1Справа № 335/5716/24 1-кс/335/2207/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2024 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Так, під час заходу забезпечення кримінального провадження у ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон «Айфон 12про» ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 . Під час проведення поверхневого огляду вказаного мобільного телефону та месенджеру «WhatsApp» встановлено листування з абонентом на ім`я « ОСОБА_6 » з номером мобільного телефону НОМЕР_3 . Відповідно до листування, « ОСОБА_7 » 23.05.2024 року, о 09:04 направив повідомлення з поміткою «принять по коду 191-504, просп. Соборний 158-Б, Обменник. Привет отправь ребятам, только не переслать».
23.05.2024 року, за результатом чергової зустрічі представника ТОВ «Рекріейшн» зі ОСОБА_5 , остання наголосила на тому, що попередньо оговорену суму грошової винагороди у розмірі 25 тис. доларів США, необхідно передати до пункту обміну валюти за адресою: АДРЕСА_2 , з зазначенням коду перерахування 191-504.
Таким чином мобільний телефон із сім-карткою є речовими доказом, в розумінні ст. 98 КПК України, та як він є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, зберіг на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На даний час існує сукупність підстав вважати, що зазначені вище речі є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є доказом його вчинення, оскільки є предметом протиправних дій, тому з метою збереження речових доказів зазначені речі підлягають арешту, з метою проведення судової експертизи.
В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що зазначені речі та документи, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та слідчим винесено відповідну постанову про визнання їх речовими доказами.
Посилаючись на наведене, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно в ході проведення обшуку затриманої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме «iPhone 12про» ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 .
Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання про арешт майна без його участі.
Захисний підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 проти клопотання заперечує.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, враховуючи позицію сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, під час заходу забезпечення кримінального провадження у ОСОБА_5 було вилучено мобільний телефон «Айфон 12про» ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.05.2024 року, та було проведено поверхневий огляд вказаного мобільного телефону.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є, в тому числі, предмети, що зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Майно на яке слідчий просить накласти арешт належить до категорій, зазначених в ст. 167 КПК України, та відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є речовими доказами і в слідчого судді маються обґрунтовані підстави вважати, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищезазначене майно є доказами злочину, а саме речовими доказами.
При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя враховує наявність обґрунтованих підстав для арешту майна, можливість використання майна як доказів у кримінальному провадженні.
Слідчим суддею враховано наслідки арешту майна для ОСОБА_5 .
Підставою застосування арешту майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказами кримінального правопорушення з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене відповідно до протоколузатримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.05.2024 року майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, є необхідним для проведення відповідних слідчих дій та експертних досліджень.
Слідчий суддя не вбачає підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого.
Таким чином, клопотання слідчого слідчої групи слідчий ВП № 4 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна слід задовольнити та на вищезгадане вилучене майно слід накласти арешт.
Керуючись ст.ст. 107, 110, 170, 171 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчої групи слідчий ВП № 4 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- «iPhone 12про» ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1