ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1282/24 Справа № 215/2912/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 14 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 14 лютого 2024 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Суд першої інстанції мотивував вказане рішення тим, що ОСОБА_8 тимчасово перебуває в ДУ «Криворізька УВП №3», куди прибув з ДУ «Вінницька УВП №1» в зв`язку з розглядом його заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Крім того, тимчасове перебування ОСОБА_8 в КУВП №3 підтверджено листом зазначеної установи, тому висновок щодо ступеня виправлення засудженого не складався, та на засіданні комісії Установи питання про заміну ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк не розглядалось.

З наведених підстав, суд прийшов до висновку, що він не уповноважений на розгляд клопотання засудженого та позбавлений можливості визначення заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке, а КУВП №3 не уповноважена на надання висновку щодо ступеня виправлення, індивідуального плану виправлення та ресоціалізації.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. На його думку, суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання. Вказує, що він був засуджений Дніпровським обласним судом 14.11.2000 року, на даний час знаходиться в ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» з 2019 року, тому він відповідно до вимог законодавства подав своє клопотання, оскільки відбуває своє покарання на території саме Дніпропетровської області.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ст. 82 ч. 1, 5 КК України - невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537, п. 1, ч. 3-5 ч. 2 ст. 539 КПК України - під час виконання вироків місцевий суд в межах в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання має право вирішувати питання про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідно до вироку Дніпропетровського обласного суду від 14.11.2000 року ОСОБА_8 було визнано винним та призначено покарання за ст. 93 п.п. б, г, з, ст.ст. 17 ч.2, 93 п.п. б, г, з, ст.145 ч.1, ст.42 КК України у виді довічного позбавлення волі.

Згідно довідки КУВП № 3 фактично ОСОБА_8 перебуває в установі з 04.01.2019 року по теперішній час. Особиста справа засудженого ОСОБА_8 знаходиться в ДУ Криворізька УВП №3 з 2019 року.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції, про те, що ОСОБА_8 утримується в ДУ «Криворізька УВП №3» тимчасово, та з цих підстав суд не уповноважений на розгляд його клопотання є передчасними та необґрунтованими, оскільки він перебуває в зазначеній установі більше 6 років.

Згідно ч. 7 ст. 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а також щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Суд першої інстанції відмовляючи засудженому ОСОБА_8 в задоволенні клопотання, по суті його не розглянув, та не навів жодних мотивів з приводу того, чи наявні підстави для задоволення клопотання засудженого чи відмови в його задоволенні, тим самим порушивши права ОСОБА_8 на своєчасне вирішення поставленого перед судом питання.

Також, колегія суддів зазначає, що при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_8 суд не позбавлений права залучити представників адміністрації установи відбування покарань та пробаційного нагляду, з метою з`ясування ступеня виправлення та ресоціалізації засудженого, та не з`ясував чи дійсно та на підставі чого установа не має права надати висновок щодо виправлення засудженого.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 не може вважатися законною і обґрунтованою, оскільки постановлене з істотним порушенням вимог КПК України, а тому апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки суд фактично не розглянувши по суті клопотання засудженого відмовив в його задоволенні.

Також, колегія суддів роз`яснює засудженому ОСОБА_8 , що він має право звернутись до установи, в якій він знаходиться, щодо надання висновку про ступінь його виправлення та ресоціалізації, характеризуючи даних.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 14 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді позбавлення волі на певний строк скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді