Справа №-613/1006/22 Провадження №-1-кп/613/37/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0000359 від 10 липня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюма Харківської області, громадянина України, українця, одруженого, стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , будучи зарахованим для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.07.2022 приблизно о 15:25, перебуваючи на території місця тимчасового розміщення особового складу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у приміщенні Семеноярівської філії комунального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області за адресою: АДРЕСА_3 , будучи невдоволеним словесною образою та виниклим конфліктом з солдатами роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 і ОСОБА_11 через непорозуміння щодо часу повернення зі звільнення останніх, діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст.ст. 17, 28 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 14, 16, 33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи продемонструвати свою фізичну перевагу над солдатами ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які не перебували з ним у відносинах підлеглості, задля підвищення власного авторитету в колективі, своєї уявної переваги над ним, та з метою досягнення злочинного результату - демонстрації покарання за несвоєчасне повернення зі звільнення, без будь-яких вагань, взявши ввірений йому для службового користування ручний кулемет Калашникова № 1982ПЯ- 5665 калібру 5,45 мм та набої до нього, які були при ньому, поставивши запобіжник у режим автоматичного вогню, дославши патрон до патронника, здійснив у стоячих навпроти нього на відстані приблизно 2-3 метрів солдат ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , з короткої дистанції, дев`ять пострілів, частина з яких влучили у ніжні кінцівки останніх.

Внаслідок здійснених ОСОБА_9 пострілів у ОСОБА_11 мали місце: сліпе вогнепальне поранення верхньої третини гомілки по медіальній поверхні верхньої третини із наявністю вогнепального перелому медіального виростку велико-гомілкової кістки із незначним зміщенням уламків та дефектом кісткової структури; наскрізне вогнепальне поранення м`яких тканин правого стегна, що утворились від ударно - травматичної дії тупого твердого предмету з обмежено поверхнею та високою кінетичною енергією. Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 09-1168/2022 від 18.10.2022 встановлені у ОСОБА_11 два вогнепальні поранення не є небезпечними для життя в момент заподіяння, а спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів і відносяться до ушкоджень середнього ступню тяжкості.

Внаслідок здійснених ОСОБА_9 пострілів у ОСОБА_10 мали місце: вогнепальне поранення нижньої третини правої гомілки; вогнепальне поранення верхньої третини лівої гомілки по передній поверхні; рвана рана в середній та у верхній третині лівої гомілки по внутрішній поверхні; що утворились від ударно - травматичної дії тупого твердого предмету з обмежено поверхнею та високою кінетичною енергією. Відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 09-1167/2022 від 18.10.2022 встановлені у ОСОБА_10 вогнепальні поранення нижніх кінцівок (які ускладнились розвитком післятравматичної лівобічної нейропатії малогомілкового нерву та парезу даного нерву) не є небезпечними для життя в момент заподіяння, а спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів і відносяться до ушкоджень середнього ступню тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив, що 22.07.2022 вранці він приїхав в місце тимчасового розташування, де зустрів потерпілих. Між ними виникла словесна перепалка, пов`язана з перебуванням потерпілих у звільненні. Після цього вони розійшлись по кімнатах, про конфлікт ОСОБА_9 доповів керівництву. Через деякий час вони зустрілись в коридорі, почали спілкуватись на підвищених тонах, на крики вийшов солдат ОСОБА_13 та зробив зауваження, а ОСОБА_14 у відповідь вдарив його та почав душити.

Після цього ОСОБА_9 взяв в своїй кімнаті РПК (5.45 мм) та направився до кімнати відпочинку, щоб взяти все необхідне для чистки зброї, зброя висіла на плечі. Потім почалась черга, як саме пояснити не може. Ствол пішов знизу догори, чергою поранило потерпілих в ноги.

ОСОБА_9 викликав швидку, накладав потерпілому ОСОБА_15 турнікет, зброю одразу віддав командиру.

При цьому зазначив, що спеціально не переводив кулемет в автоматичний режим. Непомітне перемикання нерідко трапляється, в даному випадку перевідник режиму вогню випадково перемкнувся з режиму одиночного пострілу на чергу.

Також пояснив, що в день подій жодних намірів поранити або якось зашкодити потерпілим він не мав, раніше конфліктів з потерпілими не було, сварка сталась через непорозуміння з приводу їх звільнення. Чи казав він перед пострілами ті слова, про які згадували потерпілі, він не пам`ятає, чи казали потерпілі йому щось, також не пам`ятає, оскільки усвідомив вже наслідки ситуації. Алкогольні напої або наркотичні засоби не вживав.

Також зазначив, що окремої кімнати для зберігання зброї в розташуванні не було, всі носили зброю з собою. РПК, з якого були здійснені постріли, використовувався напередодні на похованні товариша по службі, отже вважає себе винним зокрема в тому, що не перевірив та не перезарядив кулемет після похорону.

Щодо відшкодування шкоди, то спочатку збирали кошти на лікування ОСОБА_16 , якого побив потерпілий ОСОБА_14 . Потім ОСОБА_9 передав 40 тис. грн. власних коштів через ОСОБА_17 для передачі Точоному. Після цього під час розмови ОСОБА_14 сказав, що треба терміново зібрати 9 тис. доларів, для ОСОБА_9 така сума була не підйомною, отже шкоду він не відшкодував. В подальшому, під час розгляду справи в суді, отримував буквально по 10 тис. грн. на місяць, отже також не мав можливості відшкодувати шкоду.

