У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.06.2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вожаєль Республіки Комі, громадянина України, пенсіонера, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України, -

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.08.2024 року включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.08.2024 року включно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Стверджує, що слідчим суддею при обранні такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не врахована наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, його похилий вік та відсутність наслідків злочину.

Також захисник зазначає, що одна лише тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

У провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000440 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 , достовірно володіючи інформацією, що починаючи з 2014 року представниками РФ здійснено тимчасову окупацію частини території України, а починаючи з 24.02.2022 підрозділами ЗС РФ та іншими її військовими формуваннями здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, розуміючи, що представниками такої держави агресора вчиняються дії, направлені на виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. 18.07.2023 о 22 год. 21 хв., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений вчинення дій направлених на виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_8 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному чаті « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під публікацією, опублікованою адміністратором телеграм каналу «ІНФОРМАЦІЯ_5»: В американском твиттере обсуждают, кто из соседей незалежной что себе заберет.» (рос.), на якій зображена карта території України, де південні території зображена під прапором рф, ОСОБА_6 залишив коментар з наступним змістом: «Украинушки не должно остаться ничего. Это зло надо искоренить.».

В повідомленні, що було відправлене ОСОБА_6 містяться ознаки виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.436-2 КК України, як вчиненні дій, направлених на виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім цього, в період часу з 10.09.2023 по 29.12.2023, ОСОБА_6 , не сприймаючи державну владу в Україні, керуючись ідеологічними мотивами, діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_8 » (id: НОМЕР_2 ), вчиняв дії направленні на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Також, 16.09.2023 о 20 год. 06 хв., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій направлених на визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році,діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_8 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » під публікацією адміністраторів телеграм каналу з тестом: «Сегодня ВСУ ведут обстрел Горловки, Донецка.» (рос.), залишив коментар з наступним змістом:«Когда же всю нечисть бандеровскую ликвидируют.?».

В повідомленні, що було відправлене ОСОБА_6 , містяться ознаки визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Також, 17.09.2023 о 20 год. 18 хв., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій направлених на визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році,діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_8 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » під публікацією адміністраторів телеграм каналу з тестом: «Евреи-бандеровцы, позорящие свой народ. Фотофакт.» (рос.),залишив коментар з наступним змістом:«Не зря наверно их Гитлер так ненавидел».

В повідомленні, що було відправлене ОСОБА_6 , містяться ознаки визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім цього, 29.10.2023 о 19 год. 31 хв., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій направлених на заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році,діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram»,в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_8 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 під публікацією «Число людей, погибших в результате атак Израиля на сектор Газа, возросло до 8005, отмечает Минздрав Палестины.» (рос.) залишив коментар з наступним змістом:«А укры как бешенные вопят, что Россия их убивает. А теперь снимите кастрюли, и смотрите как евреи убивают палестинцев.».

В повідомленні, що було відправлене ОСОБА_6 містяться ознаки заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Також, 29.12.2023 в 19 год. 36 хв., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій направлених на глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році,діючи умисно, повторно, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_8 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (рос.) під публікацією здійсненою адміністратором чату, а саме: «Министр обороны ОСОБА_10 на своей странице в соцсети сообщил, что обстрелы как сегодня РФ способна повторять регулярно и украинцам надо быть к этому готовыми» (рос.), залишив коментар з наступним змістом:«Выродки бандеровские с кем вы решили воевать.?».

В повідомленні, що було відправлене ОСОБА_6 , містяться ознаки глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.436-2 КК України як вчинення дій направлених на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинені повторно.

Також, 28.06.1996 року Верховна Рада України від імені Українського народу - громадян України всіх національностей, виражаючи суверенну волю народу, спираючись на багатовікову історію українського державотворення і на основі здійсненого українською нацією, усім Українським народом права на самовизначення, дбаючи про забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя, піклуючись про зміцнення громадянської злагоди на землі України та підтверджуючи європейську ідентичність Українського народу і незворотність європейського та євроатлантичного курсу України, прагнучи розвивати і зміцнювати демократичну, соціальну, правову державу, усвідомлюючи відповідальність перед Богом, власною совістю, попередніми, нинішнім та прийдешніми поколіннями, керуючись Актом проголошення незалежності України від 24 серпня 1991 року, схваленим 1 грудня 1991 року всенародним голосуванням, прийняла цю Конституцію - Основний Закон України.

Так, згідно статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Відповідно до статті 2 Конституції України, суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Стаття 17 Конституції України визначає, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно статті 73 Конституції України, виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статті 85 Конституції України, призначення всеукраїнського референдуму з питань, визначених статтею 73 цієї Конституції, належить до повноважень Верховної Ради України.

Стаття 132 Конституції України визначає, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій.

Згідно статті 133 Конституції України, до складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, місто Київ та Севастополь.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_9 , а також інші представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

20 лютого 2014 РФ розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення ЗС РФ всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ.

У подальшому 24.02.2022 о 5 год. президентом РФ ОСОБА_9 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань, після чого війська РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

На виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє і на даний час.

Незважаючи на вищевказані зобов`язання по неухильному додержанню Конституції та законів України, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів Російської Федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаною про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку РФ підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди основам національної безпеки України, діючи із злочинним умислом, свідомо вчиняла дії щодо розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій направлених на зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак не пізніше грудня 2023 року, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на зійснення серед невизначеного кола осіб користувачів кростплатформеного месенжера «Telegram» закликів до вчинення умисних дій зі зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, 06.12.2023 о 19 год. 01хв., ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення закликів з метою зміни меж території? або державного кордону Украі?ни на порушення порядку, встановленого Конституцією Украі?ни, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи ноутбук марки Acer, s/n LXPNX020209521A8952000 та використовуючи додаток «Telegram», в якому він вже був зареєстрований як « ОСОБА_8 » (id: НОМЕР_2 ), а саме в загальнодоступному телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », під публікацією здійсненою адміністратором чату, а саме: «О вечном двуличии и лицемерии галичан.»(рос.),залишив коментар з наступним змістом:«Отдать Галичину полякам, а они знают как учить бандеровцев хорошим манерам».

13.06.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні, у тому числі тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000440 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України,

Зауважено, що 13.06.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 12.06.2024, за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , висновком експерта за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи № 3127/24-36 від 23.05.2024р. та інш. письмовими доказами.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч 1,3 ст.436-2, ч.1 ст.110 КК України, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик того, що ОСОБА_6 розуміючи наслідки вчиненого, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо наявності ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний може вжити заходів до спотворення інформації, що міститься в загально доступних чатах, видаливши коментарі, які є предметом злочину в цьому кримінальному провадженні, також підозрюваний, враховуючи його політичні проросійські погляди, може й надалі закликати до змін меж території або державного кордону України та виправдовувати збройну агресію, направлену проти народу України.

Враховуючи відомості про особу підозрюваного, враховуючи фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, вчинення злочинів проти територіальної цілісності, недоторканості та державного суверенітету України, вчинення їх в умовах воєнного стану, зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, що підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, з врахуванням встановлених ризиків, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Твердження захисника, що зважаючи на відомості про особу підозрюваного, а саме, що він похилого віку, має міцні соціальні зв`язки, то до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не є слушними, оскільки ці обставини суттєво не зменшують наявні ризики.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.06.2024 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: