Дата документу 27.05.2024 Справа № 332/720/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/720/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/273/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 272 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 на вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, маючий вищу освіту, працюючий начальником цеха № 1 по виробництву кремнійорганічних сполук та сполук хлору в Запорізькому державному підприємстві «Кремнійполімер», одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України та виправданий у зв`язку з не доведенням стороною обвинувачення події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 272 КК України, та виправданий у зв`язку з не доведенням того, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, за наступних обставин.

06.03.2013 наказом № 22 генерального директора ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_10 на посаду начальника цеху № 1 по виробництву кремнійорганічних сполук та сполук хлору призначено ОСОБА_7 , в безпосередньому підпорядкуванні якого знаходиться вищезазначений цех №1.

Відповідно до посадової інструкції начальника цеху №1 ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_7 №01-01-05-13, затвердженої 20.05.2013 року генеральним директором ЗДП «Кремнійполімер», з якою ОСОБА_7 ознайомився, на останнього покладено відповідні службові обов`язки, в тому числі із дотримання правил охорони праці як ним, так і його підлеглими.

Разом з тим, відповідно до вищевказаної посадової інструкції ОСОБА_7 :

2.1.Здійснює керівництво виробничо-господарською діяльністю цеху, організовує і забезпечує безпечне ведення технологічних процесів, експлуатацію обладнання, проведення газонебезпечних, вогневих, вантажно-розвантажувальних та інших робіт.

2.3. Організовує безпечну роботу та дотримання правил охорони праці персоналом цеху і персоналом підрядних організації при виконанні у цеху великого об`єму монтажних, ремонтних та налагоджувальних робіт.

2.7. Контролює ведення нормативно-технічної документації цеху.

Також зобов`язаний:

3.1Забезпечувати безпечні і здорові умови праці та впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, попереджуючі аварії, виробничий травматизм і професійні захворювання робітників і службовців, а також виконання заходів з охорони праці, передбачених приписами, актами, наказами та розпорядженнями.

3.2Проводити профілактичну роботу щодо забезпечення безпеки праці в цеху у відповідності до діючої системи контролю за станом охорони праці на підприємстві.

3.3Забезпечувати у відповідності з вимогами ТИ ХП-86 організацію робіт, що проводяться в цеху підрядними організаціями, з оформленням відповідної документації.

3.7Контролювати розробку планів локалізації і ліквідації аварійних ситуацій і аварій, організовувати їх вивчення. Забезпечувати проведення навчально-тренувальних занять.

3.8Організовувати проведення атестації робочих місць в цеху.

3.9Здійснювати організацію пропаганди безпечних методів праці.

3.13 Забезпечувати безпечну експлуатацію обладнання, механізмів, машин, огороджувальних та запобіжних пристроїв санітарно-технічних установок і виконання графіка їх ремонту. Здійснювати контроль за станом і утриманням виробничих і допоміжних приміщень.

3.24 Організовувати роботу по вдосконаленню організації виробництва, його технології, підвищенню рентабельності, зниження трудоємкості продукції, що випускається.

3.26 Брати участь в розробці заходів щодо вдосконалення технологічних процесів і підвищення якості продукції, що випускається

Також має право:

4.1 Бути проінформованим про умови праці на підприємстві, наявності на робочих місцях небезпечних і шкідливих виробничих факторів, можливих наслідків їх впливу на здоров`я.

4.7 Забороняти виконання робіт в цеху на несправному обладнанні, несправними інструментами і механізмами.

Начальник цеху несе відповідальність:

5.1.За неналежне виконання своїх функцій і обов`язків, передбачених цією осадовою інструкцією, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 1, п. 2., п. 6., п. 11. (додаток 2) «Перелік робіт з підвищеною небезпекою», «Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року № 1107., до робіт підвищеної небезпеки відносяться:

п. 1. Технічний огляд, випробування, експертне обстеження, технічне діагностування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки та ін.

п. 2. Монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

п. 6. Газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах.

Згідно п. 12. додатку 3 «Перелік машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» до «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» відносяться:

п. 12. Технологічне устаткування хімічної, біохімічної, нафтохімічної, нафтогазопереробної, металургійної, коксохімічної, ливарної, олійно - жирової, ефіроолійної, деревообробної промисловості, хлор та аміаковикористовуючих виробництв.

Таким чином, встановлено, що обладнання трубопроводу переливу ректифікаційної колони позиції 0102 розташованої в корпусі № НОМЕР_3 цеху № 1 ЗДП «Кремнійполімер» за адресою: АДРЕСА_2 , та виробництво робіт - відносяться до об`єкту та робіт підвищеної небезпеки.

23 лютого 2015 року, приблизно у період часу з 08.00 години по 18.00 годину, начальник цеху № 1 ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_7 , знаходячись на території ЗДП «Кремнійполімер», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , діючи із злочинною недбалістю, а саме, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча останній повинен і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги законодавства про охорону праці, отримавши наказ № 70 виконавчого директора ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_11 «Про пуск виробництва хлорбензолу в цеху №1», без належного контролю за виконанням вимог з охорони праці при організації підготовчих та ремонтних робіт, не організувавши та не забезпечивши безпечне ведення технологічних процесів та експлуатацію обладнання трубопроводу переливу ректифікаційної колони позиції 0102, розташованої в корпусі НОМЕР_3 цеху № 1 ЗДП «Кремнійполімер» за адресою: АДРЕСА_2 та не проконтролювавши ведення нормативно-технічної документації (відсутній дозвіл на об`єкт підвищеної небезпеки), надав розпорядження працівникам цеху про запуск виробництва хлорбензолу в цеху № 1.

В результаті дій ОСОБА_7 в порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці, починаючи з 23.02.2015 до 01.05 години 06.03.2015 працівники цеху №1 ЗДП «Кремнійполімер» без відповідного дозволу Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, виконували роботи по виробництву кремнійорганічних сполук та сполук хлору.

