Справа № 953/1255/24
н/п 1-кс/953/4604/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192,

у с т а н о в и в:

1. Процедура.

1.1. До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким слідчий просить накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000192.

2. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

2.1. Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000192 від 30.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст.190 КК України, внесені до ЄРДР за фактом вчинення за попередньою змовою групою осіб шахрайських дій відносно потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також готування групи осіб до вчинення шахрайських дій, а саме заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

У ході досудового розслідування встановлено, що на протязі квітня 2024 року, ОСОБА_10 у групі та за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , шахрайським шляхом заволоділи коштами потерпілих, а саме ОСОБА_6 спричинивши останній майнову шкоду у сумі 40000 грн., ОСОБА_5 спричинивши останній майнову шкоду на суму 11000 грн., ОСОБА_8 спричинивши останній майнову шкоду на загальну суму 10000 грн.

21.06.2024 у період часу з 06 год. 10 хв. до 09 год. 10 хв. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого було виявлено та вилучено наступні предмети та речі: сім картка мобільного оператора ВФ Україна № НОМЕР_1 ; банківська картка Абанку № НОМЕР_2 ; мобільний телефон торгової марки Tecno Spark в корпусі перламутрового кольору ІМЕІ 1) НОМЕР_3 , ІМЕІ2) НОМЕР_4 з сім карткою з номером НОМЕР_5 ; мобільний телефон торгової марки Tecno в каорпусі золотистого кольору, ІМЕІ 1) НОМЕР_6 , ІМЕІ 2) НОМЕР_7 з сім карткою з номером НОМЕР_8 .

Зазначені предмети вилучено у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем її мешкання, власником яких вона і являється.

21.06.2024 вилучені предмети оглянуто протоколом огляду предметів та постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

21.06.2024 ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

3. Позиції учасників у судовому засіданні.

3.1. У судове засідання прокурор, належним чином у передбаченому ст. 135 КПК порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

3.2. У судове засідання володілець майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, будь-яких клопотань суду не надав.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільця майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

3.3. Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК.

4. Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

4.1. В силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Відповідно до ст. 317 ЦК власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, загальні вимоги щодо порядку застосування яких, визначені статтями 131 та 132 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК).

5. Мотиви та оцінка слідчого судді.

5.1. Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

5.2. З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на вилучені під час проведення обшуку 21.06.2024 у період часу з 06 год. 10 хв. до 09 год. 10 хв. за місцем мешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, а саме:

- сім картка мобільного оператора ВФ Україна № НОМЕР_1 ;

- банківська картка Абанку № НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон торгової марки Tecno Spark в корпусі перламутрового кольору ІМЕІ 1) НОМЕР_3 , ІМЕІ2) НОМЕР_4 з сім карткою з номером НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон торгової марки Tecno в каорпусі золотистого кольору, ІМЕІ 1) НОМЕР_6 , ІМЕІ 2) НОМЕР_7 з сім карткою з номером НОМЕР_8

Після проведення усіх необхідних експертних досліджень місцем зберігання вилучених предметів по кримінальному провадженню №0000192 від 30.06.2023 визначити камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області, яка розташована за адресою: м.Харків, вул. Весніна, 14, а у разі виявлення боєприпасів (набоїв), вогнепальної зброї, та наркотичних засобів, направити їх на зберігання до камери зберігання в уповноважений підрозділ Національної поліції України, Служби безпеки України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1