Справа № 283/1354/21
Провадження №1-кс/283/93/2024
У Х В А Л А

29 лютого 2024 року м. Малин

Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави кримінальному провадженні № 0000035, -

встановив:

Прокурор Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 подала до слідчого судді клопотання в якому просить застосувати до адвоката ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави в розмірі 1000000 гривень, поклавши на нього наступні обов?язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, а саме: м. Малин Житомирської області;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, роботи.

На обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000035, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 3641, ч. 1 ст. 366 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , який є адвокатом та директором ТОВ «Вілінова», з метою заволодіння правом на оренду земельних ділянок фізичних осіб, які знаходяться на території Українківського та Вишівського старостинських округів Малинської територіальної громади Коростенського району Житомирської області, підробив 170 договорів оренди земельних ділянок. Дані договори земельних ділянок ОСОБА_4 підписував від імені бувшого директора ТОВ «Вілінова» ОСОБА_5 та від імені фізичних осіб, які були власниками земельних ділянок.

В подальшому ОСОБА_4 подав дані договори оренди державному реєстратору Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області на реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав оренди ТОВ «Вілінова» на 170 земельних ділянок.

Також на зміну орендаря деяких земельних ділянок ОСОБА_4 від імені ТОВ «Вілінова» уклав з ТОВ «Городок-Агро» угоди на передачу від ТОВ «Вілінова» до ТОВ «Городок-Агро» прав та обов?язків орендаря.

Таким чином своїми діями ОСОБА_4 вчинив наступні кримінальні правопорушення:

-за ч. 1 ст. 366 КК України за ознаками складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей;

-за ч. 4 ст. 190 КК України за ознаками придбання права на майно шляхом обману, вчинене в особливо великому розмірі;

-за ч. 2 ст. 3641 КК України за ознаками зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами. У зв?язку з цим ОСОБА_4 16.02.2024 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Про вказаний факт свідчить і те, що ОСОБА_4 не з`являвся за викликами до правоохоронних органів, ухилився від виконання ухвали суду про привід та змінює місце проживання.

Також в силу того, що ОСОБА_4 володіє спеціальними знаннями та статусом, він може незаконно впливати на потерпілих з метою зміни наданих ними показань.

Крім того під час досудового розслідування не виявлено оригіналів підроблених договорів оренди землі, а тому є ризики, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів.

За таких обставин, враховуючи розмір заподіяної шкоди, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави в розмірі 1000000 гривень.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з вищевказаних підстав.

ОСОБА_4 заперечив проти застосування щодо нього запобіжного заходу, пояснивши, що прокурор порушив порядок вручення йому повідомлення про підозру, а тому він не набув статусу підозрюваного.

Вивчивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчим суддею встановлено, що 26.04.2021 року, 18.05.2021 року, 29.09.2023 року та 08.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 3641, ч. 1 ст. 366 КК України. Дані відомості внесені на підставі заяв потерпілих про заволодіння їх земельними ділянками (Т.1, а.с. 20-68). Під час здійснення досудового розслідування були зібрані докази, які свідчать про те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право оренди ТОВ «Вілінова» на 170 земельних ділянок фізичних осіб, які знаходяться на території Українківського та Вишівського старостинських округів Малинської територіальної громади Коростенського району Житомирської області (Т.1, а.с. 69-171). Також зібрані докази вказують на те, що договори оренди земельних ділянок підроблені, оскільки деякі з них укладені між ТОВ «Вілінова» та власниками земельних ділянок до реєстрації ТОВ «Вілінова» або після смерті власників земельних ділянок (Т.2, а.с. 98-136).

Після реєстрації права оренди земельних ділянок повноваження ТОВ «Вілінова», як орендаря деяких земельних ділянок, були передані ТОВ «Городок-Агро» на підставі укладених угод (Т.2, а.с. 1-29).

Згідно висновків експертів заволодіння ТОВ «Вілінова» правом оренди земельних ділянок заподіяло їх власникам матеріальну шкоду в розмірі 12464200 гривень (Т.1, а.с. 172-223).

Вищевказані докази дають підстави обґрунтовано підозрювати у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , оскільки він є директором ТОВ «Вілінова» (Т.1, а.с. 96-101, 106-110).

На підставі вищевказаних доказів керівник Житомирської обласної прокуратури 16.02.2024 року склав та підписав повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 3641, ч. 1 ст. 366 КК України (Т.2, а.с. 31-60). Дане повідомлення про підозру складене та підписане керівником Житомирської обласної прокуратури в силу п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, оскільки ОСОБА_4 є адвокатом (Т.1, а.с. 93).

Здійснити письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 керівник Житомирської обласної прокуратури доручив керівнику Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 481 КПК України (Т.2, а.с. 30).

На повідомленні про підозру керівник Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 поставив свій підпис та вказав, що він вручив повідомлення про підозру, залишивши копію повідомлення на автомобілі ОСОБА_4 . Даний факт засвідчили двоє понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Також керівник Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 за участю понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 склав протокол вручення повідомлення про підозру адвокату ОСОБА_4 (Т.2, а.с. 62-63).

В даному протоколі зазначено, що керівник Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на території ТОВ «Агрофірма Малинівське» оголосив повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 3641, ч. 1 ст. 366 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 залишено на капоті автомобіля «Jeep» р.н. НОМЕР_1 . ОСОБА_9 знаходився у вказаному автомобілі, повідомлення про підозру отримувати відмовився. Крім того в даному протоколі зазначено, що в подальшому 16.02.2024 року повідомлення про підозру ОСОБА_4 16.02.2024 року направлено «Новою поштою» за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , направлено на електронну пошту ОСОБА_4 на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено на електронну пошту ради адвокатів Рівненської області та в месенджер додатку «Whatsaap» на мобільний номер ОСОБА_4 НОМЕР_2 .

Слідчий суддя вважає, що прокурор не довів, що він належним чином вручив ОСОБА_4 повідомлення про підозру, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

В ст. 112 КПК України вказано, що у повідомленні повинно бути зазначено:

1) прізвище та посада слідчого, прокурора, слідчого судді, найменування суду, який здійснює повідомлення;

2) адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку;

3) ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса;

4) найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення;

5) процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється;

6) дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа;

7) інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа;

8) вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття;

9) підпис слідчого, прокурора, слідчого судді, судді, який здійснив виклик.

Аналіз вищевказаних статей свідчить про те, що повідомлення про підозру є процесуальною дією і про її вчинення особа повинна бути повідомлена в порядку передбаченому главою 11 КПК України.

Доказів направлення такого повідомлення прокурор не надав, а залишення повідомлення про підозру на капоті автомобіля не є належним врученням повідомлення про підозру.

Згідно ст. 278 КПК України письмове повідолення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В протоколі про вручення повідомлення про підозру адвокату ОСОБА_4 зазначено, що ОСОБА_4 відмовився отримувати повідомлення про підозру, а тому воно було надіслано «Новою поштою» за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , направлено на електронну пошту ОСОБА_4 на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено на електронну пошту ради адвокатів Рівненської області та в месенджер додатку «Whatsaap» на мобільний номер ОСОБА_4 НОМЕР_2 (Т.2, а.с. 62-63).

На підтвердження відмови ОСОБА_4 від отримання повідомлення про підозру надано відеозаписи з камери «Panasonic» та з мобільного телефону «Айфон 14 про макс» (Т.2, а.с. 82-92). Однак з даних відеозаписів неможливо встановити, що ОСОБА_4 пропонувалося отримати повідомлення про підозру і, що він відмовився його отримати. З них неможливо встановити особу, яка знаходилась в автомобілі. Крім того протокол про вручення повідомлення про підозру датований 16.02.2024 року, а відеозапис з камери «Panasonic» датований 17.02.2024 року.

Щодо направлення повідомлення про підозру «Новою поштою» за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (Т.2, а.с. 94), направленя на електронну пошту ОСОБА_4 на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 та в месенджер додатку «Whatsaap» на мобільний номер ОСОБА_4 НОМЕР_2 (Т.2, а.с. 95-97), слідчий суддя вважає зазначити наступне.

Даний спосіб вручення повідомлення про підозру застосовується у випадку неможливості вручення особисто. Порядок такого вручення регламентований главою 11 КПК України (ст. ст. 133-143 КПК України).

Відповідно до ст. ст. 135, 136 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Особа, що перебуває під вартою, викликається через адміністрацію місця ув`язнення.

Повістка про виклик неповнолітньої особи, як правило, вручається її батьку, матері, усиновлювачу або законному представнику. Інший порядок вручення повістки допускається лише у випадку, якщо це обумовлюється обставинами кримінального провадження.

Повістка про виклик обмежено дієздатної особи вручається її піклувальнику.

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

В вищевказаних статей вбачається, що особа вважається такою, що отримала повідомлення про підозру в тому випадку, якщо є розпис особи про отримання повідомлення про підозру, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повідомлення про підозру, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення про підозру або ознайомлення з її змістом, а також підтвердження отримання особою повідомлення про підозру відповідним листом електронної пошти.

Жодних даних про те, що ОСОБА_4 було вручене повідомлення про підозру, або його було ознайомлено із змістом повідомлення про підозру слідчому судді не надано.

Крім того повідолення про підозру через месенджер додатку «Whatsaap» було направлене на мобільний номер НОМЕР_3 , хоча в Єдиному реєстрі адвокатів України зазначений мобільний номер ОСОБА_4 НОМЕР_4 (Т.1, а.с. 93).

Таким чином слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено факт повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а тому він не набув статусу підозрюваного.

За таких обставин слідчий суддя відмовляє в застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 111, 112, 135, 136, 177, 182, 276, 278, 481 КПК України,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави кримінальному провадженні № 0000035 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1