Справа № 627/462/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000035 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каплунівка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого неповну - середню освіту, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз: 02.07.2020 Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 07.10.2022 на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області на невідбутий строк 1 місяць 26 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч. 1 ст.125, ч.4 ст.186, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Пархомівка Краснокутського району Харківської області, українки, громадянки України, маючої середню освіту, не заміжньої, не працюючої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, останній раз: 03.05.2023 Краснокутським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 125, ч.1,4 ст. 71 КК України до 3 років 15 днів позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому не одноразово продовжувався та безперервно діє по теперішній час, останнього разу 19.02.2023 відповідно до Указу Президента України №58/2023 від 06.02.2023.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим 02.07.2020 Харківським районним судом за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 07.10.2022 на невідбутий строк 1 місяць 26 днів, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, приблизно на початку січня 2023, у ОСОБА_5 , який перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 в нічний час близько 01:00 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_9 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи мету незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, так як в той момент була коменданська година та достовірно знаючи, що він ніким помічений не буде, ОСОБА_5 проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , до якого мається вільний доступ через хвіртку, після чого шляхом вільного доступу через незачинені ворота, проник до гаражу, звідки викрав зварювальний апарат ТМ «KAISER» моделі MAG-195, що належить ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення злочину, з викраденим майном, обернувши його в подальшому на свою користь і розпорядившись ним за власним розсудом, внаслідок чого завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 411 М на суму 3929 грн. 20 коп.

Крім того 12.01.2023 близько 13:00 ОСОБА_5 прийшов до раніше знайомого ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Під час спілкування з ОСОБА_10 та знаходячись у вищевказаному будинку у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство) та останній, діючи умисно, повторно, протиправно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, користуючись довірою раніше йому знайомого ОСОБА_10 під надуманим приводом попрохав у останнього його мобільний телефон для нібито подальшого придбання, заздалегідь усвідомлюючи те, що не збирається сплачувати обговорені з потерпілим ОСОБА_10 грошові кошти.

Потерпілий ОСОБА_10 довіряючи ОСОБА_5 не вагаючись віддав йому свій мобільний телефон «Nokia 105 ТА -1174 DS Black» без попередньої сплати обумовлених грошових коштів. Після нетривалого спілкування ОСОБА_5 покинув домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_4 та розпорядився вказаним майном у подальшому на власний розсуд.

Вищезазначеними злочинними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_10 заподіяно матеріальну шкоду згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 410 М на суму 495 грн. 00 коп.

Також встановлено, що 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому не одноразово продовжувався та безперервно діє по теперішній час, останнього разу 19.02.2023 відповідно до Указу Президента України №58/2023 від 06.02.2023 продовжено до 20.05.2023.

Так 20 березня 2023 року близько 21:00 ОСОБА_5 перебував в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу власника домоволодіння ОСОБА_11 .

Під час перебування у вищезазначеному будинку ОСОБА_5 побачив, що на столі в спальній кімнаті лежить мобільний телефон TM Sigma mobile X- style 31 Power imel 1: НОМЕР_1 , imel 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 та в цей час у останнього виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення вищевказаного майна (грабіж).

Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел ОСОБА_5 20.03.2023 близько 21:10, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, протиправно в умовах воєнного стану, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що ОСОБА_11 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та лежить на дивані в цій же кімнаті, усвідомлючи відкритий характер своїх протиправний дій, взяв до рук мобільний телефон TM Sigma mobile X-style 31 Power належний потерпілому, тим самим відкрито незаконно заволодів ним, після чого почав покидати приміщення будинку.

ОСОБА_11 , в свою чергу, бачучи як ОСОБА_5 незаконно та і відкрито заволодів його мобільним телефоном, почав робити останньому зауваження щодо припинення протиправної поведінки та повернення свого майна, однак ОСОБА_5 на вказане не звернув уваги та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, намагаючись довести вчинення злочину до кінця, тобто з метою отримання можливості розпорядитися викраденим, усвідомлюючи те, що його злочинні дії помічені потерпілим, діючи умисне протиправно, повторно, усвідомлюючи відкритість своїх дій продовжив їх здійснення та з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, покинувши приміщення будинку, таким чином довів свій злочинний умисел до кінця, після чого обернув майно потерпілого на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав ОСОБА_11 матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 431 М на суму 776 грн. 00 коп.

Крім того 23.03.2023 близько 17:00 ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вийшов на подвір`я до ОСОБА_12 , який повідомив, що приніс пенсію ОСОБА_13 , з якою на той час проживав ОСОБА_5 .

Під час спілкування з ОСОБА_12 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживань довірою (шахрайство), та останній діючи умисно, повторно, протиправно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, та передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, користуючись довірою раніше йому знайомого ОСОБА_12 , повідомив, що ОСОБА_13 спить, тому він може передати їй грошові кошти пізніше, заздалегідь усвідомлюючи те, що оберне вказані грошові кошти на свою користь з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна.

ОСОБА_12 , довіряючи ОСОБА_5 , не вагаючись віддав належні ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 2520,00 грн., а ОСОБА_5 обернув їх на власну користь та розпорядився на власний розсуд.

Вищезазначеними злочинними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_13 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 2520 гривень.

Також встановлено, що 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому не одноразово продовжувався та безперервно діє по теперішній час, останнього разу 19.02.2023 відповідно до Указу Президента України №58/2023 від 06.02.2023 продовжено до 20.05.2023.

Так 23 березня 2023 близько 23:00 ОСОБА_5 та ОСОБА_14 перебували в стані алкогольного сп`яніння та прямували від центру АДРЕСА_2 вищевказаного населеного пункту, де тимчасово мешкає ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_5 , під час руху по АДРЕСА_2 , проходячи повз будинок АДРЕСА_5 , у якому проживає раніше малознайомий йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою заволодіння майном останнього, вирішив проникнути до його житла, де з застосуванням небезпечного для здоров`я ОСОБА_11 насильства, здійснити на нього розбійний напад та таким чином реалізувати свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вчинення особливо тяжкого злочину, про що повідомив ОСОБА_6 .

Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел та маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи прямий умисел, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_11 , поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я (розбій) за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, протиправно в умовах воєнного стану ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 через хвіртку зайшли на територію домоволодіння, де проживає ОСОБА_11 .

Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_11 . ОСОБА_6 підійшла до одного з вікон біля вхідних дверей будинку та почала стукати у вікно, тим самим викликати господаря, а ОСОБА_5 в свою чергу з метою подальшого розбійного нападу та протиправного заволодіння майном ОСОБА_11 сховався у темряві з іншого боку вхідних дверей будинку, таким чином, щоб його не було видно.

Почувши стук у вікно, ОСОБА_11 відчинив вхідні двері в будинок, після чого ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном ОСОБА_11 , будучи обізнаним про те, що останній проживає сам, є особою похилого віку, усвідомлюючи те, що він має фізичну перевагу у віці та фізичних даних над потерпілим, у зв`язку з чим у нього відсутні будь - які перешкоди для вчинення даного злочину, діючи умисно та протиправно стоячи у дверному проємі штовхнув ОСОБА_11 обома руками у груди, в результаті чого останній упав на підлогу в коридорі на спину, а ОСОБА_5 зайшов до вказаного приміщення будинку.

Знаходячись в коридорі будинку ОСОБА_5 , маючи значну фізичну перевагу над ОСОБА_11 , розуміючи, що воля останнього до супротиву буде ним подавлена, усвідомлюючи суспільно - небезпечний та протиправний характер своїх дій, бажаючи настання невідворотних та негативних наслідків, спрямованих на заволодіння майном ОСОБА_11 , із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я здійснив розбійний напад на нього.

Так, ОСОБА_5 перебуваючи у коридорі вказаного будинку з метою подавлення супротиву потерпілого, спрямованого на відвернення щодо нього злочину, зі значною силою став почергово наносити численні удари кулаками рук по голові та ногами по тулубу в область грудної клітини зліва, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/27-КК/23 при оцінці ступеню тяжкості не враховується, навколишньовушної гематоми справа, що згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/27-КК/23 кваліфікуються як легке тілесне ушкодження відповідно П.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р.№6; закритий перелом 4 ребра зліва, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 12- 14/27-КК/23 кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження відповідно П.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р.№6.

Після нанесення ОСОБА_5 вищевказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та подолання його супротиву, оскільки останній залишився лежати у приміщенні коридору, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи корисливу мету наживи за рахунок чужого майна, незаконно зайшли всередину будинку, де побачили електричну пилу VITALS EKZ224, чорно-червоного кольору, яка має шину з надписом GOODLUCK, вартістю 3885,16 грн. та бензопилу ТМ VITALS BKZ 4524 rm, professional, яка має шину з надписом Oregon, червоно-чорного кольору, вартістю 5336,10 грн., які ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 взяли до рук та покинули місце вчинення розбійного нападу, тим самим незаконно і заволоділи вищепереліченим майном, після чого обернули його на свою користь і розпорядились ним за своїм розсудом, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 431 М на загальну суму 9221 грн. 26 коп.

Крім того, ОСОБА_5 , 31.03.2023 близько 14:00 разом із ОСОБА_6 прийшов до будинку раніше йому знайомого ОСОБА_15 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , де вказані особи сумісно вживали алкогольні напої.

Під час розпиття алкоголю ОСОБА_15 словесно образив ОСОБА_6 , в результаті чого у ОСОБА_5 виник прямий умисел направлений на спричинення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 близько 19:00 цього ж дня підійшов до ОСОБА_15 , який сидів за столом на стільці і наніс йому 1 удар кулаком правої руки в область носу, 1 удар кулаком правої руки в область лівого ока та 1 удар кулаком лівої руки в область правого ока, від яких ОСОБА_15 упав зі стільця на підлогу, а ОСОБА_5 наніс ще 2 удари по обличчю ОСОБА_15 стопою правої ноги, коли останній лежав на підлозі на лівому боці.

В результаті вищевказаних умисних, протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_15 спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, що відповідно висновку судової медичної експертизи № 12-14/23- КК/22 від 04.04.2023 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження відповідно П.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р.№6.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, перебачених ч.4 ст. 185, ч.2 190, ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 187 КК України визнав частково, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 190 КК України (по потерпілому ОСОБА_10 повністю, по потерпілій ОСОБА_13 - частково) та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (визнав повністю), при цьому під час останнього слова прохав призначити йому по всім кримінальним правопорушенням, які йому інкримінуються, мінімальні покарання. Також суду пояснив, що він дійсно забрав у ОСОБА_11 телефон після того як провів його додому, однак ОСОБА_11 сам запропонував йому взяти телефони, які були старі, що він і зробив, в тому числі взяв і той телефон ОСОБА_11 , грабіж якого йому інкримінується. Також по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України пояснив, що він йшов з центру с. Пархомівка разом з ОСОБА_6 та коли проходили біля будинку Колонтаєвського , то побачив, що в нього горіло світло та він запропонував ОСОБА_6 зайти в гості до ОСОБА_11 , на що вона погодилася. Коли вони підійшли до хвіртки, то вона була відкрита. Вони зайшли та підійшли до дверей, постукали та двері самі відчинилися. Коли він зайшов до будинку, то ОСОБА_16 сидів на кухні за столом. ОСОБА_6 залишилася на дворі. Після чого він запропонував ОСОБА_16 випити, на що останній погодився та він зайшов до кухні та покликав ОСОБА_6 . Після чого вони сіли до столу та почали розпивати спиртне. Потім він запропонував щось приготувати їсти та ОСОБА_6 стала готувати макарони, при цьому ОСОБА_16 почав ображати ОСОБА_6 нецензурною лайкою та на його зауваження не реагував. Після чого він попрохав ОСОБА_6 вийти, що вона і зробила, а він почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_16 , від яких останній упав і залишився лежати. Після чого він пішов до іншої кімнати, забрав дві бензопили, вийшов з будинку і сказав ОСОБА_17 пішли додому. Вдома він спочатку поставив їх під кровать, а вранці відніс до сараю, де вони були вилучені працівниками поліції. При цьому повідомив, що саме ОСОБА_6 коли вони прийшли додому до ОСОБА_18 сказала йому сховати пилки до сараю, мабуть для того, щоб не бачила ОСОБА_18 .

