ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 644 / 6220 / 23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/ 1056 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1ст.115 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого та прокурора на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.02.2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця РФ, росіянина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_7 покарання вирішено рахувати з дня його затримання 07 липня 2023 року. Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, вирішено залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено відповідно до вимог ст.ст. 100 та 126 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 06.07.2023 приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходився в загальному коридорі третього поверху будинку гуртожиткового типу АДРЕСА_2 , де біля вхідних дверей кімнати АДРЕСА_3 , між ним та його знайомим ОСОБА_9 , виник конфлікт через нав`язливу поведінку останнього. В ході конфлікту у ОСОБА_7 раптово виник умисел на убивство ОСОБА_9 . Реалізуючи свій умисел ОСОБА_7 взяв з приміщення кухні своєї кімнати кухонний ніж та тримаючи його у правій руці, знаходячись в загальному коридорі, розташованому за вказаною вище адресою, завдав потерпілому ОСОБА_9 один удар ножем в область грудної клітини, спричинивши потерпілому колото-різане ушкодження на передній поверхні грудної клітини справа з проникненням у праву плевральну порожнину на рівні 2-го міжребер`я, ушкодженням міжреберних м`язів, пристінкової плеври та сліпим ушкодженням правої легені, що викликало масивну крововтрату, яка призвела до смерті ОСОБА_9 на місці спричинення тілесного ушкодження.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України - як убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині..

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, обвинувачений та прокурор подали апеляційні скарги.

Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить переглянути вирок та винести більш м`який вирок або повернути справу до суду першої інстанції для повторного розгляду, посилаючись на неврахування його доводів щодо розбіжності показів свідків, а також його доводи щодо ненавмисності скоєного та неврахування судом особи потерпілої, а саме наявність у неї алкогольного сп`яніння, яке перевищує утричі його стан.

Прокурор просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі, посилаючись на неврахування судом особи обвинуваченого, який зловживає спиртним напоями, не працює, офіційних джерел прибутку не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків і може спонукати останнього до вчинення нових злочинів.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор підтримав доводи своєї апеляційної скарги частково, проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечував.

Обвинувачений підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та обвинуваченого, на підтримку своїх апеляційних вимог, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, про наявність підстав для повернення справи на новий розгляд, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог, визначених ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК передбачено, що кримінальне провадження за формою та змістом має відповідати його загальним засадам, у тому числі такій, як забезпечення права на захист, що належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, який визначено законом і який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення. Зазначену норму імплементовано в національне законодавство України, вона міститься у ст. 21 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Тобто, за наявності відповідного клопотання обвинуваченого розгляд справ про особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання на строк більше десяти років позбавлення волі, повинен бути проведений колегіально судом у складі трьох судів.

Однією з таких особливостей, що притаманні цій процесуальній формі здійснення кримінального провадження, є порядок роз`яснення обвинуваченому права на колегіальний розгляд справи.

Тільки в такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Вимогами ст.315 КПК України передбачено ряд питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, зокрема, ч.4 ст.315 КПК передбачено, обов`язок суду під час підготовчого судового засідання, роз`яснити обвинуваченому, який звинувачується у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років, його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього, колегіальним судом у складі трьох суддів.

Проте, з відомостей, які містяться у журналі судового засідання від 29.08.2023 року та технічному записі судового засідання встановлено, що суд у підготовчому судовому засіданні обмежився лише тим, що роз`яснив учасникам судового провадження право на відвід і запитав, чи отримував обвинувачений пам`ятку про права та обов`язки та чи розуміє їх зміст, після чого з`ясував у учасників провадження думку щодо можливості призначити справу до розгляду за відсутності підстав для повернення обвинувального акту.

При цьому даних про належне роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_7 під час підготовчого засідання права на здійснення щодо нього кримінального провадження колегіальним судом звукозапис судового засідання не містить, як і відсутні в матеріалах справи будь-які інші відомості про ознайомлення ОСОБА_7 із його правами з посиланням на ч.4 ст.315 КПК України.

Враховуючи наведене, можна стверджувати, що вручення пам`ятки про права та обов`язки обвинуваченого не позбавляє суд обов`язку виконання ним імперативної вимоги закону щодо роз`яснення обвинуваченому у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років, його права на колегіальний судовий розгляд у складі трьох суддів та процесуального порядку його реалізації шляхом подання відповідного клопотання.

Невиконання судом першої інстанції даних вимог кримінального процесуального закону та незабезпечення реалізації судом першої інстанції даного права є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки ставить під сумнів здійснення правосуддя в цьому кримінальному провадженні судом, який відповідає стандарту «створеного відповідно до закону» в контексті права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції та є безумовною підставою для скасування судових рішень згідно з п.2 ч. 2 ст. 412 КПК, адже, крім іншого, ставить під сумнів ухвалення судового рішення законним складом суду. Таким чином, наведене впливає і на законність засудження особи.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що словосполучення «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й передбачає дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (справа «Занд проти Австрії»).

У зв`язку з тим, що вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними та безумовною підставою для скасування судових рішень, оскільки ставлять під сумнів ухвалення судового рішення законним складом суду, оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи щодо ОСОБА_7 на новий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на те, що вирок суду першої інстанції скасовується з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, а обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був залишений без змін до набрання вироком законної сили, беручи до уваги вимоги закону про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та з метою попередження ризику переховування обвинувкченого від суду, а також виходячи з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає за необхідне залишити ОСОБА_7 під вартою до вирішення питання про запобіжний захід щодо нього судом першої інстанції у визначеному законом порядку, але на строк не більше ніж 60 днів, тобто до 03 червня 2024 року, включно.

Тому, враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції необхідно скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, який слід провести з дотриманням всіх вимог Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення права на захист та справедливий суд, ухваливши законне й обґрунтоване рішення, яке б відповідало положенням ст.370 КПК України.

Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК України не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими. Застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Тому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при новому судовому розгляді кримінального провадження, суд першої інстанції має належно перевірити всі доводи, зазначені в апеляційних скаргах, які на думку колегії суддів мають суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в даному кримінальному провадженні.

При цьому, якщо за наслідками розгляду судом першої інстанції судом буде встановлено наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення, то доводи прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення, слід вважати слушними, внаслідок чого такі доводи підлягають ретельній перевірці та дослідженню в суді першої інстанції при ухваленні судового рішення за наслідками його розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора та обвинуваченого необхідно задовольнити частково, скасувавши оскаржуваний вирок та, призначивши новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.6 ч.1 ст.407,п.4ч.2 ст.412, п.1 ч.1 ст.415, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.02.2024 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, - скасувати.

Призначити новий судовий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до 03 червня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4