Справа № 203/3336/23
Провадження № 1-кс/0203/1010/2024
УХВАЛА

13 березня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 12 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000143 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, із неповною середньою освітою, який розлучений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2024 року під наглядом прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури за проведенням цього досудового розслідування Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, слідчий клопочить продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії завершення строку досудового розслідування в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України строком на 60 днів без визначення розміру застави до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Дане клопотання, яке за формою та змістом відповідає вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, обґрунтоване тим, що 21 лютого 2024 року відповідно до вимог ст. 290 КПК України сторонам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження, сторони наразі ознайомлюються з матеріалами кримінального провадження та обвинувальний акт ще не передано на розгляд до суду, натомість обставини, які слугували підставою для вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не відпали, зокрема, ризики за п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовуючи, на думку сторони обвинувачення, подальше тримання підозрюваного під вартою задля виконання завдання охорони прав та інтересів суспільства.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав, вказуючи, що ознайомлення здійснюється з 62 томами кримінального провадження та значним обсягом аудіо/відеофайлів, з яких підозрюваний ознайомився лише з 9-10 томами, що свідчить про об`єктивну неможливість завершення ознайомлення до спливу строку запобіжного заходу до 18 березня 2024 року.

Підозрюваний та захисник заперечували проти клопотання сторони обвинувачення тим, що підозра є явно необґрунтованою, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що заявлені прокурором не доведені, є припущеннями, підстав для продовження найсуворішого запобіжного заходу немає. Окрім цього сторона захисту в судовому засіданні посилалася на те, що ОСОБА_4 тривалий час перебував на військовій службі та виконував обов`язки по захисту територіальної цілісності держави та отримав контузію, з огляду на що тримання підозрюваного з контузією у замкнутому просторі є фактичним знущанням над підозрюваним з урахуванням того, що в слідчому ізоляторі відсутня можливість надання своєчасної та повної медичної допомоги підозрюваному, тому просили відмовити у задоволенні клопотання, а у разі продовження строку запобіжного заходу - наполягав на зміні застосованого запобіжного заходу на меш обтяжливий, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, 19 червня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, проте у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування ОСОБА_4 постановою прокурора оголошено в розшук, а ухвалою слідчого судді від 28 серпня 2023 року надано дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_4 для розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомлено підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 15 серпня 2023 року строк досудового розслідування продовжувався до трьох місяців, тобто до 18 вересня 2023 року, а ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року - до п`яти місяців, ухвалою від 02 листопада 2023 року до шести місяців, тобто до 18 грудня 2023 року, а ухвалою слідчого судді від 07 грудня 2023 року -до дев`яти місяців, тобто до 18 березня 2024 року, з обґрунтуванням такої необхідності потребами досудового розслідування.

26 грудня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2023 року ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 28 серпня 2023 року про дозвіл на затримання з метою приводу до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та цього ж дня вручене особисто повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави, а ухвалою слідчого судді від 22 лютого 2024 року продовжено застосований запобіжний захід до 18 березня 2024 року.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 . Дніпровським апеляційним судом 12 березня 2024 року залишена без змін.

Як встановлено в судовому засіданні під час розгляду цього клопотання 21 лютого 2024 року відповідно до вимог ст. 290 КПК України сторонам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000143. Наразі сторони ознайомлюються з матеріалами кримінального провадження, проте обвинувальний акт, в тому числі щодо ОСОБА_4 , не складено та до суду не передано.

Згідно вимог ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до частини 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку запобіжного заходу (строку тримання під вартою), якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно, враховуючи вказані норми закону, слідчий суддя при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою не встановлює обставини обґрунтованості підозри, оскільки ці обставини входять до предмету доказування лише при застосуванні запобіжного заходу, а не під час вирішення питання його продовження, і, з огляду на те, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри не стосувалися зміни кваліфікації діянь, а полягали в уточненні фактичних обставин, предметом доказування у такому випадку, є наявність встановлених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ризиків, які не зменшилися і не відпали .

Вирішуючи питання про наявність відносно підозрюваного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність раніше зазначеного ризику та того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за найтяжче з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Крім того, за практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бекчиев проти Молдови» і «Панченко проти Росії» слідчий суддя приймає до уваги за основу не лише суворість міри покарання, яка тяжіє над ув`язненим на випадок його можливого засудження в межах повідомленої підозри, а й відсутність у підозрюваного за місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами іншого соціального зв`язку достатніх причин для стримування його від спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тоді як в умовах воєнного стану, навпаки, відсутність стримувань через розірвані соціальні зв`язки та ризик втечі тільки збільшується.

Відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення, в тому числі і у зв`язку з лікуванням наслідків можливих отриманих раніше травм, слідчому судді не подавалися, а подані документи свідчать про проходження певних медичних досліджень ще у лютому 2023 року без встановлених діагнозів та призначеного лікування.

Не свідчать про відсутність чи зменшення ризику переховування подана захисником довідка КНП «МКЛ №6» ДМР про 11 тижнів вагітності ОСОБА_8 .

