумовлена необхідністю відшкодування шкоди, завданої, внаслідок кримінального правопорушення, зокрема, відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000000,00 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 33453,00 грн.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №368252591 від 04.03.2024 слідує, що у власності ОСОБА_5 перебуває ряд об`єктів нерухомого майна, в тому числі: житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 522,9 кв.м та квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 73,9 кв.м, на які цивільний позивач просить накласти арешт

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною шостою статті 170 КПК України закріплено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зі змісту даної норми слідує, що розмір заявленого відшкодування у цивільному позові та вартість майна, яке підлягає арешту з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, мають бути співмірними.

Як зазначено вище, 21.02.2024 цивільними позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , в межах даного кримінального провадження, заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, а саме відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000000,00 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 33453,00 грн.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, беручи до уваги ціну позову визначену в цивільному позові та орієнтовну вартість нерухомого майна у місті Вінниці, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково та накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 73,9 кв.м.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 73,9 кв.м, необхідно накласти шляхом заборони розпоряджатися (відчужувати) вказаним майном будь-яким чином, однак без позбавлення власника (користувачів) права користування вказаним майном.

Вимоги ж клопотання про накладення арешту на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 522,9 кв.м. задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Як зазначено вище, 21.02.2024 цивільними позивачами ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , в межах даного кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, а саме відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000000,00 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 33453,00 грн., а відтак загальна сума завданого збитку є 2033453,00 грн.

Як встановлено судом, в межах даного кримінального провадження, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2023 по справі №127/29771/23 накладено арешт на майно, а саме на:

- автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», державний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 , проживаючому АДРЕСА_1 , який поміщено на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області, за адресою м. Вінниця, Г. Арабея, 17;

- мотоцикл «Suzuki», державний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_11 , проживаючому АДРЕСА_3 , який поміщено на спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області, за адресою м. Вінниця, Г. Арабея, 17;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_5 , які долучено до матеріалів кримінального провадження.

З висновку експерта (судової транспортно-товарознавчої експертиз) №СЕ-19/102-23/20812-АВ від 04.12.2023 слідує, що:

«1. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Toyota Land Cruizer Prado», державний номер НОМЕР_1 станом на момент ДТП, а саме 24.09.2023, могла становити 413 181,09 грн. (чотириста тринадцять тисяч сто вісімдесят одна грн. 09 коп.) з урахуванням ПДВ на матеріали.

2. Розмір (сума) матеріального збитку завданого власнику внаслідок пошкодження автомобіля «Toyota Land Cruizer Prado», державний номер НОМЕР_1 станом на момент ДТП, а саме 24.09.2023, могла становити 448 358,39 грн. (чотириста сорок вісім тисяч триста п`ятдесят вісім грн. 39 коп.).

3. Ринкова вартість колісного транспортного засобу «Toyota Land Cruizer Prado», державний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП від 24.09.2023 на дату проведення оцінки, а саме 04.12.2023 могла становити 897 041,61 грн. (вісімсот дев`яносто сім тисяч сорок одна грн. 61 коп.).»

Таким чином, ухвалою слідчого судді уже накладено арешт на майно підозрюваного, а саме автомобіль «Toyota Land Cruizer Prado», державний номер НОМЕР_1 , вартість якого з урахуванням пошкоджень отриманих внаслідок ДТП становить 897041,61 грн., а також суд дійшов висновку про необхідність арешту зазначеної вище квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 73,9 кв.м, що, на думку слідчого судді, є співмірним заявленим позовним вимогам у цивільному позові про відшкодування моральної та матеріальної шкоди у сумі 2033453,00 грн.

Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на належний підозрюваному житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 522,9 кв.м, оскільки такий арешт, з урахуванням орієнтовної вартості будинку, буде виходити за межі заявлених у цивільному позові вимог, а відтак суперечитиме засадам розумності та співрозмірності.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000744 від 24.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 73,9 кв.м., шляхом заборони розпоряджатися (відчужувати) вказаним об`єктом нерухомого майна будь-яким чином, однак без позбавлення власника (користувача) права користування вказаним майном.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: