Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5086/24
Номер провадження 1-кс/711/1350/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

слідчого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000164 від 17.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, поданим в рамках кримінального провадження №0000164 від 17.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, вказуючи, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого він залучив як фізичну підтримку, вимагали від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передачі грошових коштів у сумі 5 000 000 грн. з застосуванням погроз застосування насильства над потерпілим у майбутньому при наступних обставинах.

24.02.2022 російська федерація здійснила відкриту агресію проти України, у зв`язку з чим, з моменту видання Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, строком на 30 діб. У подальшому, військовий стан Указом Президента України неодноразово продовжувався, останній раз продовжений Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 на 90 діб.

Так, у невстановлений слідством час, та у невстановлену в ході досудового розслідування дату, але не пізніше 25.02.2024 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний корисливий умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 5 000 000 грн. як частину виплат за загиблого під час воєнних дій батька ОСОБА_8 , а також здачі зразків ДНК для встановлення родинних зав`язків ОСОБА_5 із загиблим ОСОБА_8 .

Так, 18.03.2022 ОСОБА_7 з Всесвітньої мережі Інтернет стало відомо про те, що 09.03.2022 його батько ОСОБА_8 , загинув у м. Ізюм, приймаючи участь у бойових діях.

Постановою Кабінету міністрів України № 239 від 17.03.2023 затверджено порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних сил України в період дії воєнного стану. Одноразова грошова допомога призначається та виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи за заявою їх законних представників. Заява подається до районного ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , незалежно від місця реєстрації заявника. Вказаною постановою установлено, що сім`ям загиблих осіб виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

02.05.2022 на рахунок ОСОБА_7 та рахунок ОСОБА_9 в рівній частині надійшли кошти в сумі 7 500 000 грн.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_7 , призначив зустріч 25.02.2024 на площі «700-річчя Черкаси» біля кафе «Бістро», в ході якої назвався братом по батькові та просив надати копії документів про смерть батька, повідомивши, що він хоче встановити родинний зв`язок із загилим ОСОБА_8 , що в подальшому буде законною підставою для виїзду за кордон.

15.04.2024 близько 20.00 години під час зустрічі біля кав`ярні «Шо тут?», що знаходиться по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 вимагали від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передачі грошових коштів у сумі 5 000 000 грн. що супроводжувалось погрозою застосування насильства над потерпілим.

29.04.2024 близько 11.00 години під час зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_5 біля ТРЦ «Дніпро Плаза», що по вул. Припортова, 34 м. Черкаси, останній в ході розмови почав погрожувати ОСОБА_7 фізичною розправою, якщо він не надасть копії документів про смерть ОСОБА_8 та грошові кошти.

22.05.2024 близько 10:35 годині, виходячи з магазину «ДніпроМ», що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , до нього підійшов ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , які почали погрожувати фізичною розправою та пошкодженням особистого майна у разі несплати коштів та відмови здати тест ДНК для встановлення родинних зав`язків ОСОБА_5 із загиблим ОСОБА_8 , які в подальшому дадуть змогу отримати відстрочку від мобілізації.

30.05.2024 близько 12.45 години ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , знаходячись біля ТРЦ» «Дніпро Плаза», що за адресою АДРЕСА_3 , отримав частину грошових коштів від ОСОБА_7 в сумі 30 000 грн.

В подальшому, реалізуючи свій спільний злочинний умисел з ОСОБА_11 , направлений на отримання грошових коштів від ОСОБА_7 в телефонному режимі домовились про зустріч на 19.06.2024, після чого 19.06.2024 близько 07.22 години ОСОБА_5 прийшов на зустріч самостійно та знаходячись біля магазину «Еко лавка», що за адресою АДРЕСА_3 , та під час зустрічі ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 70 000 грн., з метою подальшого розподілу між ним та ОСОБА_6 .

19.06.2024 ОСОБА_10 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

19.06.2024 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Враховуючи викладене, ініціатор клопотання вважає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція ч.4 ст.189 КК України, яка інкримінована ОСОБА_10 як вид покарання передбачає конфіскацію майна.

Встановлено, що згідно реєстраційної картки ТЗ № НОМЕР_1 , за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований автомобіль «SUBARU OUTBACK», НОМЕР_2 , сірого кольору, 2006 р.в., VIN НОМЕР_3 .

Беручи до уваги викладене, зважаючи на те, що санкція статті, яка інкримінується ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та виконання вироку суду в частині конфіскації майна, слідчий за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді з даним клопотанням та просила накласти арешт на автомобіль «SUBARU OUTBACK», НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 .

В судовому засідання слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задоволити з підстав викладених в ньому та доданих до нього документів. Додатково вказала, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. А тому з метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та виконання вироку суду в частині конфіскації майна, необхідно накласти арешт на вказаний транспортний засіб, що належить підозрюваному.

У судове засідання власник майна підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник не викликалися, оскільки органом досудового розслідування доведена така необхідність для забезпечення накладення арешту на майно, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши зміст клопотання, матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000164, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за обставинами відповідно до яких ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого він залучив як фізичну підтримку, вимагали від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передачі грошових коштів у сумі 5 000 000 грн. із погрозою застосування насильства над потерпілим у майбутньому.

19.06.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Таким чином, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Пунктом 3 частини 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно Реєстраційної картки на транспортний засіб № НОМЕР_1 , - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належить автомобіль марки «SUBARU OUTBACK», НОМЕР_2 , сірого кольору, 2006 р.в., VIN НОМЕР_3 .

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, в даному випадку обмеження права власності шляхом накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності цілком відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тож, у даному випадку, саме не накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності, може призвести до подальшого його відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить виконання покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 189 КК України, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку, а тому клопотання підлягає до задоволення шляхом заборони розпорядження належного підозрюваному ОСОБА_5 майном, що забезпечить виконання можливого покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000164 від 17.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 17.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на майно належне на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме на:

автомобіль марки «SUBARU OUTBACK», НОМЕР_2 , сірого кольору, 2006 р.в., VIN НОМЕР_3 .

Заборонити розпоряджатись вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала суду не пізніше наступного дня з дня оголошення надсилається особі, яка не була присутня в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1