Справа № 638/9805/24
Провадження № 1-кп/638/1594/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, подане в межах кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 від 24 березня 2024 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харкова, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 від 24 березня 2024 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, прокурор зазначив, що обвинувачена може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор вказав на обґрунтованість наявних ризиків, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала.

Суд, дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено мету застосування запобіжного заходу, яка полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Прокурор просить застосувати стосовно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 181 домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. З буквального тлумачення зазначеної процесуальної норми, вбачається, що місцем виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є житло. Слідчий суддя вважає за доцільне звернутися до бланкетної норми права, а саме: до Інструкції «Про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.07.2016 року № 654, відповідно до п. 3 якої житло є будь-яким приміщенням, яке знаходиться в постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також усі складові частини такого приміщення.

Суд, зазначає, що обвинувачена не є власником вказаного вище майна за адресою: АДРЕСА_1 , яке прокурор просить обрати місцем відбування обвинуваченою цілодобового домашнього арешту.

Матеріали клопотання прокурора не містять дозволу власника майна на відбування в ньому обвинуваченою запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, жодних інших свідчень на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у клопотанні та під час судового засідання суду надано не було. Фактично, наявність ризиків, зокрема можливість ОСОБА_4 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тотожними обставинами без доведення наявності причинно-наслідкового зв`язку між певними діями обвинуваченої, які можуть привести до вказаних ризиків.

Вирішуючи питання щодо наявності ризиків, які дають підстави суду обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд доходить висновку, що вказані прокурором у клопотанні ризики не знайшли свого підтвердження в матеріалах клопотання в результаті його розгляду.

Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 194, 196, 331, 372, 395 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про застосування стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, подане в межах кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 від 24 березня 2024 року, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя