04.07.2024 Єдиний унікальний номер 205/3905/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кп/205/790/24 Справа № 205/3905/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження № 0000442 від 27.03.2024 та №0000629 від 03.05.2024 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаючи про те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за №64/2022 введено на території України воєнний стан, вчинив кримінальні правопорушення проти власності, в умовах воєнного стану.

Так, 26.03.2024 приблизно о 10 годин 00 хвилин (більш точний не встановлено) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем свого мешкання, а саме в приміщені квартири АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , та визначив об?єктом свого злочинного посягання саундбар (soundbar с400) марки samsung HW C-400 (5S4J14A WC00213) чорного кольору.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , о 11 годину 00 хвилин 26.03.2024, перебуваючи за своїм місцем мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і він є таємним для оточуючих, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в період воєнного стану в Україні, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу із пошкодженням скляної вставки двері, зайшов до спальної кімнати зазначеної квартири, де взяв своєю рукою саундбар (soundbar с400) марки samsung HW C-400 (5S4J14A WC00213) чорного кольору, вартістю 3 780 гривні 01 коп., яка належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, переконавшись, що його дії, як і раніше мають таємний характер, ОСОБА_3 , утримуючи при собі раніше викрадене майно, а саме саундбар (soundbar с400) марки samsung HW C-400 (5S4J14A WC00213) чорного кольору, що належать ОСОБА_6 , залишив приміщення квартири АДРЕСА_2 , в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.04.2024 приблизно о 10 годин 00 хвилин (більш точний час не встановлено) перебував за місцем свого мешкання, а саме в приміщені квартири АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , та визначив об`єктом свого злочинного посягання саундбар (soundbar с400) марки samsung HW C-400 (5S4J14AWC00213) чорного кольору.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в період часу з 10 години 00 хвилин по 11 годину 00 хвилин 29.04.2024 (більш точний час не встановлено), перебуваючи за своїм місцем мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і він с таємним для оточуючих, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в період воєнного стану в Україні, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу, зайшов до спальної кімнати зазначеної квартири, де взяв своєю рукою саундбар (soundbar с400) марки samsung HW C-400 (5S4J14A WC00213) чорного кольору, вартістю 3 776 гривень 97 копійок, яка належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, переконавшись, що його дії, як і раніше мають таємний характер, ОСОБА_3 , утримуючи при собі раніше викрадене майно, а саме саундбар (soundbar с400) марки samsung HW C-400 (554J14A WC00213) чорного кольору, що належать ОСОБА_6 , покинув приміщення квартири АДРЕСА_2 , в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 03.05.2024 приблизно о 08 годин 00 хвилин (більш точний час не встановлено) перебував за місцем свого мешкання, а саме в приміщені квартири АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 , та визначив об`єктом свого злочинного посягання дриль-шуроповерт акумуляторної марки «RZTK RD 1213Li» чорного кольору із зеленими вставками.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , в період часу з 08 години 00 хвилин по 08 годину 40 хвилин 03.05.2024 (більш точний час під час не встановлено), перебуваючи за своїм місцем мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в період воєнного стану в Україні, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу, зайшов до спальної кімнати зазначеної квартири, де взяв своєю рукою дриль-шуроповерт акумуляторної марки «RZTK RD 1213Li» чорного кольору із зеленими вставками, вартість якого складає 791 гривень 01 копійок, яка належать потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, переконавшись, що його дії, як і раніше мають таємний характер, ОСОБА_3 , утримуючи при собі раніше викрадене майно, а саме дриль-шуроповерт акумуляторної марки «RZTK RD 1213Li» чорного кольору із зеленими вставками, що належать ОСОБА_6 , покинув приміщення квартири АДРЕСА_2 , в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій, в тому числі й повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному та суду пояснив, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, у вказаних місцях та у вказаний час, викрав належні його брату саундбар та дриль, якими розпорядився на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав покази обвинуваченого ОСОБА_3 та зазначив, що будь-яких претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого немає у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди під час досудового розслідування, просив про призначення покарання без реального його відбуття.

Положеннями ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це означає, що суд, перш ніж постановити рішення про здійснення розгляду кримінального провадження на підставі зазначеної норми процесуального закону, повинен роз`яснити суть даної норми, при цьому не обмежитися цитуванням самої статті, а у доступній, чіткій та конкретизованій формі викласти її зміст, тим самим дати розгорнуте пояснення сторонам. Метою такого роз`яснення є однакове, правильне і точне розуміння усіма учасниками судового провадження змісту цієї норми, виявлення її сутності, яку законодавець вклав у словесне формулювання. Водночас, суд має упевнитися і в тому, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконатися у добровільності їх позицій (Постанова ККС ВС від 03.08.2023 у справі №281/181/21).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та потерпілий не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та вважає за необхідне обмежить дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Так, суд, допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суд про обставини вчинення кримінальних правопорушень, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (краджіка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК належать до категорії тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_3 раніше не судимий, визнав свою провину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, усунув заподіяні збитки, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце мешкання та реєстрації.

До обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК, судом не встановлено.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину" (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям" (абзац четвертий підпункту 4.2).

Суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив крадіжки, суспільно-небезпечні наслідки яких відвернуті шляхом усунення заподіяної шкоди. Також, його дії отримали кваліфікацію як тяжкий злочин тільки за ознакою його вчинення «в умовах воєнного стану», при цьому обстановка в якій він вчинив злочини не характеризувалась, як така, що пов`язана з воєнним діями або він використала умови воєнного стану при його вчиненні (крадіжка з зруйнованих або залишених приміщень особами, які тікали від війни тощо). За умови відсутності воєнного або надзвичайного стану, його дії охоплювались би частиною 1 статті 185 КК України, що є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд... при призначенні покарання у виді... позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

За таких обставин, з огляду на принцип індивідуалізації та домірності (пропорційності) покарання, який полягає, зокрема у адекватності застосованого заходу примусу та скоєного діяння, суд доходить висновку, що в даному конкретному випадку реальне відбуття обвинуваченим ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі буде непропорційним відносно вчинених ним злочинів, а мета покарання може бути досягнута без ізоляції його від суспільства, проте в умовах контролю за його поведінкою зі сторони державних органів.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, характер та обставини їх вчинення, рівень їх суспільної небезпеки, які не пов`язані із застосування насильства, реальні наслідки яких усунуті, вказані вище дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття та усунення заподіяної шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування залучався експерт для проведення судових товарознавчих експертиз, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати на їх проведення на користь держави.

Питання речових доказів у цьому кримінальному провадженні вирішуються в порядку ст. 100 КПК.

У зв`язку з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , звільнивши останнього з-під варти негайно в залі суду.

Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 2 роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 скасувати, негайно звільнивши останнього з-під варти в залі суду.

На підстав ч. 2 ст. 124 КПК, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи №1627 від 06.05.2024 у розмірі 200 гривень, №1637 від 07.05.2024 у розмірі 200 гривень та №1205 від 27.03.2024 у розмірі 200 гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази, яким визнано саундбар (soundbar с400) марки samsung HW C-400 (554J14A WC00213)та дриль-шуруповерт чорного кольору з зеленими вставками повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю; договір про надання фінансового кредиту під заставу №DP-5.105511/0, №ВП2-001766-К від 29.04.2024, відеозапис «2024-26-03 ОНІКС» на СД-Р диску та «1828» на ДВД-Р диску залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК.

Копії вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1