Справа № 216/1980/24
провадження 1-кп/216/440/24
УХВАЛА

іменем України

07 червня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000050 від 17.05.2019 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У Центрально-Міському районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Питання, що вирішується.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про повернення прокурору обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000050 від 17.05.2019 року як такий що не відповідає вимогам статті 291 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що з огляду на те, що прокурор або слідчий у строк до 17.05.2022 року не звернулись до слідчого судді для продовження строків досудового розслідування, постанова про внесення змін до складу групи прокурорів від 01 березня 2024 року, якою до складу групи був включений прокурор Криворізької спеціалізованої прокуратури у Сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 є незаконною з огляду на те, що вона винесена поза межами строку досудового розслідування, отже обвинувальний акт затверджений неуповноваженою особою.

Захисник вважає, що оскільки у кримінальному провадженні №0000050 строк досудового розслідування продовжувався ухвалами слідчих суддів, зокрема ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.11.2021 року, то положення ч. 8. ст. 615 КПК України та правовий висновок, сформульований Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 1 квітня 2024 року у справі № 178/50/20 не можуть бути застосовані, оскільки строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні визначався не ст. 219 КПК України, а ухвалою слідчого судді від 12.11.2021р.

Позиція учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали клопотання, посилаючись на обставини, наведені у ньому.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , а також обвинувачена ОСОБА_6 клопотання підтримали.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, посилався його необґрунтованість та невідповідність висновків захисника діючому законодавству.

Встановлені судом обставини.

17.05.2019 року до ЄРДР внесено відомості за №0000050, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженню доручено Слідчому відділу Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 продовжено на шість місяців, до 17.11.2020 року.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.11.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 продовжено на шість місяців, до 17.05.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.05.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 продовжено на шість місяців, до 17.11.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.11.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 продовжено на шість місяців, до 17.05.2022 року.

23.03.2022 старшим слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП кримінальне провадження №0000050 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Станом на день закриття кримінального провадження № 0000050 у ньому жодній особі не було повідомлено про підозру.

17.06.2022 року першим заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 постанова про закриття провадження була скасована як незаконна та необґрунтована, постанову направлено керівнику Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері для організації подальшого досудового розслідування.

04.01.2024 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

26.02.2024 р. постановою керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у Сфері оборони Східного регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

01.03.2024 р. постановою керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у Сфері оборони Східного регіону про внесення змін до складу групи прокурорів до групи прокурорів був включений прокурор ОСОБА_3 .

20.03.2024р. прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у Сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000050. 21.03.24р. вказаний обвинувальний акт направлено до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими він керувався.

Релевантне законодавство.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Статтею 3 КПК України встановлено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Частиною 1 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Положеннями частини другої цієї статті Кодексу унормовано, що обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації (ч. 4 ст. 291 КПК України).

Отже, положеннями статті 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, який повинен містити певні відомості, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються до обвинувального акта органом досудового розслідування. Відтак, перелік вимог щодо обвинувального акта є вичерпно визначеним та будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, не передбачено.

Мотиви і оцінка суду.

Щодо твердження сторони захисту, про те, що ухвала про арешт майна подана поза межами строку досудового розслідування.

Висновок про обчислення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 17.05.2019 року висловлений судом в ухвалі суду від 22 квітня 2024 р. при вирішенні питання про закриття кримінального провадження на підставі абзацу 2 пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Фактично доводи сторони захисту зводяться до того, що оскільки строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжувався ухвалою слідчого судді, то він не є тотожним із строком досудового розслідування визначеним ст. 219 КПК України та відповідні правила його обчислення встановлені ч. 8 ст. 615 КПК України та висновок, сформульований Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 1 квітня 2024 року у справі № 178/50/20 не може бути застосований, отже сторона обвинувачення була зобов`язана звернутись до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування встановленого ухвалою слідчого судді від 12.11.2021р. не пізніше 17.05.2022. або 12.07.2022р., чого зроблено не було.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження (п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Строк досудового розслідування та порядок його обчислення визначений ст.219 КПК України, ч. 7 ст. 217 КПК України, ч. 8. ст. 615 КПК України (в редакції, що діяла станом на 17.05.2022 р.). Окрім того, § 4 КПК України визначає підстави та порядок продовження строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 294 КПК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Системний аналіз положень ст. 294, ст. 295-1 КПК України в їх зв`язку із положеннями ст. 219 КПК України свідчать про те, що механізм продовження строку досудового розслідування, передбачений параграфом 4 глави 24 КПК України є формою процесуального контролю за дотриманням органом досудового розслідування строків досудового розслідування визначених ст. 219 КПК України. Вказаний контроль передбачав періодичну перевірку доцільності продовження вказаного строку.