Також слідчий суддя відзначає, що поданим захисником розпизці від 11 лютого 2024 року та договору оренди від 28 листопада 2023 року, складених громадянкою ОСОБА_9 стосовно передачі в оренду ОСОБА_4 будинку по АДРЕСА_2 вже надавалася оцінка в ухвалі від 20 лютого 2024 року та казані документи не спростовують ризик переховування, з огляду на встановлені обставини перебування у розшуку.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що наразі перестали існувати ризики за п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки прокурором в судовому засіданні не наведено, які саме речі, що дійсно мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, не вилучені та не здобуті органом досудового розслідування, з огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, і в обґрунтування підозри покладені вже здобуті протоколи про результати НС(Р)Д, проведені обшуки, завершені тимчасові доступи до речей і документів та інші слідчі дії, тобто заявлені стороною докази на обґрунтування підозри та співучасті в інкримінованих злочинах вже зібрані, тоді як прокурором не наведено, на які докази може вплинути підозрюваний. Також прокурором не доведено, яким чином підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, координувати поведінку не встановлених учасників злочину, якщо досудове розслідування завершене.

Натомість, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Не зменшився та не перестав існувати й ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується отриманою в ході проведення НСРД інформацією про отримання заробітку виключно від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін», що дає підстави вважати, що останній з більшою вірогідністю існує за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, внаслідок скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення.

В той же час, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» складає з 01 січня 2024 року від 242 240 до 908 400 гривень. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи згідно з ст. ст. 183 ч. 3, 194 КПК України розмір застави і обсяг обов`язків, виконання яких має бути ним забезпечене, слідчий суддя виходить з обставин підозри особи в тяжкому та особливо тяжкому злочинах, специфіки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , даних про особу підозрюваного, його ролі в злочинній організації та її ієрархії, а також приймає до уваги тривалість перебування під вартою та стадію досудового розслідування та те, що зі спливом часу та обсягу проведених протягом досудового розслідування слідчих дій, ризики за п.п.2,4 ч.1 ст. 177 КПК України перестали існувати, а інші хоч і не перестали існувати, проте поступово втрачають таку актуальність і беззаперечність, що раніше визначали перешкоджання досудовому розслідуванню з достатньою вірогідністю, тому з завершенням досудового розслідування доцільність безальтернативного тримання під вартою підозрюваного відпадає, у зв`язку з чим, з огляду на те, що суть застави полягає в її реальній альтернативі триманню під вартою, а не у формальному визначенні суми без оцінки можливості її внесення, а також приймаючи до уваги майновий стан підозрюваного, дані про особу останнього, слідчий суддя приходить висновку про можливість визначити підозрюваному заставу у розмірі 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 545 040 грн., оскільки внесення застави саме у такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків, запобігати ризикам втечі, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, вчинення іншого кримінального правопорушення, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються обов`язки слід врахувати положення ч. 4 ст. 176 КПК України, згідно яких запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею. Таким чином, слідчий суддя після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 має повноваження вирішувати питання щодо запобіжного заходу лише до проведення підготовчого засідання у відповідному кримінальному провадженні. Водночас, в будь-якому разі такий строк не може перевищувати двох місяців (якщо з будь-яких причини підготовче засідання в цей строк не відбудеться), з огляду на приписи ч. 7 ст. 194 КПК України.

Таким чином, з огляду на ступінь тяжкості і характер повідомленої підозри, яка допускає тримання під вартою згідно ч. 4 ст. 183 КПК України з визначенням розміру застави у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення з урахуванням §§ 54, 64 рішення Європейського Суду з прав людини від 06.12.2007 у справі «Попков проти Росії» (заява № 32327/06), тим не менше, переконливо продемонстрована наявність факторів обґрунтованої підозри у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та проти громадської безпеки ОСОБА_4 виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, проте із визначенням альтернативи у вигляді застави, переважаючи над правилом поваги його особистої свободи, а зміна запобіжного заходу на інший менш суворий нічим не виправдана, і з метою запобігання відповідно до ст. 177 КПК України раніше встановленим процесуальним ризикам втечі та ухилення від виконання процесуальних рішень, впливу на свідків та продовження протиправної діяльності, згідно ч. 6 ст. 199 цього Кодексу належить постановити цю ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу на 60 днів до проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні № 0000143, але не довше ніж на 60 днів, тобто не довше 11 травня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 197, 199, 309-310, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 12 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000143 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, строк тримання під вартою до проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні № 0000143, але не довше ніж на 60 днів, тобто не довше 11 травня 2024 року, з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», без визначення розміру застави.

Визначити строк дії ухвали до 11 травня 2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути звільнений під заставу 545 040 грн. (п`ятсот сорок п`ять тисяч сорок) гривень, тобто 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок № UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172, одночасно з покладенням на підозрюваного обов`язків згідно з ст. 194 КПК України на строк дії ухвали до 11 травня 2024 року:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби (роботи);

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у зазначеному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений учасникам провадження о 15:30 год. 15 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1