Справа №721/392/24
Провадження 1-КП/721/39/2024
У Х В А Л А

Іменем України

Путильський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників: ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Путила Чернівецької області, у дистанційному режимі відеоконференції між Путильським районним судом Чернівецької області та Державною установою «Чернівецький слідчий ізолятор» обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 06.03.2024року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Комарівці, Сторожинецького району, Чернівецької області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, розлучений, не працює, військовозобов`язаний, раніше судимого, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродж. АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працює, військовозобов`язаний, раніше не судимий, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, згідно ухвали Винницького районного суду Чернівецької області від 08.03.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, дата ухвалення рішення про призначення підготовчого судового засідання 29.04.2024р, -

В С Т А Н О В И В :

26.04.2024 року до Путильського районного суду Чернівецької області направлено з Вижницької окружної прокуратури обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Кримінальне провадження 06.03.2024 року внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000111.

Одночасно з обвинувальним актом до суду від Вижницької окружної прокуратури надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком до 60 діб. Посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав, просив суд його задовольнити. Також просив суд призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечувала щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотала суд про заміну запобіжного заходу на домашній арешт, а вразі якщо суд не погодиться з її клопотанням, просила суд зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки її підзахисний перебуває в скрутному матеріальному становищі, також просила суд врахувати, що ОСОБА_5 вину визнав, сприяв в розкритті кримінального правопорушення, позитивно характеризується. Також зазначила, що не заперечує щодо призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника також вказав, що не заперечує щодо призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України суд не вбачає. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Путильському районному суду Чернівецької області.

Враховуючи думку учасників судового провадження, а також у відповідності до вимог ст.27 та ст.31 КПК України судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні, одноособово.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 березня 2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 04 травня 2024 року. Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 було наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Так, як є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , підозрюючись у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Одночасно визначений запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, а саме розміром 70 прожиткових мінімум для працездатних осіб, що становить 211960грн.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Конституційний Суд України у рішенні від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 висловив позицію про те, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України» вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

У пункті 5 цього ж рішення зазначено, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 р.(із змінами) «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування», тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи, передбачені законом, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ст. 197, 199 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Суд, враховуючи характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчить про підвищену суспільну небезпеку, оскільки ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктом 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суд та існування можливості вчинення ним інших правопорушень. Крім того, суд враховує, суспільну небезпечність інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Судом враховано аргументи, які наводилися захисником обвинуваченого ОСОБА_5 у його клопотанні, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні підстави вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому є необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 діб.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтоване та підлягає задоволенню, а тому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави, а саме 70 прожиткових мінімум для працездатних осіб, що становить 211960грн., згідно ухвали слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 березня 2024 року.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а також зменшення розміру застави є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки не наведено переконливих обставин для його зміни чи зменшення розміру застави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.177-184,194,199,314-317,331,369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та зменшення розміру застави - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродж. смт. Берегомет, Вижницького району, Чернівецької області, українець, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працює, військовозобов`язаний, раніше не судимий, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 залишити без зміни - у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 29 червня 2024 року.

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК Українина 08 травня 2024 року 11год. 30хв. в залі судових засідань Путильського районного суду Чернівецької області.

Проведення судового розгляду здійснювати у відкритому судовому засіданні, одноособово.

Викликати у судове засідання, обвинувачених, захисників.

Роз`яснити учасникам судового провадження про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її винесення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду, а обвинуваченим який тримається під вартою-в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 01 травня 2024 року.

Суддя Путильського районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1