По епізоду нанесення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень (ч.1 ст. 125 КК України) вину визнав та пояснив, що вони ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та його співмешканка) сиділи і розпивали спитрне. Після чого між ним та ОСОБА_15 відбувся конфлікт, під час якого він наніс ОСОБА_15 тілесні ушкодження. По епізоду щодо заволодіння телефоном ОСОБА_10 вину визнав та пояснив, що він з початку січня 2023 року знає ОСОБА_10 і спілкується з ним, а тому йому було відомо, що у нього є телефон в робочому стані, яким він не користується. Він запропонував ОСОБА_19 купити у нього телефон за 500 грн, але дав лише тільки 200 грн., після чого зник. Що стосується обвинувачення щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , то вину у вчиненні даного кримінального правопорушення він визнає частково та пояснив, що він проживає у ОСОБА_18 та вона йому як мати. В той день, коли їй принесли пенсію, він з ОСОБА_13 та ОСОБА_20 розпивали спиртне. Потім хтось постукав у вікно і він вийшов на двір та побачив, що то був ОСОБА_21 , який попрохав його покликати ОСОБА_13 , на що він відповів, що вона в стані сп`яніння. Потім він запитав у ОСОБА_22 навіщо вона йому, на що останній відповів, що приніс пенсію. Після чого він сказав, щоб ОСОБА_23 віддав пенсію йому, а він віддасть її ОСОБА_18 , що ОСОБА_23 і зробив. Потім він зайшов до будинку, але ОСОБА_18 не сказав, що принесли пенсію, після чого пішов до магазину і купив продуктів, а іншу частину віддав ОСОБА_18 .

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України не визнала та суду пояснила, що вона разом з ОСОБА_5 ішли з центру с. Пархомівка і біля будинку ОСОБА_24 запропонував їй зайти. Хвіртка була відчинена і вони зайшли. Потім ОСОБА_5 постукав у двері будинку і ОСОБА_16 запитав « ОСОБА_25 там?», на що ОСОБА_5 відповів «Свої». Після чого ОСОБА_16 відчинив двері і вони зайшли до будинку та запропонували ОСОБА_16 випити та поїсти, на що останній погодився та вона почала готувати макарони, а ОСОБА_16 почав ображати її лайкою. Після чого ОСОБА_24 попрохав її вийти та вона вийла на подвір`я. Потім вийшов ОСОБА_24 з бензопилами у двох руках. Вони вийшли з хвіртки та пішли до ОСОБА_18 далі вживати спиртне. Також повідомила, що домовленостей щодо викрадення пил в них не було. Також повідомила, що після того як ОСОБА_24 вийшов з будинку з пилками вона йому сказала, щоб він їх повернув назад. Також після того як вони з ОСОБА_24 прийшли до ОСОБА_18 вона скалаза ОСОБА_24 , щоб він сховав пилки до сараю. При цьому повідомила, що вона не повідомила про злочин, вчинений ОСОБА_24 , бо боялася.

В подальші судові засідання потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 не з`явилися, однак надали суду заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Окрім часткового визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.2 ст. 190 КК України, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємих йому кримінальних правопорушень підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 розповів, що з ОСОБА_5 він зустрівся біля свого домоволодіння, обоє були випивши. Через ревнощі між ними виникла бійка. Дубовик перший почав битися, спочатку ударив рукою, потерпілий впав, тоді ОСОБА_24 почав бити ногами, як бив, потерпілий не пам`ятає. Приїзжала швидка, після приїзду його взяли на освідування через отримані побої. Повідомив, що були травми, дуже боліла голова, боліла рука, були синяки під очима. ОСОБА_5 пробачає, на суровому покаранні не наполягає.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_5 знає з 10 років. В той день, коли ОСОБА_23 приносив їй пенсію, у неї був ОСОБА_5 з ОСОБА_26 ( ОСОБА_17 ). ОСОБА_24 під приводом передати пенсію їй, забрав кошти. Знає зі слів сусіда, бо сама не бачила, хто передавав пенсію ОСОБА_24 . ОСОБА_5 не вибачає.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив про те, що в нього в гаражі була сварка, потім, коли вона знадобилася, виявилося що вона пропала. ОСОБА_27 була його, брат її передав, бо сам брат служить. З приводу зникнення сварки він звернувся до поліції, приїхали слідчі та провели з ОСОБА_5 слідчий експеремент, в якому ОСОБА_24 пояснив, як украв зварювальний апарат. До сих пір зварювальний апарат потерпілому не повернули і де він, незнає. Претензій до ОСОБА_24 не має, позов не заявляв. ОСОБА_5 вибачає.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 повідомив про те, що йому зателефонував ОСОБА_5 , попросив робочий телефон. На що потерпілий сказав, що може продати йому б/у телефон, він погодився. ОСОБА_24 заплатив 100 грн., а решту сказав через 2-3 дня віддасть, але відтоді не появлявся і по цей день нічого не доплатив.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 повідомив, що одного вечора він йшов додому, за ним ув`язався ОСОБА_5 . ОСОБА_16 попросив його провести додому, бо по дорозі були ями. Як повідомим потерпілий, то сам він не був в стані сп`яніння. ОСОБА_24 провів його і попросився до потерпілого зарядити свій телефон. ОСОБА_16 впустив, показав де розетка, але ОСОБА_24 пішов не до розетки, а почав бігати по кімнатах. Розповів, що ОСОБА_24 запитував у нього, що то за телефони лежать, на що потепілий відповів, що то поломані. А робочий телефон потерпілого, який взяв ОСОБА_24 , лежав на столі. Потерпілий звертався до ОСОБА_24 із зауваженням, для чого він бере його робочий телефон та прохав його повернути. Обвинувачений добре чув, що йому говорив потерпілий, але не звертаючи увагу на зауваження, не повернувши телефон, вийшов з будинку.

По іншому епізоду потерпілий повідомив, що це було вечером, він уже лягав спати. Це було дня через три після першого разу коли приходив ОСОБА_5 та забрав телефон. Постукали у вікно близько 23 год. ОСОБА_11 подумав, що прийшов його сусід, бо хвіртка була закрита, а коли спитав хто, то чоловічий голос сказав «свої». Виглянувши у вікно, нічого не побачив. Коли ввімкнув світло, то побачив високий силует людини, подумав, що таки хтось із сусідів. Потерпілий розповів, що не встиг відкрити двері, як хтось його ударив в груди і він повалився на підлогу. Потім його ударив ногою в плече, тоді бив ногами в грудну клітку, по голові. Тоді потерпілий не знав що це ОСОБА_5 ОСОБА_28 ( ОСОБА_17 ) стояла в дверях, коли він бив та ОСОБА_28 попрохала не бити його, після чого ОСОБА_24 перестав бити і вони пішли в хату вдвох, а потерпілий залишився лежати в коридорі, пізніш піднявся і сів на ліжко. А вони сиділи за столом. Потерпілий повідомив, що бачив точно, це були ОСОБА_17 і ОСОБА_24 . Говорив, що ОСОБА_17 він не ображав. Потерпілий розповів, що в хаті його не били, тільки в коридорі бив ОСОБА_24 . Повідомив, що коли ОСОБА_24 і ОСОБА_17 виходили з хати, він їх не бачив, бо сидів на ліжку в другій кімнаті, але вони викрали у нього бензопилку та електропилку. Сам потерпілий не бачив, щоб ОСОБА_17 щось брала. При цьому вказав, що він претензій до обвинуваченої ОСОБА_6 не має та вважає її жертвою обставин. До лікаря потерпілий звернувся, коли пройшло більше тижня від побиття.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 повідомила, що вона працює завідуючою амбулаторією та до неї 10.04.2023 року о 10:22 год. звернувся ОСОБА_11 зі скаргами на біль в грудній кліткі, задишку. Своє захворювання пов`язував з побиттям невідомими особами, 2 тижні назад. При обстеженні хворого було встановлено закритий перелом 7 і 8 ребра справа, гематома голови справа і посттравматична вневмонія правої легені. Хворого було направлено на ренген. Свідок зателефонувала на 102 і повідомила про цей випадок. Потім слідчими було встановлені особи, які наносили тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 повідомила, що ОСОБА_31 заходив до магазину і купляв продукти. Приходив до магазину не часто. А одного разу появився і зробив покупку на суму близько 600 грн.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 повідомила, що з початку 2023 року вона проживала з ОСОБА_5 . Потім він став пити і її бити. Сказала, що про кримінальні правопорушення, які інкримінують ОСОБА_5 , їй нічого не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_33 повідомила, що її брат, ОСОБА_12 , поніс ОСОБА_13 пенсію, оскільки поштарка хворіла. А так, як він отримував свою пенсію, то поштарка попрохала передати пенсію і ОСОБА_13 . Брат прийшов до ОСОБА_13 , але до нього вийшов ОСОБА_5 і пенсію брат віддав йому, про що і повідомив свідку, коли повернувся. Потім ОСОБА_33 з братом пішли до ОСОБА_13 і сказали ОСОБА_5 , щоб він повернув їм пенсію, бо свідок хотіла зранку віддати її ОСОБА_13 . Але ОСОБА_5 повернув лише 1200 грн., а на інші кошти, як пояснив ОСОБА_5 , він скупився в магазині. І свідок зателефонувала до поліції і повідомила про цей випадок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що він приніс пенсію ОСОБА_13 , а вийшов ОСОБА_5 . ОСОБА_24 був в стані сп`яніння. Свідок віддав ОСОБА_24 пенсію, а той сказав, що передасть її ОСОБА_13 . Потім ОСОБА_23 розказав своїй сестрі про те, кому віддав пенсію і уже з нею пішли до ОСОБА_13 . До них вийшов ОСОБА_5 ОСОБА_23 сказав, щоб віддав пенсію, яку йому він давав для ОСОБА_18 . Потім ОСОБА_13 говорила свідку, що ОСОБА_5 пенсію їй не віддав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 повідомила, що з ОСОБА_13 вона дружить. Коли вона 23.03.2023 р. прийшла до ОСОБА_35 сказати, що будуть давати гуманітарну допомогу, у неї був ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , вони випивали. Потім у вікно постукали, це був ОСОБА_21 - сусід ОСОБА_18 . ОСОБА_24 пішов відкривати двері, а коли він повернувся, то вона його запитала, чого приходив ОСОБА_23 , то ОСОБА_24 відповів, що ОСОБА_23 хотів запитати, чи потрібне молоко ОСОБА_36 . Потім ОСОБА_24 сказав ОСОБА_35 , що піде до магазину скупитися і пішов до магазину, а свідок пішла додому. Вона пояснила, що коли вийшла, то біля двору сиділа сестра ОСОБА_22 - Рая. ОСОБА_37 в неї запитата, чи ОСОБА_38 віддав пенсію ОСОБА_35 , на що та відповіла, що незнає, бо як сказав ОСОБА_24 , що ОСОБА_23 приходив з приводу молока. І свідок пішла додому. Говорила, що через декілька днів вона знову приходила до ОСОБА_35 і та повідомила, що ОСОБА_5 пенсію їй віддав, але не повністю, тобто половину. Також свідок пояснила, що ОСОБА_21 це сусід ОСОБА_35 , який їздить по молоко ОСОБА_35 і ще одній сусідці. Він був на пошті і його попрохали передати кошти, пенсію ОСОБА_36 . Свідок характеризує ОСОБА_5 негативно, говорила, що він бив ОСОБА_13 , коли вона не давала кошти на випивку. Як відомо свідку, ОСОБА_13 не знала, що ОСОБА_5 пішов скуплявся за її пенсію.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що вона з ОСОБА_5 пішли в гості до ОСОБА_15 . З собою була горілка, і коли вони прийшли, то стали розпивати спиртне, приблизно 1 л. Зібралися вчотирьох: вона, ОСОБА_5 , ОСОБА_15 і його дружина. Потім ОСОБА_15 став ОСОБА_17 обзивати нецензурними словами і ОСОБА_5 його ударив ОСОБА_15 . Від удару він упав на підлогу, потім ОСОБА_5 ще раз ударив уже лежачого ОСОБА_15 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_39 повідомила, що в січні 2023 р. до неї додому прийшов ОСОБА_5 і запропонував придбати зварювальний апарат. Вона погодилася і заплатила йому 400 грн. Пізніш подивилася, а зварювальний апарат не працює, тому його було продано на запчастини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_40 повідомила, що ОСОБА_24 попрохав потерпілого ОСОБА_19 продати телефон за 500 грн, на що останній погодився, при цьому ОСОБА_24 пообіцяв віддати кошти через місяць, однак не віддав, в зв`язку з чим ОСОБА_19 звернуся до поліції. Також повідомила, що ця розмова ОСОБА_24 та ОСОБА_19 відбувалася в її присутності. Також зазначила, що телефон був кнопкова Нокіа, бувший у вживанні.

