ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1677/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0005114 від 26.12.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Астрахань

Кремінського району Луганської області, громадянина України,

який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0005114 від 26.12.2023, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 21 червня 2024 року.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 12 червня 2023 року пройшов військово-лікарську комісію (далі - ВЛК) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що за адресою: АДРЕСА_2 , та згідно з рішенням ВЛК від 12 червня 2023 року визнаний придатним до військової служби. Відстрочок від призову по загальній мобілізації, згідно з положеннями чинного законодавства України останній не мав.

Надалі, 12 грудня 2023 року, о 15 год. 31 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , відмовився отримувати під особистий підпис від працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 бойову повістку, згідно з якої останньому повідомлено про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , о 06 год. 30 хв., з метою подальшої відправки в команду № НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, не маючи поважних підстав для відстрочки від призову по загальній мобілізації, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 01 травня 2023 року № 255/2023, статей 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відмовився від отримання бойової повістки та при цьому відстрочок від призову по загальній мобілізації, згідно з положеннями чинного законодавства України останній не мав. ОСОБА_5 , ігноруючи підставу бойової повістки не прибув у визначений час та день до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тим самим не відправився у команду № НОМЕР_1 , чим умисно, протиправно, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ст. 336 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 12 червня 2023 року пройшов військово-лікарську комісію у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнаний придатним до військової служби. Відстрочок від призову по загальній мобілізації, згідно з положеннями чинного законодавства України він не мав. Надалі, 12 грудня 2023 року, о 15 год. 31 хв., перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , відмовився отримувати під особистий підпис від працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 бойову повістку, згідно з якої останньому повідомлено про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , о 06 год. 30 хв., з метою подальшої відправки в команду № НОМЕР_1 . Про вчинене щиро шкодує та пояснив неможливість проходження військової служби, оскільки має на утриманні дружину, дитину з інвалідністю, та двох малолітніх дітей.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з середньою освітою, працює, є фізичною особою підприємцем, має постійне місце проживання, сім`ю та трьох дітей на утриманні, двоє з яких є малолітніми та одна дитина з інвалідністю.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також за наявності всіх вказаних вище обставин та обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 75 КК України, зважує й на дані про особу обвинуваченого та сімейні обставини.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо вирішення долі речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України перед судом не порушувалось.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6