Єдиний унікальний номер № 285/2374/24
Провадження № 1-кп/0285/517/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Звягель кримінальне провадження № 285/2374/24 0000352) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 07.12.2006 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

2) 18.07.2019 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі; звільнився 14.08.2023 з Софіївської ВК № 45 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

УСТАНОВИВ:

29 березня 2024 року о 22 годині 48 хвилин ОСОБА_4 слідуючи тротуаром біля магазину «Ажур», що по АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка рухалася попереду та тримала у своїй руці жіночу сумочку. В цей момент та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, а саме вказаною жіночою сумочкою.

З метою реалізації свого злочинного умислу, достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», введено воєнний стан, який наразі продовжений, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, з метою власного збагачення за чужий рахунок, ОСОБА_4 наблизився ззаду до потерпілої ОСОБА_6 та застосовуючи фізичну силу, схопив потерпілу своїми руками за верхній одяг та утримуючи останню, завів за кут магазину «Ажур», де притиснув до паркану, після чого шляхом ривка заволодів належною останній жіночою сумочкою, у якій знаходилися гаманець, документи та особисті речі потерпілої.

Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном став залишати місце скоєння злочину, рухаючись по АДРЕСА_3 , однак потерпіла ОСОБА_6 почала переслідувати останнього, вголос вимагаючи повернення викраденого в неї майна та документів. Наздогнавши ОСОБА_4 за декілька метрів від місця вчинення злочину, повторно висунула останньому вимогу повернення викраденого в неї майна, однак ОСОБА_4 на такі дії не реагував, а навпаки, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на заволодіння чужим майном та можливості вільного розпорядження ним, наніс потерпілій ОСОБА_6 один удар долонею руки в обличчя, та утримуючи потерпілу своєю рукою за руку, повернув належну їй сумку, за умови передачі йому наявних в ній грошових коштів, на що потерпіла погодилась та передала останньому грошові кошти в сумі 700 грн.

Після цього, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадені грошові кошти в сумі 700 грн. місце вчинення злочину залишив, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної та фізичної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: 29.03.2024 року близько 23 години знаходячись біля магазину «Ажур», що по АДРЕСА_2 відкрито, за допомогою насильства, заволодів грошовими коштами потерпілої. Також пояснив, що розумів, що вчиняє грабіж.Про вчинене жалкує та розкаюється, просив суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах кримінального провадження знаходиться її заява про розгляд кримінального провадження без її участі, підтримує покази дані нею на досудовому слідстві, при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, заявляти цивільний позов не бажає.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 який в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, характеризується негативно, раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинив тяжкий злочин, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України.

Суд вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Призначення такого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Враховуючи ризики ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання та вчинення ним нового злочину, суд вважає за необхідне продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 діб.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України до строку відбування покарання за цим вироком суд зараховує строк попереднього ув`язнення, починаючи з дня затримання ОСОБА_4 30.03.2024 року працівниками поліції по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішено судом в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України до строку відбування покарання за цим вироком суд зараховує строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 30 березня 2024 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше шістдесяти діб, тобто до 18 липня 2024 року.

Речові докази у кримінальному провадженні: куртку чорного кольору, штани чорного кольору, пару кросівок чорного кольору, мобільний телефон марки Nokia, імеі №1 - НОМЕР_1 , №2 - НОМЕР_2 з сім карткою № НОМЕР_3 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Звягельського РВП - повернути власнику.

Арешт накладений, згідно ухвали слідчого судді від 01.04.2024 року, на куртку чорного кольору, штани чорного кольору, пару кросівок чорного кольору, мобільний телефон марки "Nokia", імеі № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 з сім карткою № НОМЕР_3 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію повного тексту вироку в порядку ст. 615 КПК України, негайно після проголошення його резолютивної частини, вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий