Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2481/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 13.06.2024 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказала, що в провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000113 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В обґрунтування клопотання вказала, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання слідчий не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій вказала, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ УСБУ в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000113 від 10.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження досліджуються обставини вчинення місцевим мешканцем м. Миколаїв ОСОБА_5 , дій направлених на умисне розповсюдження інформації про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також поширення публічних закликів з використанням особистого аккаунту в месенджері «Telegram» до силового протистояння з ними та викриття іншими громадянами місць проведення мобілізаційних заходів.

13.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 13.06.2024 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Huawei P smart » моделі «FIG-LX1», IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою оператору мобільного зв`язку НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки « Samsung Galaxy J5 (2016)» моделі «SM-J510FN», IMEI 1: НОМЕР_4 ; Банківські картки: Приват Банку: НОМЕР_5 , Монобанку: НОМЕР_6 , А Банку: НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «LG»; системний блок марки НР.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6