Приблизно 01.05 годині 06.03.2015 під час виконання робіт апаратниками синтезу ОСОБА_12 , ОСОБА_13 внаслідок розгерметизації трубопроводу переливу ректифікаційної колони позиції 0102 розташованої в корпусі НОМЕР_3 цеху № 1 ЗДП «Кремнійполімер» за адресою: АДРЕСА_2 стався розлив продуктів хлорування бензолу, приблизним об`ємом 100 літрів, що призвело до часткової загазованості з подальшим спалахом парогазової суміші, результатом чого виникла пожежа та погоріла електропроводка в корпусі НОМЕР_3 цеху №1 та випали вікна зазначеного корпусу. Пожежу було погашено власними силами аварійно-рятувальної служби підприємства протягом приблизно 15-20 хвилин того ж дня.

Відповідно до акту розслідування некатегорійної аварії від 11.03.2015, її причиною стала розгерметизація трубопроводу переливу ректифікаційної колони позиції 0102 розташованої в корпусі НОМЕР_3 цеху № 1 ЗДП «Кремнійполімер» за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок фізичного зносу технологічного трубопроводу та зносу ізоляції електрообладнання.

Таким чином своїми діями начальник цеху № 1 ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_7 допустив порушення ст. 14 Закону України «Про охорону праці»; п. 2.1; п. 2.3; п. 2.7; п. 3.1; п. 3.2; п. 3.3; п. 3.7; п. 3.8; п. 3.9; п. 3.13; п. 3.24; п. 3.26; п. 4.1; п. 4.7; п. 5.1 «Посадової інструкції №01-01-05-13 начальника цеху по виробництву кремнійорганічних сполук та сполук хлору, затвердженої Генеральним директором ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_10 , п. 3.12., п. 3.12.3. «Положення про систему управління охороною праці» на ЗДП «Кремнійполімер»; п. 12.6., п. 12.7. «Технологічного регламенту виробництва хлорбензолу», затвердженого 10.02.2005 в частині: неналежного контролю за виконанням вимог з охорони праці при організації підготовчих та ремонтних робіт; не організування та не забезпечення безпечного ведення технологічних процесів та експлуатації обладнання трубопроводу переливу ректифікаційної колони позиції 0102 розташованої в корпусі НОМЕР_3 цеху № 1 за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до некатегорійної аварії; не контролювання ведення нормативно-технічної документації (відсутній дозвіл на об`єкт підвищеної небезпеки); запуску в експлуатацію обладнання не перевіривши його герметичність, що підтверджується висновком судової інженерно - технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності № 1072-18 від 12.03.2018.

Вищевказані порушення вимог законодавства, допущені ОСОБА_7 , призвели до настання некатегорійної аварії та створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 272 КК України - як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Виправдовуючи ОСОБА_7 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що показання свідків та надані стороною обвинувачення докази не доводять наявність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України - суспільно небезпечних наслідків у виді настання реальної загрози загибелі людей або інших тяжких наслідків.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не забезпечено ретельне, всебічне дослідження всіх обставин справи, виявлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, визначення ступеня їх винності, встановлення причинного зв`язку між діянням обвинуваченого та суспільно-небезпечними наслідками, що настали або могли настати.

Так, судом не було надано жодної оцінки порушенню правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, що були допущені ОСОБА_7 .

Більш того, судом першої інстанції взагалі не досліджено питання про те, чи створено загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, а також не встановлено причинний зв`язок між діями обвинуваченого ОСОБА_7 та суспільно-небезпечними наслідками, що могли настати (загрозою загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків).

Суд першої інстанції залишив поза увагою факт того, що порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, які були допущені ОСОБА_7 , мали місце з 23.02.2015 по 06.03.2015.

Натомість, з невідомих причин судом першої інстанції було взято до уваги лише подію некатегорійної аварії, а саме 2-3 секунди після 01 години 05 хвилин 06.03.2015, під час яких стався вибух на ЗДП «Кремнійполімер».

Також судом не досліджено, не перевірено та не надано відповідну оцінку фактам, щодо яких по суті і обвинувачувався ОСОБА_7 , а саме: щодо наявності загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві у період часу з 23.02.2015 по 06.03.2015.

Крім того, судом першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження допущено неповноту судового розгляду, оскільки не було допитано свідка ОСОБА_14 , обмежено право сторони обвинувачення на допит свідка ОСОБА_13 , не надано належної оцінки висновкам експертів № 2611-15 від 23.02.2016, № 4280-17 від 14.11.2017, №1072-18 від 12.03.2018, № 5162/12946/12947 від 31.05.2018, а також відмовлено у клопотанні прокурора про призначення комплексної інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності.

Також під час судового розгляду було допитано експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , оскільки висновки експертів № 2611-15 від 23.02.2016, № 4280-17 від 14.11.2017, № 1072-18 від 12.03.2018 містили істотні суперечності з висновком експерта № 5162/12946/12947 від 31.05.2018.

Разом з цим, проведені допити експертів не надали можливості усунути істотні розбіжності у висновках експертів.

Так, під час проведення допиту експертів вони пояснили, що неможливо встановити чи була створена загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, не встановивши безпосередньо які саме правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві (нормативних та законодавчих актів з питань охорони праці) було порушено.

Більш того, експерти зазначили, що питання, які було постановлено на вирішення ОСОБА_15 та ОСОБА_18 принципово за своєю суттю та змістом відрізняються від тих, що поставлені експерту ОСОБА_17 , тобто «чи була створена загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві?» (питання які стояли перед експертами ОСОБА_15 та ОСОБА_18 ) та ««чи була створена загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків під час настання некатегорійної аварії 06.03.2015?» (питання які стояли перед експертом ОСОБА_17 ).

Враховуючи той факт, що за результатами допитів експертів не вдалось усунути розбіжності між висновками експертів, оскільки їм на вирішення були поставлені принципово різні питання та експерту ОСОБА_17 було надано не всі матеріали кримінального провадження, з метою усунення протиріч та усунення будь-яких сумнівів у доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, прокурором було заявлено клопотання про призначення комплексної інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності.

Однак судом було безпідставно та необґрунтовано відмовлено в його задоволенні без виходу до нарадчої кімнати, без оголошення висновків та мотивів, з яких суд дійшов такого висновку щодо необхідності відмовлення у задоволенні клопотання про призначення комплексної інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, та не усунення протиріч між висновками експертів.

Крім того, всупереч вимогам ст.ст. 94, 370, 374 КПК України, суд першої інстанції фактично скопіював формулювання обвинувачення з обвинувального акту, зазначив показання обвинуваченого, експертів та свідків (викрививши їх за своєю формою та суттю), а також перелічив надані стороною обвинувачення та захисту докази, без надання їм належної правової оцінки та аналізу.

Визнаючи ОСОБА_7 невинуватим, суд першої інстанції не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 та експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 .

У вироку зазначено їх показання, однак вони є викривлені за змістом та суттю, суд у вироку вибірково відобразив їх показання, взявши до уваги одні та без відповідного мотивування відкинувши інші.

Звертає увагу, що під час виконання робіт на ЗДП «Кремнійполімер» постійно була потенційна небезпека при виробництві хлорбензолу, утворення паровоздушних сумішей і виконання чітко технологічного процесу і виконання заходів безпеки.

Крім того, обслуговуючий персонал та інженерно-технічні працівники, могли бути підвернені при аварійній ситуації і отруєнню, а при вибуху могли отримати тілесні ушкодження. Таким чином, порушення в роботі системи вентиляції постійно зумовлювало потенційну небезпеку при роботі з легкозайманими речовинами.

Вважає, що суд першої інстанції допустив неповноту та однобічність судового слідства, оскільки послався на суперечливі висновки експертів № 2611-15 від 23.02.2016, №4280-17 від 14.11.2017, №1072-18 від 12.03.2018, №5162/12946/12947 від 31.05.2018 та покази експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 (які спотворив за своєю суттю за змістом та відобразив вибірково), якими встановлено дві взаємовиключні обставини.

При цьому суд взагалі не мотивував, чому він не бере до уваги висновки експертів №2611-15 від 23.02.2016, №4280-17 від 14.11.2017, №1072-18 від 12,03.2018 року та показання експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_18 в тій частині, яка доводить вину ОСОБА_7 , а прийняв до уваги висновок експерта №5162/12946/12947 від 31.05.2018, який підтверджує версію сторони захисту.

Разом з тим, чітке встановлення пунктів правил безпеки під час проведення робіт з підвищеною небезпекою, наслідків, які настати чи могли настати, а також встановлення причинно-наслІдкового зв`язку між діями ОСОБА_7 та наслідками і порушеннями, які настали чи могли настати, має вирішальне значення в даному кримінальному провадженні.

Крім того, судом взагалі не досліджено порушення пунктів правил безпеки під час проведення робіт з підвищеною небезпекою допущені ОСОБА_7 та не надано їм відповідної оцінки, зокрема: порушенням ст. 14 Закону України «Про охорону праці»; п. 2.1; п. 2.3; п. 2.7; п. 3.1; п. 3.2; п. 3.3; п. 3.7; п. 3.8; п. 3.9; п. 3.13; п. 3.24; п. 3.26; п. 4.1; п. 4.7; п. 5.1 «Посадової інструкції № 01-01-05-13 начальника цеху по виробництву кремнійорганічних сполук та сполук хлору», п. 3.12., п. 3.12.3. «Положення про систему управління охороною праці»; п. 12.6., п. 12.7. «Технологічного регламенту виробництва хлорбензолу», в частині: неналежного контролю за виконанням вимог з охорони праці при організації підготовчих та ремонтних робіт; не організування та не забезпечення безпечного ведення технологічних процесів та експлуатації обладнання трубопроводу переливу ректифікаційної колони позиції 0102 розташованої в корпусі НОМЕР_3 цеху № 1 за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до некатегорійної аварії; не контролювання ведення нормативно-технічної документації (відсутній дозвіл на об`єкт підвищеної небезпеки); запуску в експлуатацію обладнання не перевіривши його герметичність.

Більш того, поза увагою суду залишився той факт, що в порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці, починаючи з 23.02.2015 до 01 години 05 хвилин 06.03.2015 працівники цеху №1 ЗДП «Кремнійполімер», без відповідного дозволу виконували роботи по виробництву кремнійорганічних сполук та сполук хлору. Тобто порушення мало триваючий характер, а тому і загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві була у період часу з 23.02.2015 по 06.03.2015.

Таким чином, суд оцінив наявність загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків в момент виникнення некатегорійної аварії, а не за результатом порушення правил під час робіт з підвищеною небезпекою на виробництві.

Крім того, поза увагою суду та не дослідженими взагалі залишились причини виникнення 06.03.2015 некатегорійної аварії на ЗДП «КремнІйполімер», а саме відповідні пункти правил під час робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, які були порушені начальником цеху № 1 ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_7 .

Більш того, судом взагалі не оцінено той факт, що вказана вище некатегорійна аварія це лише один з можливих наслідків, які виникли внаслідок порушення правил під час робіт з підвищеною небезпекою на виробництві та є одним з проявів загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про повторне дослідження усіх доказів, наданих стороною обвинувачення, про повторний допит свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_25 , про допит свідка ОСОБА_14 , про повторний допит експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 .

Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про призначення комплексної інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, проведення якої доручити незалежній установі (експертам), яка раніше не проводила експертизу у даному кримінальному провадженні, зокрема експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. При цьому на вирішення експерта просить поставити наступні питання:

1) чи відноситься обладнання трубопроводу переливу ректифікаціної колони позиції 0102 за адресою: АДРЕСА_2 та виробництво робіт - до об`єкту та робіт підвищеної небезпеки;

2) вимоги яких нормативно-правових та законодавчих актів з питань охорони праці не виконано і ким у період з 23.02.2015 по 03.06.2015, а також під час настання некатегорійної аварії на підприємстві ЗДП «Кремнійполімер»;

3) чи створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків порушення вимог нормативно-правових та законодавчих актів з питань охорони праці визначених у пункті 2 у період з 23.02.2015 по 03.06.2015, а також під час настання некатегорійної аварії на підприємстві ЗДГТ «Кремнійполімер»;

4) якщо так - дії (бездіяльність) яких осіб створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, та який причинно-наслідковий зв`язок між допущеними порушеннями вимог законодавства про охорону праці та наслідками, могли настати (загрозою загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків);

Для вирішення поставлених експертам питань просить надати останнім матеріали кримінального провадження в повному обсязі, разом з відповідними аудіозаписами судових засідань з проведеними допитами свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 .

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та вказав, що суд не врахував належним чином висновків експертів ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , не усунув розбіжностей між висновками вказаних експертів та експерта ОСОБА_17 . Вважав, що суд не обґрунтував, чому віддав перевагу доказам сторони захисту. Вирок суду просив скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Захисним обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти доводів сторони апеляційної скарги, вирок суду вважав законним, обґрунтованим та просив залишити його без змін. Вважав обвинувачення повністю безпідставним, оскільки з досліджених доказів судом було встановлено, що жодних шкідливих наслідків не настало та не могло настати. Цех, в яком сталася подія, є спеціальним окремо розташованим приміщенням, всі процеси в ньому керуються дистанційно, жодної особи на час події в ньому бути не могло. Безпосередньо після родії приїхали працівники ДСНС та встановили, що ніяких шкідливих наслідків не настало.

З приводу клопотання про призначення експертизи вказав, що сторона обвинувачення таким чином намагається продовжити збирати докази на стадії апеляційного перегляду вироку суду, що не передбачено законом.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів сторони обвинувачення, оскільки його дії не завдали і не могли завдати шкоди.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, зокрема, повинно бути ухвалене згідно з нормами матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України що суд ухвалює виправдувальний вирок за недоведеністю стороною обвинувачення події кримінального правопорушення, яка інкримінується обвинуваченому.

У разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку відповідно до ст. 374 КПК України зазначаються: формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

На переконання колегії судді, цих вимог закону під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції дотримався і оцінивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність виправдання ОСОБА_7 .

При цьому, судом було обґрунтовано висновок про необхідність виправдання ОСОБА_7 тим, що вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення він не визнав; докази сторони обвинувачення не доводять наявність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони - суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання реальної загрози загибелі людей чи інших тяжких наслідків.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, та вважає, що вони ґрунтуються на правильній оцінці перевірених в судовому засіданні доказів, які були надані стороною обвинувачення.

За змістом ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є лише ті фактичні дані, які отримані у передбаченому цим Кодексом порядку. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування всіх обставин кримінального правопорушення та доведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення покладається на сторону обвинувачення.

Матеріали кримінального провадження та зміст мотивувальної частини оскаржуваного вироку вказують на те, що суд першої інстанції, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про необхідність виправдання ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні.

Перевіривши надані в суді першої інстанції показання обвинуваченим ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_25 , експертами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , документи кримінального провадження, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вони не вказують, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 призвели до суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання реальної загрози загибелі людей чи інших тяжких наслідків.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що він працює на ЗДП «Кремнійполімер» з 06.03.2013. Виробництво хлорбензолу на ЗДП «Кремнійполімер» проводиться в цеху НОМЕР_2, який знаходився у його безпосередньому підпорядкуванні. Взимку проводили підготовку до виробництва. Ним ставилось питання перед керівництвом про одержання дозволу на виробництво хлорбензолу. Відділ охорони праці займався одержанням дозволу, і він думав, що воно вже наявне, тому дав розпорядження готувати цех по виробництву хлорбензолу до запуску. Вночі приблизно о першій годині 06.03.2015 стався вибух в цеху №1. Згідно інструкції по охороні праці для апаратчика цеху НОМЕР_2 персоналу заборонено знаходитись у цеху НОМЕР_2 з моменту, коли вмикається виробництво. Технологічний процес виробництва хлорбензолу відбувається дистанційно. Зовнішні двері цеху № НОМЕР_3 закриваються. Зайти до цеху можливо через галерею з окремого приміщення, де знаходиться апаратне управління технологічного процесу. На оперативній нараді він ставив питання перед виконавчим директором з приводу того, що немає дозволу на проведення робіт по виробництву хлорбензолу. Йому сказали, що це не входить в його професійні обов`язок, він просто повинен був підготовити до запуску обладнання. В лютому 2015 року було видано наказ про початок виробництва хлорбензолу. Згідно цього було проведено пневматичні випробування, тестування виробництва. Після аварії він приїхав на місце події приблизно через годину після вибуху. Вогню на місці аварії не було. Проводились виміри шкідливих речовин. Виміри проводились лабораторією. Зайшли до приміщення, де стався вибух через двері, вони були відкриті на момент його приїзду. Взагалі ці двері зазвичай закриті зсередини, та потрапити до цеху виробництва можливо тільки через прохідну галерею з другого поверху.

Свідок ОСОБА_19 в суді першої інстанції показала, що в березні 2015 року вона прийшла на роботу у свою зміну та дізналась, що в цеху №1 вибухнула колона. Причину вибуху не знає.