В ході з`ясування обставин скоєння кримінальних правопорушень, судом досліджені наступні письмові докази та процесуальні документи:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000035 від 13.01.2023 (а.с.1-4, т. 5 );

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000074 від 03.04.2023 (а.с.5-6, т. 5);

- рапорт від 12.01.2023 (а.с. 8, т. 5);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.01.2023 від ОСОБА_9 (а.с.9-11, т. 5);

- висновок судової товарознавчої експертизи №411 М від 13.04.2023, згідно якого ринкова вартість зварювального апарату ТМ «KAISER» моделі MAG-195, зазначеного в постанові про призначення експертизи станом на 13.01.2023 складає 3929,20 грн. (а.с.24-26, т. 5);

- рапорт від 23.03.2023 (а.с.28, т. 5);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_13 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.03.2023 (а.с.29, т. 5);

- розписка ОСОБА_41 від 24.03.2023 (а.с.30, т. 5;

- протокол огляду предметів (документів) від 24.03.2023 з фототаблицею (а.с.31-35, т. 5);

- постанова про визнання речових доказів та передання їх на зберігання від 24.03.2023 (а.с.36, т. 5);

- рапорт від 02.04.2023 (а.с.39, т. 5);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_15 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.04.2023 (а.с.40, т. 5);

- довідка КНП «Краснокутська ЦРЛ» від 02.04.2023 (а.с.41, т. 5);

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.04.2023 за участю свідка ОСОБА_6 щодо механізму нанесення потерпілому ОСОБА_15 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 разом з фототаблицею до нього (а.с.42-46, т. 5);

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.04.2023 за участю потерпілого ОСОБА_15 щодо механізму нанесення потерпілому йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 разом з фототаблицею до нього (а.с.50-54, т. 5);

- висновок експерта №12-14/23-КК/23 від 04.04.2023, з якого вбачається, що згідно даним медичної документації у гр. ОСОБА_15 малися тілесні ушкодження, а саме: синці на обличчі (а.с.55, т. 5);

- висновок експерта №12-14/24-КК/23 від 04.04.2023, з якого вбачається, що механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_15 , на який він вказував під час проведення з ним слідчого експерименту 03.04.2023 відповідає судово - медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_15 : синці на обличчі утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень, але такими предметами могли бути і кулаки рук людини, на що і вказав ОСОБА_15 (а.с.56-57, т. 5);

-рапорт від 10.04.2023 (а.с.70, т. 5);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.04.2023 (а.с. 72-73, т. 5);

- протокол огляду місця події від 10.04.2023 з фототаблицею до нього (а.с. 75-81, т. 5);

- постанова про визнання доказів та передання їх на зберігання від 10.04.2023 (а.с.82, т. 5);

- довідкою лікаря ОСОБА_42 (а.с.85, т.5);

- протокол рентгенологічного дослідження №1573 від 10.04.2023 (а.с. 86, т. 5);

-висновок експерта №12-14/27-КК/23 від 12.04.2023, з якого вбачається, що згідно даним медичної документації у гр. ОСОБА_11 малися наступні тілесні ушкодження: закритий перелом 4 ребра зліва, навколовушна гематома з права. Ушкодження, що малися у ОСОБА_11 утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень. По ступеню тяжкості ушкодження, що малися у ОСОБА_11 кваліфікуються як: - навколо вушна гематома зправа легке тілесне ушкодження; закритий перелом 4 ребра зліва тілесне ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день). При цьому вказаний в представленій медичній документації забій грудної клітини не був підтверджений додатковими об`єктивними даними, тому при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не враховувався (а.с. 87-88, т. 5);

- розписка ОСОБА_13 від 10.04.2023, згідно якої вона добровільно видала працівникам поліції на території її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 : мобільний телефон марки SIGMA X style 31 Power, чорного кольору; електричну пилу марки VITALS EKZ224, чорно-червоного кольору, яка має шину з надписом GOODLUCK та бензопилу ТМ VITALS BKZ 4524 rm (а.с.89, т. 5);

- протокол огляду місці події від 10.04.2023, який проводився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон SIGMA; електричну пилу м VITALS EKZ224, чорно-червоного кольору та бензопилу ТМ VITALS з фототаблицею (а.с.90-94, т. 5);

- постановою про визнання речових доказів та передання їх на зберігання від 10.04.2023 (а.с.95, т. 5);

- ухвала Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2023 про арешт майна (а.с.97, т. 5);

-протокол огляду предметів від 11.04.2023, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав його викрадені речі, з фототаблицею (а.с. 98-100, т. 5);

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2023, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав особу, а саме ОСОБА_6 , з фототаблицею (а.с. 101-105 т. 5);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.04.2023, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав особу, а саме ОСОБА_5 , з фототаблицею (а.с.106-110, т. 5);

- висновок судової товарознавчої експертизи № 431М від 21.04.2023, згідно якого вартість електричної пили торгової марки Vitals Master EKZ 224 Black Edition, зазначеної в постанові про призначення експертизи, станом на 23.03.2023 складає 3885,16 грн.; ринкова вартість бензопили торгової марки Vitals Professional BKZ 4524rm 18 Magnesium, зазначеної в постанові про призначення експертизи, станом на 23.03.2023 складає 5336,10 грн.; ринкова вартість мобільного телефону Sigma mobile X-style 31 Power, зазначеного в постанові про призначення експертизи, станом на 20.03.2023 складає 776,00 грн. (а.с. 112-115, т. 5);

- протокол прийняття заяви ОСОБА_10 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.04.2023 (а.с.121-122, т. 5);

- заява ОСОБА_10 від 13.04.2023 щодо долучення до матеріалів кримінального провадження упаковки телефону «Nokia 105» (а.с. 124, т. 5);

- протокол огляду речей від 13.04.2023 (а.с. 125-126, т. 5);

- постанова про визнання речових доказів та передання їх на зберігання від 13.04.2023 (а.с.127, т. 5);

- висновок експерта №410М від 13.04.2023 щодо проведення судової товарознавчої експертизи по кримінальному провадженню, з якого вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 105 TA 1174 DS», зазначеного в постанові про призначення експертизи, станом на 12.01.2023 складає 495,00 грн. (а.с.130-132, т. 5);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.04.2023 за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 , в якому останній повідомив механізм вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілого ОСОБА_11 (а.с.135-139, т. 5);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.04.2023 за участю обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , в якому остання повідомила про події, які відбувалися в середині березня 2023 року за місцем проживання потерпілого ОСОБА_11 (а.с.140-144, т. 5);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.04.2023 за участю потерпілого ОСОБА_11 , в якому останній повідомив про події, які відбувалися 20.03.2023 та 23.03.2023 за місцем проживання його проживання (а.с.145-148, т. 5);

- додаток до протоколів слідчих експериментів за участі підозрюваної ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_11 від 12.04.2023 (а.с.149, т.5);

- висновок судово-психіатричного експерта №212 від 24.04.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_5 на теперішній час страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості, синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_5 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 202-204, т. 5);

- висновок судово-психіатричного експерта №213 від 24.04.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 виявляла ознаки вищевказаного хронічного психічного захворювання та перебувала в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.205-207, т. 5);

- висновок експерта №СЕ-19/121-23/8072-Д від 21.04.2023 за результатами судової дактилоскопічної експертизи, з якого вбачається, що вказана експертиза проводилася по двом відрізкам липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків, виявлених на пристрої Т2 з назвою World Vision T62D та лампочці «Titanum» та за результатами якої встановлено, що слід пальця руки розміром 31х17мм, відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 50х31 мм, залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилокарта якого надана на дослідження та заповнена на ім`я « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » з ілюстративною таблицею (а.с.209-217, т. 5);

- висновок експерта №12-14/36-КК/23, з якого вбачається, що механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , на який він вказав під час проведення з ним слідчого експерименту 12.04.2023 відповідає судово медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_11 , закритий перелом 4 ребра зліва, навколо вушна гематома зправа утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень, але такими предметами могли бути як кулаки рук людини і взута нога людини, на що і вказав ОСОБА_11 (а.с. 221-222, т. 5);

- висновок експерта №12-14/37-КК/23, з якого вбачається, що механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 , на який вказав підозрюваний ОСОБА_5 під час проведення з ним слідчого експерименту 12.04.2023 не відповідає судово медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_11 , закритий перелом 4 ребра зліва, навколо вушна гематома зправа утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою діючою поверхнею, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері тілесних ушкоджень, оскільки ОСОБА_5 не вказав як саме виник закритий перелом 4 ребра зліва та навколо вушна гематома зправа у ОСОБА_11 (а.с. 223-224, т. 5);

- протокол проведення слідчого експерименту від 22.05.2023 за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 , в якому останній повідомив механізм вчинення кримінальних правопорушень відносно потерпілого ОСОБА_9 (а.с.230-234, т. 5).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено події кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

При цьому суд відхиляє твердження обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України щодо заволодіння належної потерпілій ОСОБА_13 пенсії шляхом зловживання довірою (шахрайство), оскільки з правового висновку, викладеного в ухвалі Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 1522/507/2012 (провадження № 51-868км18) вбачається, що шахрайство це форма заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому шахрайство це злочин з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяної шкоди, внаслідок заволодіння майном або придбання права на нього у відповідний спосіб. Шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину винятково за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм. Це означає, що шахрайство передбачає такий перехід певного предмета у володіння винного, який дозволяє йому реально здійснити хоча б первісне розпорядження.