Зазначив, що щиро кається у скоєному, не хотів завдати шкоди потерпілим у слідчому експерименті участь брав добровільно та розповідав слідчому правду. Просив не позбавляти його волі, надати можливість продовжувати службу та відшкодовувати шкоду потерпілим.

Цивільні позови потерпілих визнав частково по 100000.00 кожний.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими в ході судового розгляду:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив в судовому засіданні, що 26.04.2022 він приступив до служби. Йому повідомили, що ОСОБА_9 виконує обов`язки командира роти, з усіх питань необхідно було звертатися до нього.

08.07.2022 ОСОБА_10 та його син ОСОБА_11 здали наряд і домовились з ОСОБА_9 про те, що вони на пару годин раніше підуть у звільнення, хоча повинні були йти з 07.00 год. вечора до ранку. ОСОБА_9 був не проти. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли у звільнення, так як домовилися з ОСОБА_9 .

О 20.00 год. ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_9 та запитав, де вони є, був дуже агресивний. Потерпілий сказав, що у звільненні вони будуть до ранку, а ОСОБА_9 почав кричати. Потерпілий також зазначив, що останній місяць ОСОБА_9 поводився агресивно, чи вживав він щось, стверджувати потерпілий не може.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приїхали у розташування частини 09.07.2022 о 06-30 годині ранку, ОСОБА_9 приїхав о 7.00 год. ранку. Останній поводив себе агресивно.

ОСОБА_9 показав журнал, у якому було записано, що Точоні повинні перебувати у звільненні до 7.00 години вечора, проте ОСОБА_10 говорив ОСОБА_9 , що вони домовлялись про звільнення до ранку. Після чого словесний конфлікт закінчився і вони розійшлися.

В цей день потерпілі Точоні заступали в наряд, в обідній час ОСОБА_10 був відсутній в частині, та приблизно о 15.00 він повернувся у розташування частини. ОСОБА_9 сказав ОСОБА_10 , що вийшла незручна ситуація, на що ОСОБА_10 сказав, що увечері вони помиряться.

Приблизно о 15.10-15-15 год. ОСОБА_10 сказав сину, щоб вони йшли обідати. Після чого вони з сином пішли у свою кімнату, щоб залишити зброю. Коли направлялись до кімнати, зустрілися з ОСОБА_18 , який знову був агресивний, штовхнув ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_9 пішов до кімнати, де зберігав свою зброю, а Точоні пішли до своєї кімнати, де в той час спав військовослужбовець - Миргородський ОСОБА_19 . Потім до кімнати зайшов ОСОБА_20 зі зброєю, у нього був його кулемет, увімкнув світло у кімнаті, сказав : «на коліна» та почав стріляти у стелю, потім в підлогу та, піднімаючи зброю, почав стріляти по ногам Точоних.

Потім до приміщення зайшли інші військові, забрали у ОСОБА_9 зброю та почали надавати медичну допомогу. Потерпілий пам`ятає, що були присутні ОСОБА_21 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 . ОСОБА_10 повезли до лікарні в м. Богодухів першого, бо в нього були поранені обидві ноги, а потім ОСОБА_10 дізнався, що сина повезли до Харкова.

Постріли були на обох ногах, на правій нозі куля пішла навиліт, чотири кулі витягували з лівої ноги, перебиті нерви, рвана рана. Лежав тричі в інституті нейрохірургії, робили операції, стопа та пальці не функціонують.

Кімната, в якій це сталось, площею приблизно 5 м на 8 м. Матрац ОСОБА_10 від вхідних дверей знаходився на відстані 2 м, а сина 3 м.

Коли ОСОБА_20 стріляв, постійно говорив: «я попереджав».

Цивільний позов потерпілий підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Зазначив, що матеріальна шкода становить 1 млн. грн.., моральна 1 млн. грн. Пояснив, що у сина було 14 операцій, 6 місяців він лежав, не встаючи з ліжка, у лікарні. Дружина постійно була з сином в лікарні, вони понесли великі витрати на лікування, оренду житла, також зазнали психологічної травми.

Також потерпілий зазначив, що сам ОСОБА_9 допомоги не надавав, кошти не компенсував. Стосовно коштів (40000.00 грн.), то ці кошти збирали для ОСОБА_24 .

Вважав, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі на максимально можливий строк.

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що коли він прийшов на службу, йому повідомили, що ОСОБА_9 виконує обов`язки командира роти, розписує наряди та звільнення.

08.07.2022 ОСОБА_11 разом з батьком ОСОБА_25 йшли у звільнення та домовились з ОСОБА_9 , що вони підуть раніше на пару годин та повернуться зранку, бо в них було багато справ, які потрібно було вирішити.

Потім ОСОБА_11 від батька дізнався, що останньому зателефонував ОСОБА_20 , сварився та запитував, де вони знаходяться, та сказав, щоб вони повернулися у розташування частини ввечері цього ж дня.

09.07.2022 ОСОБА_11 та його батько зранку повернулися зі звільнення приблизно о 07.00-07-10 год. та стали з ОСОБА_9 з`ясовувати, чому виник конфлікт, оскільки про те, що вони підуть у звільнення раніше та повернуться наступного дня зранку вони із ОСОБА_9 домовлялися.

ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_26 відійти та поговорити про цей конфлікт, на що ОСОБА_20 відповів поговоримо в іншому місці.

В обід ОСОБА_11 разом з батьком здали наряд та відправлялися в кімнату відпочинку, де відпочивав інший військовослужбовець ОСОБА_27 .

Вони поклали зброю під матраци та збирались до столової, пообідати. Коли стояли біля свої ліжок, то побачили, що в кімнату зайшов ОСОБА_9 , увімкнув світло, сказав: «на коліна», та почав стріляти з кулемета у стелю, потім у підлогу та по їхнім ногам. ОСОБА_11 та його батько упали на підлогу, в цей час прокинувся ОСОБА_28 та забрав у ОСОБА_9 зброю. Потім в кімнату забігли інші військовослужбовці та запитали у Вельможного, що він накоїв, на що ОСОБА_9 відповів, що він попереджав. Після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_29 стали надавати медичну допомогу, накладати турнікети, ОСОБА_10 відвезли до лікарні в м. Богодухів першим, а ОСОБА_11 відвезли до лікарні в м. Харків.

Коли ОСОБА_11 винесли на носилках та поклали до машини, ОСОБА_20 підійшов до нього та знову сказав: « ОСОБА_30 без обід, я вас попереджав». Також зазначив, що ОСОБА_9 останній час ходив сам не свій, можливо вживав алкоголь.

Цивільний позов потерпілий підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. В обґрунтування заявлено цивільного позову ОСОБА_11 зазначив, що він був спортсменом, на даний час спортом займатися він не зможе, скоріше за все отримає групу інвалідності, 7-8 місяців він перебуває у лікарні, пережив 15 операцій, ще попереду будуть проводитись операції на ногах. Тому просить стягнути 500000.00 грн. матеріальної шкоди та 1500000.00 грн. моральной шкоди.

- показаннями свідка ОСОБА_31 , який пояснив в судовому засіданні, що в той день він відпочивав. Прокинувся від того, що почув постріли.

Побачив, що ОСОБА_10 стояв та в нього з ніг текла кров, ОСОБА_11 лежав на підлозі, а ОСОБА_9 стояв та в руках тримав кулемет дулом вгору. ОСОБА_32 почав шукати турнікет, та в цей час до приміщення зайшов ОСОБА_33 , який став надавати першу медичну допомогу Точоним, після чого до приміщення зайшли інші військовослужбовці, а ОСОБА_34 вийшов з приміщення. Після чого приїхав ОСОБА_35 , медик роти. ОСОБА_36 відвезли першого до лікарні до м. Богодухова, а ОСОБА_37 забрала швидка медична допомога, в яку лікарню, свідку невідомо. Після цього, години через півтори, свідок спілкувався з ОСОБА_38 , ОСОБА_39 сказав, що не може пояснити, що сталося. ОСОБА_39 був схвильований.

Зранку між Точоними та ОСОБА_38 був словесний конфлікт.

Чи надавав ОСОБА_39 першу допомогу Точоним, свідок не бачив.

- показаннями свідка ОСОБА_40 , який пояснив в судовому засіданні, що в день подій він знаходився на подвір`ї та почув чергу пострілів у розташуванні роти. Коли він зайшов до приміщення, то побачив ОСОБА_41 , які лежали на підлозі, яким ОСОБА_33 та ОСОБА_39 надавали медичну допомогу.

Після чого зайшов медик Кіпріч ОСОБА_42 , який перевірив правильність накладання турнікетів. Медик ОСОБА_43 визнав, що ОСОБА_29 потрібна негайна допомога, тому останнього на носилках помістили до автомобіля ОСОБА_40 та повезли до лікарні. Коли їхали до лікарні, назустріч вже їхала швидка медична допомога за іншим потерпілим.

Після чого ОСОБА_44 зробив доповідь старшому начальнику про те, що стався випадок необережного поводження зі зброєю.

Ротою збирали кошти для ОСОБА_41 , ОСОБА_39 безпосередньо брав у цьому участь. ОСОБА_39 алкогольні напої не вживав.

- показаннями свідка ОСОБА_45 , який пояснив в судовому засіданні, що у 2022 році стався інцидент за участі ОСОБА_46 та ОСОБА_41 . На той момент свідка у розташуванні частини не було, він знаходився у звільненні. На момент отримання поранення Точоними свідок знаходився вдома, йому зателефонував заступник командира роти, так як ОСОБА_45 проходив службу на посаді старшого бойового медика роти, та повідомив, що в частині двоє поранених, тому ОСОБА_45 негайно прибув у розташування частини.

Після того, як свідок зайшов до кімнати, побачив двох потерпілих Точоних. Підлеглий ОСОБА_47 вже надав першу допомогу потерпілим, а ОСОБА_45 перевірив правильність накладання турнікету. В цей час хлопці принесли носилки. ОСОБА_48 поклали на носилки та з командиром роти повезли до лікарні в м. Богодухів. Після того, як ОСОБА_45 повернувся з лікарні у розташування частини, дізнався що ОСОБА_49 відвезли до лікарні в м. Харків. Також повідомили, що ОСОБА_20 здійснив постріли з кулемета.