Свідок ОСОБА_20 показав, що в березні 2015 він працював в Управлінні держпраці. За поданою заявою вони виїжджали на підприємство ЗДП «Кремнійполімер» оглядали місце, де було обладнання. Слідчий вилучав документи, які саме не пам`ятає, в тому числі технічні паспорти. Пам`ятає, що не було дозволів на експлуатацію хімічного обладнання. Це об`єкти підвищеної небезпеки.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він працював в березні 2015 року начальником служби техногенного захисту та цивільної оборони. Обставини аварії 06.03.2015 року йому відомі. В ту ніч йому подзвонив диспетчер та повідомив про аварію на ЗДП «Кремнійполімер». Приблизно о другій годині ночі він приїхав на місце аварії цех № 1 на першому поверсі. В цеху він побачив, що від вибуху було вибито шибки на вікнах, слідів горіння не було. В цеху було світло, тому він бачив наслідки аварії. Заміри в цеху проводила державна лабораторія служби по надзвичайним ситуаціям. Результати вимірювання, було зафіксовано «0». Заміри проводив ОСОБА_25 . Чи проходив ремонт цього обладнання він не знає. На момент аварії загрози життю людей не було, так як в той час в цеху нікого не було і не повинно було бути у зв`язку з тим, що процес виробництва побудований таким чином, що в цеху, де йде виробництво, не передбачено знаходження робітників під час процесу виробництва. Весь процес контролюється з окремого приміщення, де знаходяться робітники.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що в березні 2015 року він працював на ЗДП «Кремнійполімер» начальником відділу з охорони праці. В день аварії вночі подзвонив диспетчер та повідомив про аварію. Він приїхав. Горіння не було видно, але пожежа була. Причина аварії - розгерметизація шва, та витік хлор-бензолу, пари якого утворили вибух. Шкоди нікому не було спричинено. Людей в цеху не було, однак, якщо там були б люди, то могла бути для них небезпека. Аварія відбулась в той час, коли людей в цеху бути не повинно було. При перевірках на герметичність та при проведенні виробництва вхід в цей цех заборонено.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він працював в березні 2015 року на ЗДП «Кремнійполімер» заступником начальника цеху. 05-06 березня 2015 подзвонили оператори та повідомили, що відбувся вибух в цеху. Він виїхав на завод. Поки доїхав, пожежу загасили. В цех він зайшов о 2-3 годині ночі. Спочатку не могли знайти звідки виникла аварія. В цеху була загазованість після витоку хлор-бензолу. Обладнання, яке вибухнуло було встановлено в 1985 році. Хто отримував дозвіл на проведення небезпечних робіт він не знає. Людей в цеху не було, однак, якщо там були б люди, то могла бути для них небезпека. Він не бачив, чи проводились заміри службою надзвичайних ситуацій.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що вона працювала на ЗДП «Кремнійполімер» апаратчиком синтезу з 1996 по 2018 рік, вона обслуговувала обладнання. В березні 2015 року розійшовся шов колони, витік хлор-бензол та стався вибух. Вона працювала саме на цій зміні з 23 до 07 години ранку з 5 на 6 березня 2015 року разом з ОСОБА_14 . В момент вибуху знаходились в «щитовой», слідкували за приладами. Знаходячись там, почули вибух - хлопок, подивились на прилади, вони показували загрозу. Перекрили всі клапани, щоб зупинити подальший витік. Подзвонили ОСОБА_23 та ОСОБА_7 Приїхали пожежні та газорятувальники. Всередині виробничої будівлі була пожежа та вибило скло. В будівлі, де вона знаходилось, всі вікна залишились цілими.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він у 2015 працював начальником групи радіаційно-хімічного захисту аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ Державної служби з надзвичайних ситуацій в Запорізькій області. В 2015 році, дату не пам`ятає, він виїжджав на місце аварії на ЗДП «Кремнійполімер». Аварія була зумовлена тим, що в цеху стався витік хлол-бензолу, від парів якого в цеху стався вибух, від вибуху побились вікна. При цьому від вибуху небезпеки для життя людей не виникло, шкоди екологічній безпеці також не було спричинено. Заміри проводились близько 4 ранку. Проведення вимірів відбувалось навколо цеху, в якому стався вибух. Перевищення допустимих норм не було зафіксовано, тобто в повітрі була відсутня шкідлива речовина, прибори не реагували. В середині цеху заміри не проводились.

Експерт ОСОБА_15 в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що в даному кримінальному провадженні вона приймала участь у проведенні трьох експертиз. При проведенні експертиз досліджувались матеріали кримінального провадження, використовувались належні методичні рекомендації. З матеріалів кримінального провадження їй було відомо, що на підприємстві проводились перевірки, та встановлені порушення в тому числі в цеху АДРЕСА_3 . У зв`язку з чим Головним Управлінням ДСНС України в Запорізькій області було винесено припис. На питання прокурора чи були порушені правила безпеки експерт ОСОБА_15 пояснила, що було порушено те, що не отримано дозвіл на виконання робіт з підвищеною небезпекою. Для отримання дозволу необхідно надати відповідні документи, які надають начальники цехів. Для надання дозволу на експлуатацію проводиться експертиза обладнання. Якщо б було проведено експертизу обладнання було б виявлено, що воно знаходиться в несправному виді та роботи би не проводились. Під реальною загрозою належить розуміти можливе реальне знаходження людей в приміщенні на момент вибуху, які могли б постраждати. Органом Держпраці з 25.03.2014 виносились зауваження щодо порушень на цьому об`єкті. Протягом кількох років вони порушували безпеку. Оскільки дозволів на проведення робіт з підвищеною небезпекою не було отримано, ніяких робіт не повинно було проводитись.

Експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він був головою експертної комісії в 2016 році, коли проводилась комісійна експертиза за аварією щодо витоку хлорбензолу. Причиною аварії є насамперед початок робіт по виробництву хлорбензолу без одержання дозволів на проведення робіт з підвищеною небезпекою. Обладнання не відповідало техніці безпеки. Було порушено електроізоляцію, що привело до іскроутворення, також було порушено герметичність швів і стався витік хлорбезолу. Таким чином сталася аварія. Було створено загрозу настання тяжких наслідків. На момент вибуху, на його думку, однозначно, в атмосфері були хлор та хлорбензол. Заміри небезпечних викидів всередині приміщення, де був вибух, не проводились хімічною лабораторією, оскільки не було електропостачання. Потенційна загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків виникла з моменту невиконання приписів Держохорони праці, обладнання знаходилось в передаварійному стані. Реальна загроза загибелі людей виникла з моменту початку виробництва. Стався вибух, обладнання згоріло, колиб в цьому приміщенні були люди, то вони би постраждали. Слідчим не ставилось питання щодо того, чи була реальна загроза загибелі людей.

Експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він проводив комплексну експертизу в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності, інженерно-екологічної та пожежно-технічної експертизи від 31.05.2018 (а.с. 239-249 т.3). Відбулась аварія на ДП «Кремнійполвмер», в результаті витоку хлорбензолу, під час його виробництва, стався вибух. Коли приїхали робітники МНС, то після дослідження не виявили будь-яких шкідливих речовин у повітрі та інших наслідків. На підставі наданих йому документів, він прийшов до висновку, що подія відбулась в результаті порушення герметичності трубопроводу з хлор-бензолом, в результаті чого був вибух. Відбулась пожежа, яка була усунена силами підприємства. В місці аварії ніхто з працівників не знаходився, ніхто не постраждав. До початку виробництва було проведено випробування обладнання при створенні тиску, що перевищує вдвічі технологічний тиск. Чому в момент початку виробництва хлорбензолу відбулась розгерметизація та витік хлорбензолу не з`ясовано. Експерт пояснив, що його висновки експертизи відрізняються від експертизи, проведеної експертом ОСОБА_15 з цих же питань, відносно цієї ж події. Його висновки зроблені з тих вихідних даних, які були йому надані на експертизу адвокатом. Перелік цих вихідних даних вказаний в самій експертизі. Згідно наданих йому вихідних даних, інформація, щодо могла свідчити про можливість настання шкоди для життя та здоров`я людей або загрози для навколишнього середовища, відсутня. Тому він зробив висновок про відсутність створення загрози життю та здоров`ю людей або навколишньому середовищу. Питання про те, чи було порушення технологічних процесів при роботі устаткування, ним не досліджувалось. Крім того, додатково наголосив, що перед початком роботи обладнання за наказом керівництва підприємства було проведено випробування обладнання, технологічний тиск при випробуваннях був підвищений в два з половиною рази. Керівництво таким чином прийняло усі міри щодо безпечної експлуатації обладнання. Наслідків у вигляді негативного впливу на навколишнє середовище не було, люди не постраждали. Порядок отримання дозволу на виконання робіт з підвищеною небезпекою передбачає повне дослідження технологічного стану. Причинного зв`язку між відсутністю відповідного дозволу Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці на проведення робіт та аварією не було. Регламент керівництвом повністю видержано. Причина розгерметизації шва ним не досліджувалась та не виявлялась.

Під час судового засідання судом першої інстанції безпосередньо було досліджено надані стороною обвинувачення докази і документи кримінального провадження, зокрема:

- витяг з ЄРДР, та Витяг з кримінального провадження , що підтверджує внесення до ЄРДР 11.03.2015 даних щодо порушення співробітниками ЗДП «Кремнійполімер» правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою. (а.с. 100 - 101 т.2)

- постанову про призначення групи процесуальних прокурорів (а.с. 102 т.2);

- постанову про призначення групи слідчих (а.с.103 т.2);

- постанову про призначення групи процесуальних прокурорів (а.с.104 т.2);

- постанову про призначення групи слідчих (а.с.105 т.2);

- рапорт співробітників поліції від 11.03.2015 р., згідно якого встановлено, що співробітниками підприємства «Кремнійполімер» було допущено порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою (а.с.106 т.2);

- заявку ОСОБА_7 згідно якої він надав згоду і письмовий дозвіл співробітникам поліції для огляду приміщення корпусу НОМЕР_3 ЗДП «Кремнійполімер» (а.с.107 т.2);

- протокол огляду місця події, з фото таблицею від 12.03.2015р., у якому зафіксована обстановка на місці події корпуса НОМЕР_2 ЗДП «Кремнійполімер» (а.с. 108-114 т.2);

- план-схему корпуса НОМЕР_2 ЗДП «Кремнійполімер» (а.с.115 т.2)

- рапорт співробітників поліції від 06.03.2015 р., зі змісту якого вбачається що 06.03.2015 об 03.10 год. до Заводського РВ від чергового ЗМУ ГУМВС м. Запоріжжя надійшло повідомлення від інспектора чергової частини ГУМВС про звернення оперативного чергового департаменту громадського населення Запорізької ОГА Санжаровського, який повідомив, що 06.03.2015 р. о 01:07 годині за адресою АДРЕСА_3 КП «Кремніполімер» по виготовленню хлорбензолу виник хлопок з подальшим займанням пароповітряної суміші, витоку хлорбензолу не було, постраждалих не було, евакуації не було (а.с.116-117 т.2);

- протокол огляду місця події з фото таблицею від 06.03.2015 р., згідно якого на території цеху № НОМЕР_1 ЗДП «Кремнійполімер», розташованого за адресою АДРЕСА_2 , вбачаються: видимі пошкодження віконних рам та ззовні міститься осип скла, стіни містять обвуглення чорного кольору (а.с.118-119 т.2);

- завірену копію посадової інструкції №01-01-05-13, затвердженої 20.05.2013 р. Генеральним директором ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_10 , мовою оригінала «начальник цеха №1 по производству кремнийорганических соединений и соединений хлора ОСОБА_7 », згідно якої визначено обсяг посадових обов`язків начальника цеха (а.с.120-126 т.2);

- завірену копію Акту перевірки проведеної ТУ Держгірпромнагляду у Запорізькій області, суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 25.03.2014 року №75/3 ОСОБА_28 виконуючому директору ЗДП «Кремнійполімер» АДРЕСА_2 , згідно якого відсутні дозволи Держгідропромнагляду України на виконання робіт підвищеної небезпеки та на застосування сосудів, працюючих підтиском вище 0,05 мПа, не проведена паспортизація всім будівлям підприємства, не перевірені товщі стінок воздуховодів вентиляційних споруд в цехах, що роблять в агресивній середі. (а.с.127-135 т.2);

- завірену копію Припису №5, виданого ГУ ДСНС України у Запорізькій області про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, від 06.02.2014 р., згідно якого з 15.01.2014 р. по 31.01.2014 р. проведено планову перевірку, про що складено акт №5 від 31.01.2014 р. ЗДП «Кремнійполімер», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.136-157 т.2);

- відповідь ТУ Держгірпромнагляду у Запорізькій області №07/03-19/659 від 16.04.2015 р., згідно якої повідомляється наступне: посадовими особами ЗДП «Кремнійполімер» не сповіщалося територіальне управління Держгірпромнагляду у Запорізькій області відносно факту аварії на території зазначеного суб`єкту господарювання (а.с.158 т.2);

- відповідь №07/07-14в/638 від 15.04.2015 р., згідно якої повідомляється наступне: ЗДП «Кремнійполімер» дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки протягом 2012-2015років територіальним управлінням Держгірпомнагляду у Запорізькій області не видавалось (а.с.159 т.2);

- відповідь ТУ Держгірпромнагляду у Запорізькій області №07/0319/760 від 07.05.2015 р., зі змісту якого повідомляється наступне: згідно з наказом Держгірпромнагляду від 24.02.2014 №31 державний нагляд за станом промислової безпеки та охороною праці на ЗДП «Кремнійполімер» здійснює Державна міжрегіональна інспекція нагляду у хімічній промисловості ТУ Держгірпромнагляду у Дніпровській області (а.с.160 т.2);

- супровідний лист виконуючого директора ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_11 , №1580 від 11.08.2015 р., згідно якого слідчому Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області направляються копії: мовою оригіналу «Положения о системе управления охраной труда (СУОТ) на Запорожском Государственном предприятии «Кремнийполимер» на 10 арк, та «Перелік робіт з підвищеною небезпекою» на 2 арк., які наявні в додатках (а.с.161-173 т.2);

- завірену копію Наказу (розпорядження) №22 від 06.03.2013 р. про прийняття на роботу ОСОБА_7 (а.с. 189 т.2);

- завірену копію мовою оригіналу «Инструкция №1/6-7-11-13 по охране труда для аппаратчика синтеза участка №6 цеха №1, обслуживающего установку получения хлорбензола», де в п. 1.10 «Автоматическое регулирование и дистанционный контроль на узле получения хлорбензола», якою передбачено дистанційний контроль та регулювання при виробництві хлорбензолу (а.с.190-198 т.2);

- завірену копію «Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці» участок № 6.7 цеха №1 (корп..НОМЕР_4) (а.с.199-205 т.2);

- завірену копію Наказу №240 Від 01.09.2014 р. ЗДП «Кремнійполімер» про призначення відповідальних осіб за пожежну та техногенну безпеку, дотримання протипожежного режиму на підприємстві ( а.с. 206 т.2);

- завірену копію мовою оригіналу «Акту приема-передачи давальческого сырья и тары для переработки №56» від 17.02.2015 р. м. Бровари, що підтверджує передачу хлору рідкого (а.с.207 т.2);

- завірену копію мовою оригіналу «Акту приема-передачи давальческого сырья и тары для переработки №62» від 27.02.2015 р. м. Бровари що підтверджує передачу бензолу каменновугільного (а.с.208 т.2);

- завірену копію супровідного листа виконуючого директора ОСОБА_10 №340 від 23.04.2014р. мовою оригіналу «О выполении предписания», щодо неможливості виконання припису, щодо усунення зауважень припису №75/3 від 25.03.2014 (а.с.209 т.2);

- завірену копію «службової записки» №996 від 30.05.2014 р. Відділу охорони праці, адресована мовою оригіналу «Управляющей санацией ЗГП «Кремнийполимер» ОСОБА_29 «про заходи по охороні праці» (а.с.210-211 т.2);

- завірену копію «службової записки» №837 від 07.05.2014 р. Відділу охорони праці, адресованої виконуючому директору ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_10 «про дозволи» (а.с.212-213 т.2);

- відповідь №01/01/350 від 14.04.2015 року начальника групи радіаційного та хімічного захисту АРЗ СП ГУ ДСНС України у Запорізькій області, адресовану слідчому СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС в Запорізькій області, зі змісту якої вбачається, що 06.03.2015 р. в 3,25 хіміко-радіологічною лабораторією був здійснений виїзд на території ЗДП «Кремнійполімер», де по периметру цеху №1 проводились заміри атмосферного повітря; викиду хлору виявлено не було. У середині цеха виміри не проводилися через відсутність світла (а.с.214 т.2);

- завірену копію Акту №7 перевірки додержання (виконання) суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки від 30.01.2012 р., виданого ГУ Держтехногенбезпеки у Запорізькій області, відносно факту перевірки ЗДП «Кремнійполімер» АДРЕСА_2 (а.с.215-225 т.2);

- завірену копію Акту від 25.02.2015 р. ЗДП «Кремнійполімер», затвердженого начальником цеху 25.02.2015 р. ОСОБА_7 (а.с.226 т.2);

- завірену копію Акту від 25.02.2015 р. ЗДП «Кремнійполімер», затвердженого начальником цеху 25.02.2015 р. ОСОБА_7 (а.с.227 т.2);

- завірена копію Акту від 25.02.2015 р. ЗДП «Кремнійполімер», затвердженого начальником цеху 25.02.2015 р. ОСОБА_7 (а.с.228 т.2);

- завірену копію штатного розкладу керівників, спеціалістів, службовців та робітників ЦЕХ №1 про виготовлення кремнійорганічних з`єднань та з`єднань хлору на 2015 рік (.а.с.229-231 т.2);

- завірену копію Свідоцтва про державну реєстрацію об`єкта (об`єктів) підвищеної небезпеки ЗДП «Кремнійполімер» (а.с.232 т.2);

- супровідний лист виконуючого директора ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_11 , №63/8-30к від 04.11.2015 р. згідно якого слідчому Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області направляються копії: мовою оригіналу «Положения о системе управления охраной труда (СУОТ) на Запорожском Государственном предприятии «Кремнийполимер» на 10 арк, та «Перелік робіт з підвищеною небезпекою» на 2 арк., які наявні в додатках (а.с.233-245 т.2);

- копію Припису ГУ Держпраці у Запорізькій області від 03.11.2015 року №1 ЗДП «Кремнійполімер» (а.с.246-247 т.2);

- ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя №332/3686/17 від 11.12.2017 р. про надання дозволу на огляд нежитлового приміщення розташованого в корпусі НОМЕР_2 цеху №1 ЗДП «Кремнійполімер», з можливістю вилучення технічної документації (а.с.2 т.3);

- протокол огляду місця події від 12.12.2017 р. з фото таблицею (а.с.3-11 т.3);

-протокол огляду речового доказу від 15.02.2018 р. (а.с. 12 т.3);

- копію постійного технологічного регламенту виробництва хлорбензолу Цех №3, корпус НОМЕР_3, НОМЕР_5 (а.с.13-80 т.3);

- постанову від 15.02.2018 р. про залучення до провадження речових доказів, а саме постійний технологічний регламент, технічний паспорт на ректифікаційну колону поз.102 розташованої в цеху 31 корпус НОМЕР_2 ЗДП «Кремнійполімер» (а.с.81-82 т.3);

- копію технічного паспорту на ректифікаційну колону поз.102 розташованої в цеху 31 корпусу НОМЕР_2 ЗДП «Кремнійполімер» (а.с.83-104 т.3);