Під час судового розгляду кримінального провадження були здобуті дані, які підтвержуються як поясненнями свідків ОСОБА_41 , ОСОБА_12 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , потерпілого ОСОБА_10 , так і поясненнями самого обвинуваченого ОСОБА_5 , наданих в судовому засіданні, з яких вбачається, що ОСОБА_5 вчиняв вказані кримінальні правопорушення саме з метою заволодіння майном (телефоном) та грошовими коштами за допомогою зловживання довірою та після чого реально розпоряджався ними як своїми, що утворило закінчений злочин, передбачений ч.2 ст. 190 КК України.

Також суд відхиляє твердження обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, тобто відкритого викрадення чужого майна (грабежу), а саме належного потерпілому ОСОБА_11 телефону, оскільки з постанов Верховного Суду від 6 грудня 2018 року у справі № 718/642/16-к (провадження № 51-3288км18) та від 14 червня 2018 року у справі № 754/2834/16-к (провадження № 51-1255км18) вбачається, що при вчиненні грабежу винна особа діє з корисливим мотивом, спрямованим на викрадення чужого майна. Мотив і мета нерозривно поєднані. До того ж предметом грабежу є (чуже) майно предмети матеріального світу, яким притаманні специфічні ознаки фізичного, економічного та юридичного характеру. При цьому дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Під час судового розгляду кримінального провадження були здобуті дані, які підтвержуються як поясненнями потерпілого ОСОБА_11 , так і поясненнями самого обвинуваченого ОСОБА_5 , наданих в судовому засіданні, а також слідчими експериментами за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_11 , з яких вбачається, що ОСОБА_5 вчиняв вказане кримінальне правопорушення з кориславих мотивів, спрямованих на викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 , при цьому на зауваження потерпілого щодо повернення телефону не відреагував та продовжив свої дії з метою заволодіння телефоном, після чого викраденим розпорядвився на власний розсуд, що й утворило закінчений злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

Також суд відхиляє твердження обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, а саме нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_11 (розбою), оскільки з правового висновку, викладеного в ухвалі Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 753/2814/15-к (провадження № 51-7629км18) вбачається, що за загальним визначенням розбій як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій належить до усічених складів злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Наявність додаткового безпосереднього об`єкта дає підстави для розмежування складів злочину. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору щодо особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою розбою від грабежу. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винних осіб, що й враховається судом при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , який здійснив раптовий напад на потерпілого ОСОБА_11 маючи при цьому намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , якому внаслідок вчиненого нападу заподіяно легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, що свідчить на користь того, що застосоване обвинуваченим ОСОБА_5 до потерпілого насильство було небезпечним для його життя чи здоров`я.

Аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , який заявив про свою непричетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 187 КК України, співставляючи ці показання та з показаннями потерпілих, свідків, та з іншими доказами - зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, суд робить висновок про те, що позиція обвинуваченого ОСОБА_5 про його непричетність до злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч.4 ст. 187 КК України, в яких його обвинувачують, є способом захисту останнього від висунутого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинах, намаганням ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне. Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

При цьому дослідивши надані докази, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що зібрані докази за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187 КК України є належними, допустимими, але у своїй сукупності є не достатніми для підтвердження факту вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Даючи юридичну оцінку дослідженим доказам, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння майном ОСОБА_11 (розбій), поєднаний із проникненням до житла та насильством, небезпечним для здоров`я ОСОБА_11 , вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, не підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а тому дії обвинуваченої ОСОБА_6 в цій частині підлягають перекваліфікації на ч. 1 ст. 396 КК України з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статтю кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанов Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.90 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Суд зазначає що доводи сторони захисту щодо відсутності в діях обвинуваченої ОСОБА_6 ознак розбою вчиненого за попередньою змовою групою осіб та необхідність кваліфікації вчиненого діяння як приховування злочину, є обґрунтованими з наступних підстав.

Так, кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінальним процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Системний аналіз суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_6 а саме: сукупність юридичних ознак, що визначають його як конкретний злочин, дають підстави вважати, що в діях обвинуваченої ОСОБА_6 відсутні усі елементи складу закінченого злочину, що їй інкримінують, зокрема, злочину, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.

Статтею 187 ч. 4 КК України передбачено кримінальну відповідальність за розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК України) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

В разі вчинення розбою посягання відбувається на два об`єкти - власність та життя і здоров`я потерпілої особи. При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту - життя і здоров`я особи.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

До фізичного насильства, що є ознакою розбою, також належить насильство, яке реально не спричинило шкоду життю, але було небезпечним для життя потерпілого в момент заподіяння, тобто в момент застосування створювало реальну загрозу для життя потерпілого. При цьому оцінка небезпечності насильства проводиться з урахуванням дійсності, реальності й характеру можливого насильства, коли така загроза не викликає сумніву щодо небезпечності дій винної особи. (ВС/ККС № 235/164/16-к від 24.04.2018).

Також з правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 18.02.2021 по справі №225/8066/19 вбачається, що вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього кримінального правопорушення декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовленість досягається словами, жестами, умовними знаками, а іноді поглядами як за тривалий час до початку вчинення кримінального правопорушення, так і за кілька годин, хвилин чи секунд. Початком вчинення кримінального правопорушення вважається початок виконання об`єктивної сторони. Усі погодження до початку замаху є попередніми. При цьому під час вчинення кримінального правопорушення кожен зі співучасників може вчиняти різні дії (подолання опору потерпілого, заподіяння тілесних ушкоджень, заволодіння майном), які спрямовані на досягнення єдиної мети.

Проте дослідженими судом доказами, жодним чином не підтвержено те, що обвинувачений ОСОБА_5 перед здійсненням розбою відносно потерпілого ОСОБА_11 повідомляв обвинувачену ОСОБА_6 про свій намір та те, вони заздалегідь чи за кілька годин, хвилин чи секунд до його вчинення домовились про спільне його вчинення, а також те, що обвинувачена ОСОБА_6 з метою виклику господаря будинку, тобто потерпілого, почала стукати у вікно, оскільки вказана версія обвинуваченими заперечується та не підтверджується поясненнями самого потерпілого ОСОБА_11 , наданими в судовому засіданні, оскільки останній вказав, що він особисто не бачив хто стукав у вікно та на його запитання «Хто там?», чоловічим голосом відповіли «Свої».

Також матеріалами криміналього провадження жодним чином не підтвержено те, що обвинувачена ОСОБА_6 вчиняла умисні дії, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , поєднані із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (подолання опору потерпілого, заподіяння тілесних ушкоджень, заволодіння майном), натомість потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив, що обвинувачена ОСОБА_6 не завдавала йому жодних тілесних ушкоджень, а навпаки прохала обвинуваченого ОСОБА_5 припинити його побиття. Також повідомив, що він особисто не бачив, хто саме з обвинувачених здійснив кражідку його майна. При цьому вказав, що він претензій до обвинуваченої ОСОБА_6 не має та вважає її жертвою обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтвердив той факт, що обвинувачена ОСОБА_6 тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 не наносила та його майно не викрадала.

Яких небуть інших даних, що могли б підтвердити доводи сторони обвинувачення про причетність обвинуваченої ОСОБА_6 до скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 розбою відносно потерпілого ОСОБА_11 , судом не встановлено, як і не наведено достатню кількість доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримання.

Виходячи з наведеного, за встановлених у даному провадженні фактичних обставин, суд дійшов висновку, що своїми діями обвинувачена ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 396 КК України, оскільки остання, маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину (розбою), усвідомлюючи свою активну роль у його приховуванні, правоохоронні органи про вказаний факт не повідомила, хоча мала таку можливість, в результаті чого заздалегідь не обіцяно приховувала вчинення особливо тяжкого злочину, таким чином створивши перешкоду у своєчасному виявленні та розкритті злочину, а також у притягненні винних осіб до кримінальної відповідальності, оскільки надані стороною обвинувачення докази винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України грунтуються лише на припущеннях.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 185, ч.4 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, а саме:

- умисне легке тілесне ушкодження;

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно;

- таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, повторно, поєднана з проникненням до сховища;

- відкрите викраження чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- розбій напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я ОСОБА_11 , поєднаний з проникненням у житло в умовах воєнного стану.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до проступку, нетяжкого, тяжкого та особливо тяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується формально, на всіх видах обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 не перебуває, на обліку у лікаря нарколога та лікаря - психіатра КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, останній раз: 02.07.2020 Харківським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 07.10.2022 на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області на невідбутий строк 1 місяць 26 днів.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, а також особу обвинуваченої, який не заміжня, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується формально, на обліку у лікаря нарколога та лікаря - психіатра КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, раніше судима, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, останній раз: 03.05.2023 Краснокутським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 125, ч.1,4 ст. 71 КК України до 3 років 15 днів позбавлення волі.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом визнано вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , щодо вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , щодо вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, судом не встановлено.

Під час вчинення кримінальних правопорушень, за даним кримінальним провадженням, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були осудні у розумінні ст. 19 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Окрім цього, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Також відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який неодноразово судимий, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі із призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка неодноразово судима, враховуючи ставлення обвинуваченої до скоєного, яка свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю та щиро каялася, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім.

Також беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_6 засуджується за даним вироком за кримінальне правопорушення, яке вона скоїла до постановлення Краснокутським районним судом Харківської області вироку від 03.05.2023, то при призначенні їй остаточного покарання, слід керуватися правилами ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вигляді утримання під вартою, підлягає залишенню до набрання вироком законної сили без змін.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2023 на: мобільний телефон «SICMA»; електропилу «Vitals» чорно червоного кольору; бензопилу «Vitals Professional» - слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 , ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч.4 ст.187 КК України та призначити йому покарання за цим законом:

- за ч.1 ст. 125 КК України покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт;

- за ч.2 ст. 190 КК України покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.186 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.187 КК України у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 13 квітня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_45 витрати за проведення судових товарознавчих експертиз № 411М від 13.04.2023; №431М від 21.04.2023 та №410М від 13.04.2023 на загальну суму 2150 грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-23/8072-Д від 21.04.2023 в розмірі 2390 грн. 00 коп.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України та призначити їй покарання за цим законом у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, згідно вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 03 травня 2023 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту її затримання, тобто з 13 квітня 2023 року.

Арешт, накладений ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19.04.2023 на: мобільний телефон «SICMA»; електропилу «Vitals» чорно червоного кольору; бензопилу «Vitals Professional» після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази:

- грошові кошти у сумі 1200 грн., які являють собою п`ять купюр з номіналом по 200 гривень з позначками: ХЛ 0677541; ЄГ 6542902; ЕИ 3678174; ГЗ 1250062; ВЖ 6056338, дві купюри по 100 гривень з позначками: ХБ 8890930; НОМЕР_3 передати власнику ОСОБА_13 ;

два відрізки липкої стрічки із слідом папілярних візерунків залишити при матеріалах кримінального провадження №0000035 від 13.01.2023;

-мобільний телефон «SICMA»; електропилу «Vitals» чорно червоного кольору; бензопилу «Vitals Professional» повернути власнику ОСОБА_11 ;

- упаковку телефона «Nokia 105» повернути власнику ОСОБА_10 .

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1