Враховуючи викладене, після реалізації повноважень слідчого судді по здійсненню судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в частині перевірки доцільності продовження строку досудового розслідування визначеного ст. 219 КПК України та постановлення ухвали про його продовження, вказаний строк не набуває іншої правової природи.

Законодавець передбачив єдиний підхід до обчислення строку досудового розслідування, у тому числі і періодів, які в нього не включаються (ч. 5 ст. 290, ч. 8 ст. 615 КПК України) незалежно від того, продовжувався вказаний строк чи ні.

22.03.2022 року згідно із Законом № 2137-IX від 15.03.2022 статтю 615 КПК України доповнено частиною 8 наступного змісту: «у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення воєнного стану, строк від зазначеної дати до дати припинення чи скасування воєнного стану не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 цього Кодексу», яка була чинною до 31.01.2023р. Законодавець визначив єдину умову не застосування зазначеної норми під час дії воєнного стану - наявність у кримінальному провадженні осіб яким повідомлено про підозру. Довільне тлумачення вказаної норми та визначення додаткових умов, які не передбачив законодавець, як то наявність ухвали слідчого судді про продовження строку досудового розслідування, є перебиранням непритаманних суду правотворчих функцій, що є неприпустимим.

При цьому, сам факт звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування та задоволення вказаного клопотання в період дії приписів ч. 8 ст. 615 КПК України не змінює законодавчо встановлених правил обчислення строків досудового розслідування.

Оскільки норми КПК України, що передбачають підстави для неврахування строку досудового розслідування є універсальними, незалежно від того чи продовжувався вказаний строк відповідно до параграфа 4 глави 24 КПК України, то висновок, сформульований Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 1 квітня 2024 року у справі № 178/50/20, яким визначено, що у разі скасування прокурором постанови про закриття кримінального провадження, у якому жодній особі не було повідомлено про підозру, через її незаконність та необґрунтованість час між винесенням постанови про закриття і її скасуванням не включається у строки досудового розслідування є релевантним та підлягає застосуванню у вказаній справі.

Окрім того, з 01 січня 2024 року набули чинності зміни, внесені Законом України від 08.12.2023 № 3509-1Х «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури», згідно яких частину першу статті 219 КПК України викладено в такій редакції:

"1. Строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження";

частину другу та абзац четвертий частини шостої виключено.

При внесенні змін до кримінального процесуального закону законодавець чітко висловився в пункті 20-8 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України стосовно того, що положення частини першої статті 219 цього Кодексу в редакції Закону України від 08.12.2023 № 3509-ІХ "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури" застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури".

Водночас ст. 5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Як уже зазначалося, пункт п. 20-8 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України разом із моментом набуття чинності відповідними положеннями встановлює також і умову їх застосування до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності цим Законом (01.01.2024 р.).

Фактично йдеться про формулювання законодавцем спеціальної норми, яка стосується застосування редакції статті 219 КПК України.

Пункт 20-8 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України є спеціальною нормою щодо ст. 5 КПК України і, відповідно, у спеціально визначеній ним ситуації перевага має надаватися йому, а не загальній нормі ст. 5 КПК України (lex specialis derogat legi generali).

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 3 ст. 1 КПК України).

Відтак норма пункту 20-8 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України є складовою кримінального процесуального законодавства України, яку слід застосувати з тією особливістю, яка нею прямо визначена.

Таким чином, оскільки досудове розслідування та судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000050 від 17.05.2019 року не завершено до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури" (01.01.2024р.), то при обчисленні строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні слід застосовувати статтю 219 КПК України в редакції вказаного закону, яка не визначає строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні 04.01.2024р., а 26.02.2024 р. постановою керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у Сфері оборони Східного регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, постанова від 01.03.2024 р. про внесення змін до складу групи прокурорів, якою до групи прокурорів був включений прокурор ОСОБА_3 постановлена в межах строку досудового розслідування.

Таким чином, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000050 від 17.05.2019 затверджений уповноваженим прокурором в рамках строку досудового розслідування.

Щодо наявності інших підстав для повернення обвинувального акту.

Обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000050 від 17.05.2019, відповідає нормам кримінального процесуального законодавства, оскільки містить усі необхідні відомості, визначені частиною першою статті 291 КПК України. Також, органом досудового розслідування до нього додані усі необхідні процесуальні документи згідно переліку, наведеному у частині четвертій цієї статті Кодексу

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 11 червня 2024 року о 16-30 год.

Суддя ОСОБА_9