- показаннями свідка ОСОБА_50 , який пояснив в судовому засіданні, що влітку 2022 року в період події перебував за місцем дислокації підрозділу приблизно до 11.00 години ранку. Після цього поїхав до військового комісаріату у службових справах. Після цього о 14.00 чи 15.00 годині йому зателефонував командир першого взводу ОСОБА_21 та повідомив, що сталася подія, в результаті якої двоє солдат отримали поранення. Протягом 30 хв. свідок прибув на місце розташування підрозділу, коли приїхав, то побачив, що на носилках виносили потерпілого Точного ОСОБА_51 до швидкої, а Точоного ОСОБА_52 вже на той момент відправили до місцевої лікарні. Про конфлікт між ОСОБА_18 та Точоними свідок чув тільки від інших військовослужбовців, безпосереднім свідком не був. Також повідомив, що ОСОБА_20 намагався примиритися з потерпілими. Через деякий час ОСОБА_20 передав ОСОБА_50 кошти у сумі 40 000 грн. в рахунок відшкодування шкоди потерпілим, ОСОБА_50 в свою чергу передав кошти ротному ОСОБА_53 для того, щоб він передав кошти Точоним, так як ОСОБА_44 часто спілкувався з Точоними.

- рапортом помічника чергового Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, відповідно до якого до ЧЧ надійшла інформація про те, що 09.07.2022 о 18.16 год. на сан перепускник Богодухівської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями у вигляді наскрізне вогнепальне поранення ніг доставлений військовослужбовець ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- даними протоколу огляду місця події від 09.07.2022, в ході якого в приміщенні Семеноярівської флії КЗ «Богодухівський ліцей № 2» на підлозі біля матраців були виявлені плями речовини бурого кольору, а також матрац, вкритий ковдрою, на якій також наявні плями речовини бурого кольору;

- даними протоколом огляду місця події від 09.07.2022, в ході якого у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було оглянуто ручний кулемет Калашникова №1982ПЯ-5665 калібру 5,45 мм з дерев`яним прикладом, який лежав на столі. Поблизу вказаного кулемета знаходиться поліетиленовий пакет, у якому наявні 7 гільз калібру 5,45 маркуванням 60 та 88, одна гільза калібру 5,45 з маркуванням 539 та 83. На момент огляду кулемет знаходиться без магазину;

- фотознімками до оглядів місця події, що містяться на диску, який був оглянутий в судовому засіданні;

- відповіддю начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22.08.2022, відповідно до якої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є військовослужбовцями роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані особи призвані на військову службу по мобілізації, згідно з Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022. Солдат ОСОБА_11 з 01.07.2022 перебуває на посаді стрільця другого відділення третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдат ОСОБА_10 з 01.07.2022 перебуває на посаді гранатометника третього відділення охорони першого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдат ОСОБА_9 з 04.03.2022 перебуває на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ручний кулемет Калашникова № 1982ПЯ - 5665 калібру 5.45 мм був закріплений за солдатом ОСОБА_54 , ручний кулемет Калашникова № 1982Я - 5665 калібру 5.45 мм був виданий солдату ОСОБА_9 20.03.2022 на підставі книги видачі зброї Богодухівського РТЦК та СП. Набої калібру 5.45 мм в кількості 225 шт. були видані солдату ОСОБА_55 Ручний кулемет Калашникова № 1982ПЯ - 5665 калібру 5.45 мм та набої калібру 5.45 мм маркуванням 17 88, 60 88, 359 83 видавалися солдату ОСОБА_55 Ручний кулемет Калашникова № 1982ПЯ - 5665 калібру 5.45 мм в кількості 1 шт. та набої калібру 5.45 мм маркуванням 17 88, 60 88, 359 83 в кількості 225 шт. видавалися солдату ОСОБА_55 20.03.2022 року., згідно книги видачі зброї та боєприпасів ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 30 від 04.03.2022, відповідно до якого солдата запасу ОСОБА_9 призначено до ІНФОРМАЦІЯ_2 стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони, ВОС 100915А;

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з адміністративно-господарської діяльності) № 107 від 24.06.2022 стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_9 допущено до несення служби черговим та помічником чергового;

- копією Книги видачі зброї та боєприпасів ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що 20.03.22 солдату ОСОБА_9 видано РПК, 5,45 5665, набої 5,45 до РПК;

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 120 від 26.04.2022, відповідно до якого 26.04.2022 солдата ОСОБА_10 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та на всі види забезпечення на посаду стрільця-санітара другого відділення охорони першого взводу охорони роти охорони;

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 173 від 01.07.2022, відповідно до якого солдат ОСОБА_10 з 01.07.2022 приступив до виконання обов`язків за посадою гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 119 від 26.04.2022, відповідно до якого рядового ОСОБА_10 призначено до роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 стрільцем-санітаром відділення охорони взводу охорони роти охорони, ВОС 100915А;

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 173 від 01.07.2022, відповідно до якого солдат ОСОБА_11 посаду стрільця першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони здав, а посаду стрільця другого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою, ВОС-100915А, шпк «солдат»;

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 139 від 23.05.2022, відповідно до якого солдат ОСОБА_11 з 23.05.2022 приступив до виконання обов`язків за посадою стрільця першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони, тарифний розряд 4, шпк «солдат»;

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) № 138 від 23.05.2022, відповідно до якого рядового ОСОБА_11 призначено до роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 стрільцем відділення охорони взводу охорони роти охорони, ВОС 100915А;

- витягом зі списків особового складу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , які 09.07.2022 несли службу та перебували у Семеноярській ЗОШ до якого входять, зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- матеріалами службового розслідування, призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09 липня 2022 року №121, якими підтверджується факт спричинення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вогнепальних поранень внаслідок дій ОСОБА_9 ;

- листом заступника директора з медичної частини № 06-18/1169 від 21.07.2022, відповідно до якого військовослужбовець ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був доставлений до ШМД 09.07.2022 о 16 год. 10 хв. до приймального відділення КНП Богодухівської ЦРЛ. Оглянутий лікарем хірургом та госпіталізований в хірургічне відділення. За результатом токсилогічного дослідження №526 на момент звернення за медичною допомогою у хворого в організмі алкогольних та наркотичних речовин не виявлено. Встановлено діагноз: вогнепальне поранення обох гомілок. Рани нижньої третини правої гомілки 2,5 на 0,6 см (2 рани) та верхньої третини лівої гомілки 0,7 на 0,8 см. Верхньої середньої третини лівої гомілки розірвана рана 10,0 на 6,0 см. Посттравматична лівобічна нейропатія малогомілкового нерву;

- медичною картою стаціонарного хворого № 2662, Виписним епікризом з історії хвороби №2662, відповідно до яких ОСОБА_10 перебував на лікуванні у Богодухівській ЦРЛ з 09.07.2022 по 20.07.2022 з діагнозом: множинні відкриті рани гомілки, інші мононевропатії, ушкодження внаслідок військових дій, спричинені пострілом з вогнепальної зброї;

- медичною картою стаціонарного хворого №2867 від 21.07.2022, медичною картою стаціонарного хворого №3246 від 10.08.2022, з яких вбачається, що ОСОБА_10 перебував на лікуванні у Богодухівській ЦРЛ з діагнозом: Вогнепальне поранення лівої гомілки;

- даними протоколу огляду місця події від 07.10.2022, в ході якого оглянуто приміщення Семеноярівської філії КЗ Богодухівського ліцею № 2 Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області, а саме крайнього зліва по коридору кабінету, у якому на підлозі виявлено отвори характерні для кульових пострілів; на відстані 1 м від стіни справа від вхідних дверей та 1,04 м від стіни справа з вікнами є отвір розміром 3х0,6 см; на відстані 75 см та 55 см від вказаного отвору маються два отвори розмірами 3х1 см та 2,5х0,6 см; на відстані приблизно 2,55 м, 3 м та 3,6 м також виявлено отвори у підлозі розмірами 2,5 х0,6 см, 6х1 см, 2,5х0,6 см відповідно; на стіні справа від входу між двома вікнами виявлено 13 отворів круглої форми діаметром 1 см; на стіні приблизно посередині кімнати ближче до вікон справа виявлено 1 отвір;

- фотознімками до огляду місця події від 01.10.2022, що містяться на диску, який був оглянутий в судовому засіданні;

- медичною карткою стаціонарного хворого № 7535 від 09.07.22, відповідно до якого ОСОБА_11 був доставлений ШМД до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону з діагнозом: вогнепальне кульове поранення правої гомілки;

- медичною карткою стаціонарного хворого № 100744 від 15.07.2022, відповідно до якої ОСОБА_11 перебував на лікуванні у Інституті патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України, а також Випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 7535 від 15.07.2022, відповідно до якого ОСОБА_11 проходив лікування у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону з діагнозом: вогнепальне поранення правової н/кінцівки; наскрізне поранення м`яких тканин правого стегна; сліпе поранення в/3 правої гомілки із вогнепальним переломом медіального виростку в/гомілкової кістки зі зміщенням уламків та дефектом кісткової структури; нейропатія правого в/г та м/г нервів;

- довідкою ВХ№16/4815-Дм/22, відповідно до якої при судово-токсилогічному дослідженні крові ОСОБА_11 , 25 років, (№1255), метиловий, етиловий, ізопропіловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені;

- висновком експерта №09-1168/2022, яким встановлено, що вогнепальні поранення, що були встановлені у гр. ОСОБА_11 , вірогідніше за все, утворились від ударно-травмпатичної дії тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею та високою кінетичною енергією, та могли бути отримані не пізніше дати звернення та встановлення ушкодження у лікувальному закладі (що не суперечить строку, зазначеному у фабулі Постанови 09.07.2022 близько 15 год. 30 хв.). Встановлені у ОСОБА_11 , 1996 р.н., 2 (два) вогнепальних поранення правої нижньої кінцівки (сліпе вогнепальне поранення верхньої третини правої гомілки, із наявністю вогнепального медіального виростку велико-гомілкової кістки із незначним зміщенням уламків та дефектом кісткової структури та наскрізне вогнепальне поранення правого стегна) не є небезпечним для життя момент заподіяння, а спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 (три) тижні (21 день), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- висновоком експерта № 09-1167/2022, яким встановлено, що вогнепальні поранення, що були встановлені у гр. ОСОБА_11 , вірогідніше за все, утворились від ударно-травмпатичної дії тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею та високою кінетичною енергією, та могли бути отримані не пізніше дати звернення та встановлення ушкодження у лікувальному закладі (що не суперечить строку, зазначеному у фабулі постанови 09.07.2022 близько 15 год. 30 хв.). Встановлені у ОСОБА_10 , 1969 р.н., вогнепальні поранення нижніх кінцівок (які ускладнились розвитком після травматичної лівобічної нейропатії малогомілкового нерву та парезу даного нерву) не є небезпечним для життя в момент заподіяння, а спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 (три) тижні (21 день), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.10.2022 за участю потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого останній показав, а також розповів про обставини, за яких він 09.07.2022 отримав вогнепальне поранення та відеозаписом, яким зафіксовано проведення даного слідчого експерименту, який міститься на диску, що приєднаний до матеріалів справи, та який було досліджено в судовому засіданні;

- висновком експерта № СЕ-19/121-22/13889-БЛ від 14.11.2022, яким встановлено, що представлений для експертизи ручний кулемет виробництва СРСР, заводський № НОМЕР_1 , 1982 року виготовлення (без магазина), - відноситься до бойової вогнепальної зброї. Даний кулемет належить до бойових ручних кулеметів системи Калашникова моделі «РПК-74» калібру 5,45 мм (патрон 5,45х39АК). Наданий кулемет справний та придатний для стрільби бойовими проміжками патронами 5,45х39АК (в самозарядному режимі після укомплектування магазином). В ході експериментів із представленої зброї постріли без натискання на спусковий гачок при обставинах, вказаних в дослідницькій частині експертизи, - не відбувалися. Надані на дослідження 9 стріляних гільз колишніх бойових проміжних патронів виробництва СРСР калібру 5,45мм (5,45х39АК) були відстріляні із представленого для експертизи бойового ручного кулемета «РПК-74» калібру 5,45 мм, №ПЯ-5665, 1982 р.в.;

09.11.2022 за участю ОСОБА_9 та його захисника було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_9 розповів про обставини, які стались 09.07.2022, зазначив, що вогнепальні поранення потерпілі отримали внаслідок його необережного поводження зі зброєю. В судовому засіданні було оглянуто диск з відеозаписом слідчого експерименту з ОСОБА_9 .

Аналізуючи досліджені докази, суд зауважує, що показання потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , надані ними в судовому засіданні та під час слідчого експерименту, містять відомості про час, місце події, про обставини отримання ними вогнепальних поранень внаслідок дій ОСОБА_9 , та про обставини, що передували цій події. Їх пояснення узгоджуються між собою та в цілому не суперечать іншим дослідженим у справі доказам, зокрема показанням свідків та висновку балістичної експертизи.

Також надаючи оцінку показанням потерпілого та свідків суд враховує, що ці показання отримані судом безпосередньо в судовому засіданні, вказані особи перед допитом були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, в той час як обвинувачений в силу закону такої відповідальності не несе. За наведених обставин суд віддає перевагу саме сукупності письмових доказів, показань потерпілих і свідків.

Щодо твердження обвинуваченого про те, що тілесні ушкодження потерпілим були заподіяні внаслідок необережного поводження ОСОБА_9 зі зброєю, суд вважає, що така версія не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, таку позицію суд розцінює як лінію захисту, обрану обвинуваченим під час розгляду справи.

Отже, оцінюючи відповідно до вимог ст.94 КПК України як кожен доказ окремо так і сукупність зібраних та досліджених доказів, суд вважає, що всі досліджені докази перебувають у взаємозв`язку, та у своїй сукупності є достатніми для прийняття процесуального рішення по справі.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 406 КК України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, вчинене щодо кількох осіб, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинене із застосуванням зброї.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, на обліках у психіатра та нарколога Богодухвської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, як привітний, чуйний та доброзичливий.

Одружений, зі слів проживає з дружиною та двома її неповнолітніми дітьми, займається їх вихованням, хоча офіційно не всиновив. Документів на підтвердження цього факту суду не надавалось, однак посилання на це міститься у висновку досудової доповіді.

З 2016 по 2021 перебував на військовій службі в ЗСУ за контрактом, перебував в АТО, є учасником бойових дій, з 05.03.2022 є військовослужбовцем Збройних Сил України. Під час проходження служби у ЗСУ 25.09.2022 отримав вибухову травму, внаслідок чого спостерігалась серія судомних нападів, після чого проходив лікування в м. Краматорськ в/ч НОМЕР_2 з 28.09.2022 по 30.09.2022. Потім був переведений в КНП «КЛШМД» ДМР м. Дніпро, де перебував до 01.10.2022. В подальшому був переведений до відділення неврології ОКНПЧОПЛ, де лікувався з 02.10.2022 по 07.10.22 з діагнозом: стан після ЗЧМТ (ВТ 26.09.2022 струс головного мозку, акубаротравма) зі стійкою цефалгією, інсомнією. Судомний синдром.

З 07.10.2022 по 28.10.2022 перебував в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні з діагнозом посттравматичний стресовий розлад з переважним порушенням поведінки та емоцій, стан після ЗЧМТ (вибухова травма, струс головного мозку).

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №263, ОСОБА_9 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_9 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді, виправлення ОСОБА_9 без позбавлення або обмеженні волі не становить високої небезпеки для суспільства. У випадку призначення судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, орган пробації вважає за доцільне покласти на ОСОБА_9 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд звертає увагу, що щирим каяттям визнається відповідне ставлення обвинуваченого до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Так, ОСОБА_9 в судовому засіданні висловив жаль з приводу вчиненого та наслідків, що настали. Водночас, вину визнав частково, не заперечуючи факт заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок здійснених ним пострілів, заперечував обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, зазначав, що потерпілі зазнали поранень внаслідок необережного поводження обвинуваченого зі зброєю.

