КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 05.07.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Понінка Полонського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 2543 грн. 50 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 82 456 грн. 50 коп. на відшкодування моральної шкоди, 15000 грн. витрат за правову допомогу, а всього 100 000 гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 03.02.2023 близько 19 год. 19 хв. прийшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якому здійснюється діяльність з продажу продовольчих товарів, де на той час перебувала продавець магазину ОСОБА_8 , після чого грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи в громадському місці, демонструючи свою зверхність перед іншими та неповагу до існуючих правил і норм поведінки, підійшов до продавчині магазину ОСОБА_8 , яка в цей час знаходилась в положенні стоячи за прилавком магазину навпроти вхідних дверей, та правою рукою витягнув з-під куртки, предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень - дерев`яну ніжку від табурету, після чого, тримаючи один кінець вказаної ніжки від табурету в правій руці, безпричинно, з особливою зухвалістю, наніс нею не менше п`яти ударів в область голови та тулубу ОСОБА_8 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосистої частини голови, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , після чого його дії були зупинені останньою, яка чинила супротив.

Після припинення хуліганських дій, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що жодний із доказів, на які суд послався в оскаржуваному вироку, не підтверджує вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а показання потерпілої, обвинуваченого та інші матеріали справи спростовують висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. Вказує, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства і для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом та суб`єктивної сторони, зокрема мотиву явної неповаги до суспільства. Стверджує, що відсутність в магазині інших осіб, крім потерпілої та обвинуваченого, поведінка обвинуваченого, який спеціально підбирав момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілій за відсутності сторонніх осіб, неприязне відношення обвинуваченого до потерпілої та його умисел завдати саме потерпілій тілесні ушкодження, свідчить про наявність в діях ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження. Звертає увагу, що обстановка і обставини події, динаміка їх розвитку та об`єктивні ознаки поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню до потерпілої та прагненням їй помститися, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, а тому у ОСОБА_6 відсутній мотив явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах висунутого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому йому обвинуваченні визнав частково та показав, що 21.01.2023 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» при купівлі товарів його обрахувала ОСОБА_8 , яка там працювала продавцем. Наступного дня він пішов до магазину, вимагав повернення грошей, однак ОСОБА_8 йому відмовила. 03.02.2023, проходячи повз магазин, він побачив там потерпілу і вирішив повернути кошти, тому зайшов до приміщення близько 15:00, однак там було кілька покупців і він вийшов, а повторно зайшов до приміщення о 19:00, коли ОСОБА_8 знаходилась сама. Не може сказати, що на нього найшло, однак він почав наносити потерпілій тілесні ушкодження ніжкою від стільця, яку взяв дома та яка знаходилась у нього під курткою. Потерпіла в якийсь момент почала чинити йому опір та виштовхала з магазину. На досудовому розслідуванні він повідомляв про те, що ОСОБА_8 його обрахувала, в результаті чого він мав до неї неприязні стосунки, був ображений, потребував грошових коштів. Цивільний позов потерпілої визнав повністю.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у висунутому обвинуваченні ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах - показаннях ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_8 ; витягу з ЄРДР від 04.02.2023; протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.02.2023; протоколі огляду місця події від 03.02.2023; протоколі огляду місця події від 04.02.2023; протоколі затримання ОСОБА_6 від 04.02.2023 з відеозаписом ; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2023; протоколі огляду речей та документів від 04.02.2023; протоколі проведення слідчого експерименту від 04.02.2023; висновку судово-психіатричного експерта №93 від 22.03.2023; висновку судово-медичної експертизи №23 від 23.02.2023; іншими матеріалами кримінального провадження та доказами в їх сукупності.

Потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 . 03 лютого 2023 року вона знаходилась на роботі, близько 15 години обвинувачений зайшов до магазину, в приміщенні якого були відвідувачі, і вийшов. У той же день близько 19 години він знову зайшов до приміщення магазину, в якому не було людей і несподівано для неї дістав з рукава куртки, в яку був одягнутий, дерев`яний предмет, схожий на ніжку від табуретки, та наніс їй близько 10 ударів вказаним предметом в область голови та тулубу. Вона почала захищатися, чинити супротив, в результаті чого ОСОБА_6 покинув приміщення магазину. В результаті дій обвинуваченого вона отримала тілесні ушкодження, лікувалася, лікування їй необхідне і в подальшому. Вона також отримала значну психологічну травму. З обвинуваченим до подій знайома не була, неприязних відносин з ним не мала. Нанесення ударів останнім було безпричинне та раптове, без будь яких пояснень.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.02.2023, ОСОБА_8 звернулася із заявою про те, що 03.02.2023 близько 19:10 за адресою її роботи в АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», невідомий їй чоловік, із застосуванням дерев`яної палиці - ніжки від стільця, заподіяв їй тілесні ушкодження, вчинив хуліганські дії відносно неї.

З протоколу огляду речей та документів, а саме відеозапису з камери відоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вбачається, що 03.02.2023 о 19 год. 19 хв. до вказаного магазину зайшов невідомий чоловік, який за допомогою дерев`яного жовтого предмету продовгуватої форми почав наносити неодноразові удари потерпілій.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6 як особу, яка 03.02.2023 нанесла їй удари дерев`яною палицею.

В ході проведення слідчого експерименту 04.02.2023, потерпіла ОСОБА_8 відтворила обставини нанесення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №23 від 23.02.2023, у ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді забійної рани волосистої частини голови, яке утворилось від дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею та за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №93 від 22.03.2023, ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, ознак психічного захворювання у нього не виявлено, в стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому вираженому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність не перебував.

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, будь-яких істотних розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів не вбачає.

При цьому суд обґрунтовано встановив наявність в діях обвинуваченого ознак об`єктивної сторони хуліганства, оскільки він вчинив дії, які грубо порушили громадський порядок та були поєднані з особливою зухвалістю, яка полягала у тому, що ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», який був відчинений для відвідувачів, умисно заподіяв тілесні ушкодження продавцеві - потерпілій ОСОБА_8 , чим завдав шкоду громадським та особистим інтересам.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме - в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим на ґрунті особистої неприязні до потерпілої, оскільки потерпіла як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді заперечила наявність між нею та обвинуваченим будь-яких неприязних стосунків, а також будь-якого спілкування, яке б могло зумовити виникнення у обвинуваченого неприязні до неї.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирокОбухівського районного суду Київської області від 05.07.2023 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3