Також обвинувачений дійсно добровільно брав участь у слідчих діях, однак його пояснення під час слідчого експерименту співпадають з позицією, висловленою в судовому засіданні, та про яку згадано вище, отже такої пом`якшуючої обставини, як активне сприяння розкриттю злочину, суд також не вбачає.

Шкоду потерпілим ОСОБА_9 не відшкодував, його посилання на те, що він передавав 40.000 грн. на лікування потерпілих не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, потерпілими цей факт заперечується. При цьому суд звертає увагу, що показання свідків (зокрема ОСОБА_50 та ОСОБА_40 , які зазначали про участь ОСОБА_9 у зборі коштів для потерпілих та передачу ним 40000.00 грн.) не є достатнім доказом підтвердження факту відшкодування шкоди, за відсутності відповідних розписок або інших письмових доказів.

Щодо факту надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, то незважаючи на те, що цей факт заперечувався потерпілими, надання такої допомоги було підтверджено показаннями свідків, зокрема свідка ОСОБА_56 . При цьому суд віддає перевагу саме показанням цього свідка, який є командиром роти, висловлював однакове ставлення як до потерпілих так і до обвинуваченого, є неупередженою особою.

Отже, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд визнає надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Стосовно врахування позиції потерпілих щодо покарання, яке слід призначити ОСОБА_9 , суд зауважує, що згідно з практикою Верховного Суду (постанова ВС від 02 жовтня 2018 року у справі № 752/8309/16-к) думка потерпілих щодо покарання може бути врахована судом, однак вона не є вирішальною при призначенні покарання.

Отже, обговорюючи питання про вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, бере до уваги позицію потерпілих, які наполягали на призначенні реальної міри покарання, та доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.406 КК України.

Вирішуючи питання про строк покарання у виді позбавлення волі, суд враховує особу обвинуваченого, обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, той факт, що обвинуваченим навіть частково не було відшкодовано шкоду потерпілим та не вбачає підстав для призначення мінімального покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.3 ст.406 КК України.

Водночас, суд зважає на відомості, зазначені в досудовій доповіді, враховує той факт, що ОСОБА_9 є військовослужбовцем, брав участь в антитерористичній операції, до вчинення злочину брав участь у бойових діях, внаслідок чого отримав вибухову травму та проходив лікування, бере до уваги інші відомості про його особу, зокрема стан здоров`я обвинуваченого після отриманої травми, та не вбачає підстав для призначення максимально можливого покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст.406 КК України.

На підставі викладеного, суд з урахуванням вимог ст.65, ч.2 ст.50 КК України доходить висновку, що покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, яке просила призначити прокурор, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів. Кім того таке покарання відповідатиме меті виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Доводи захисту про необхідність застосування ст.75 КК України з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу та пом`якшуючих обставин, не можуть бути в даному випадку підставою для звільнення від реального відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України з огляду на характер та тяжкість правопорушення, а також з огляду на відсутність пом`якшуючих обставин у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди.

Щодо висновку досудової доповіді, згідно з яким виправлення ОСОБА_9 без реального позбавлення або обмеженні волі не становить високої небезпеки для суспільства, то такий висновок не є обов`язковим для суду і носить інформаційний та рекомендаційний характер.

Строк відбуття покарання слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_9 .

Потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заявлені цивільні позови.

В обґрунтування позовних вимог потерпілий ОСОБА_11 зазначає, що внаслідок дій ОСОБА_9 , які виразились у застосуванні зброї щодо нього, ОСОБА_11 було спричинені тілесні ушкодження: сліпе вогнепальне поранення верхньої третини гомілки по медіальній поверхні верхньої третини із наявністю вогнепального перелому медіального виростку велико-гомілкової кістки із незначним зміщенням уламків та дефектом кісткової структури; наскрізне вогнепальне поранення м`яких тканин правого стегна: що утворились від ударно - травматичної дії тупого твердого предмету з обмежено поверхнею та високою кінетичною енергією.

Відповідно до висновку судово - медичної експертизи дані тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступню тяжкості.

Через отримані тілесні ушкодження потерпілий тривалий час перебуває на лікарняному, переніс низку оперативних втручань, втратив можливість нормального життя, чим йому спричинені моральні страждання та майнові втрати на лікування та реабілітацію.

Суму завданої шкоди потерпілий оцінює у 2000000.00 (два мільйони) гривень.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 цивільний позов підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що розмір матеріальної шкоди складає 500000.00 грн., а розмір моральної шкоди 1500000.00 грн.

Пояснив, що моральна шкода полягає у перенесених ним душевних стражданнях, пов`язаних з самим фактом нанесення йому тілесних ушкоджень та важким процесом лікування. Він переніс 15 оперативних втручань, тривалий час вживає знеболювальні препарати, став інвалідом 2 групи, йому протипоказане тривале перебування на ногах, втрата професійної працездатності становить 70 %.

Будучи кандидатом в майстри спорту, ОСОБА_11 втратив можливість в подальшому займатись спортом та вести активне життя.

Все це негативно впливає на його психологічний стан та завдає моральної шкоди.

Матеріальна шкода полягає у витратах, пов`язаних з лікуванням в іншому місті, оскільки матір вимушена була орендувати житло, щоб мати можливість бути поруч з сином у лікарні.

В обґрунтування позовних вимог потерпілий ОСОБА_10 зазначає, що внаслідок дій ОСОБА_9 які виразились у застосуванні зброї щодо нього, йому були спричинені тілесні ушкодження: вогнепальне поранення нижньої третини правої гомілки; вогнепальне поранення верхньої третини лівої гомілки по передній поверхні; рвана рана в середній та у верхній третині лівої гомілки по внутрішній поверхні, що утворились від ударно-травматичної дії тупого твердого предмету з обмежено поверхнею та високою кінетичною енергією. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи дані тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступню тяжкості.

Через отримані тілесні ушкодження потерпілий тривалий час перебуває на лікарняному, переніс низку оперативних втручань, втратив можливість нормально жити. Отже йому спричинені моральні страждання та майнові втрати на лікування та реабілітацію. Суму завданої шкоди також оцінює у 2000 000.00 гривень.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 цивільний позов підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що розмір матеріальної шкоди складає 1000000.00 грн., розмір моральної шкоди також складає 1000000.00 грн.

Додатково пояснив, що у сина було 14 операцій, він 6 місяців лежав, не встаючи з ліжка у лікарні, йому вирізали м`язи з ноги. Дружина постійно була з сином в лікарні, вони понесли великі витрати на лікування, оренду житла під час лікування в Києві, також зазнали психологічної травми. За прогнозами лікарів у нього та сина скоріше за все буде встановлена група інвалідності.

Крім того, зазначив, що сам ОСОБА_20 допомоги не надавав, кошти не компенсував.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих суд зазначає про таке.

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок доведення розміру заподіяної матеріальної шкоди покладається на позивача, однак потерпілими не були надані суду докази на підтвердження здійснених ними витрат на лікування та реабілітацію, або інших доказів на підтвердження заподіяння матеріальної шкоди та її розміру, отже цивільні позови потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнового) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства /п.2 ч.2 ст.23 ЦК України/ моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має врахувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала особа, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо), враховує інші обставини. Зокрема, також враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, при цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В справі, що розглядається, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, було заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_11 у виді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, отже, суд вважає, що дійсно протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому були заподіяні цілком природні моральні страждання, які негативно вплинули на його фізичний стан, вимагали додаткових зусиль для організації життя потерпілого.

Згідно з наданою довідкою МСЕК, ОСОБА_11 з 25.07.2023 є інвалідом 2 групи, йому протипоказане тривале перебування на ногах, рекомендовано «Д» нагляд невропатолога, стаціонарне лікування. Згідно з довідкою №052951, виданою на підставі акта огляду МСЕК, ступень втрати професійної працездатності ОСОБА_11 складає 70 %.

Так, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відчуття фізичного болю та стан стресу, оскільки такі явища є природними наслідками отримання тілесних ушкоджень і зазвичай самі по собі викликають певні моральні страждання.

Необхідність лікування, перенесені численні оперативні втручання дійсно обмежили потерпілого у пересуванні, змінили звичний для нього активний спосіб життя.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер душевних страждань потерпілого /страждання, пов`язанні з відчуттям фізичного болю та тривалістю лікування/, враховує ступень тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі потерпілого, пов`язаних з частковою втратою працездатності, необхідністю витрачати час на лікування, на захист своїх прав в суді, зважаючи на обставини справи та виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 300000.00 грн.

Щодо моральної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_10 , то внаслідок вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, було заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого ОСОБА_10 у виді тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, отже, суд вважає, що дійсно протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому були заподіяні цілком природні моральні страждання, які негативно вплинули на його фізичний стан, вимагали додаткових зусиль для організації життя потерпілого.

Потерпілий відчував фізичний біль, проходив тривале лікування, хвилювався за свій стан здоров`я, а також хвилювався за стан здоров`я свого та сина, який також постраждав від дій ОСОБА_9 , отримав статус інваліда 2 групи.

Визнаючи розмір моральної (немайнової) шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_10 , як фізичних, так і душевних, характер немайнових втрат (погіршення стану здоров`я, можливість його відновлення, тривалість лікування, хвилювання батька за стан здоров`я та майбутнє сина, тощо) та з урахуванням інших обставин, у тому числі ступеню тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 300000.00 грн.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з засудженого, долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України, а арешт, накладений на речові докази за ухвалою слідчого судді від 12.07.2022, підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що був раніше застосований судом у відношенні ОСОБА_9 закінчився 28.02.2023, після чого клопотань про продовження або обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не надходило, тому суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну місця проживання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України і призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_9 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300000.00 /триста тисяч/ грн., в інший частині відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300000.00 /триста тисяч/ грн., в інший частині відмовити.

Скасувати арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді від 12.07.2022.

Речовий доказ кулемет Калашнікова № 1982ПЯ-5665 калібру 5.45. мм, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області повернути Богодухівському РТЦК та СП.

9 гільз калібру 5.45. мм, 7 гільз калібру 5.45 мм з маркуванням 17 та 88, одну гільзу калібром 5.45 мм з маркуванням 60 та 88, одну гільзу калібру 5.45 мм з маркуванням 539 та 83, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави процесуальні витрати на проведення судово-балістичної експертизи в сумі 4341 (чотири тисячі триста сорок одна) грн. 60 коп.

Застосувати у відношенні ОСОБА_9 запобіжний захід до набрання вироком законної сили - у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