- лист ГУ Держпраці у Запорізькій області, згідно якого устаткування виробництва хлорбензолу, до якого належить трубопровід переливу ректифікованої колони поз.102 в корпусі НОМЕР_2 цеху №1 ЗДП «Кремнійполімер» відносяться до робіт підвищеної небезпеки, для виконання яких відповідно до ст. 21 ЗУ «Про охорону праці» роботодавець повинен одержати дозвіл центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. Зазначений дозвіл на 06.03.2015 р. ЗДП «Кремнійполімер» не отримувались, чим порушено вимоги ст..21 Закону (а.с.105-106 т.3);

- лист ДП «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», (а.с.107-113 т.3);

- постанову від 23.02.2018 р. про призначення судової інженерно-технічної експертизи по охороні праці (а.с.114-115 т.3);

- запит від 10.04.2015 р. до аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Запорізькій області, щодо того чи проводилися протягом 06.03.2015 року - 12.03.2015 року лабораторні дослідження та заміри атмосферного повітря на території ЗДП «Кремнійполімер» (а.с. 116 т.3);

- мовою оригіналу «Приказ №70 від 20.02.2015 «О пуске производства хлорбензола в цехе №1 (а.с.56 т. 5)

- клопотання експерта Дніпропетровського НДІСЕ від 01.10.2015 р., про надання додаткових матеріалів для виконання інженерно-технічної експертизи подій на ЗДП «Кремнійполімер» (а.с.117-118 т.3);

- супровідний лист від 21.08.2015 р. СВ Заводського РВ про направлення до Дніпропетровського НДІСЕ додаткових матеріалів необхідних для виконання експертизи (а.с.119 т.3);

- запит слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області до в.о. директора ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_11 про витребування копій документів ЗДП «Кремнійполімер» (а.с.120 т.3);

- клопотання експерта Дніпропетровського НДІСЕ від 22.07.2015 р., про надання додаткових матеріалів для виконання інженерно-технічної експертизи подій на ЗДП «Кремнійполімер» (а.с.121-122 т.3);

- супровідний лист від 24.11.2015 р. СВ Заводського РВ, про направлення до Дніпропетровського НДІСЕ додаткових матеріалів необхідних для виконання експертизи (а.с.123 т.3);

- запит слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області до в.о. директора ЗДП «Кремнійполімер» ОСОБА_11 про витребування копій документів ЗДП «Кремнійполімер» (а.с.124 т.3);

- постанову слідчого СВ Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 18.05.2015 р. про призначення судової інженерно-технічної експертизи по охороні праці (а.с.125-126 т.3);

- висновок комісійної судової інженерно-технічної експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці №2611-15 від 23.02.2016 р. згідно якого начальник цеху №1 ОСОБА_7 порушив вимоги:ст..13, ст..18, ст..21 ЗУ «Про охорону праці»; п.6.10. НПАОП 0.0-4.12-05 «Типового положення про порядок проведення навчання та перевірку знань з питань охорони праці»4п.2.1., п.2.3., п.2.7., п.3.1 АДРЕСА_4 . мовою оригіналу: «Должностной инструкции № 01-01-05-13 начальника цеха по производству кремнийорганических соединений и соединений хлора»; п.3.12., п.3.12.1, п.3.12.3 «Положения о системе управления охраной труда (СУОТ) на Запорожском государственном предприятии «Кремнийполимер» в частині: неналежне утримання будівель та споруд. Не отримання дозволу на проведення робіт з підвищеною небезпекою, не отримання дозволу на об`єкт підвищеної небезпеки та на машини і механізми підвищеної небезпеки; неналежна організація атестації робочих місць. Згідно з вищевикладеним допущені порушення призвели до настання не категорійної аварії, та створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків. (а.с.127-141 т.3);

- постанову слідчого СВ Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 08.08.2017 р. про призначення судової інженерно-технічної експертизи по охороні праці (а.с.142-143 т.3);

- висновок інженерно-технічної експертизи №4280-17 від 14.11.2017 р. згідно якого начальник цеху №1 ОСОБА_7 порушив вимоги: ст..13, ст..18, ст..21 ЗУ «Про охорону праці» п. АДРЕСА_5 «Должностной инструкции №01-01-05-13 начальника цеха по производству кремнийорганических соединений хлора»; п.3.12., п.3.12.1, п.3.12.3 «Положения о системе управления охраной труда (СУОТ) на Запорожском государственном предприятии «Кремнийполимер»; п.1.1, п.1.2, п.1.3, п.1.4 РозділІІІ. Вимоги безпечної експлуатації трубопроводів, п.2., п.2.1, п.2.2, п.2.3, п.3.16 «Правила охорони праці та безпечної експлуатації технологічних трубопроводів» №755 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.11.2014 р. за №1438/26215 п.3. Розділ 2. Загальні вимоги безпеки щодо виробництва хлору. НПАОП 0.00-1.23-10 «Правила безпеки при виробництві, зберіганні, транспортування та застосуванні хлору» в частині: неналежне утримання будівель та споруд. Не отримання дозволу на проведення робіт з підвищеною небезпекою, не отримання дозволу на об`єкт підвищеної небезпеки та на машини і механізми підвищеної небезпеки; неналежна організація атестації робочих місць. Згідно з вищевикладеним допущені порушення призвели до настання не катагорійної аварії, та створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків. (а.с.144-162 т.3);

- висновок інженерно-технічної експертизи №1072-18 від 12.03.2018 р., згідно якого начальник цеху №1 ОСОБА_7 порушив вимоги: ст..14 ЗУ « про охорону праці»; АДРЕСА_6 «Должностной инструкции №01-01-05-13 начальника цеха по производству кремнийорганических соединений и соединений хлора»; п.3.12, п.3.12.3 «Положения о системе управления охраной труда (СУОТ) на Запорожском государственном предприятии «Кремнийполимер»; п.12.6, п.12.7 «Технологического регламента производства хлорбензола», затв.10.02.2005 року в частині: неналежного контролю за виконанням вимог з охорони праці при організації підготовчих та ремонтних робіт; не організував та не забезпечив безпечне ведення технологічних процесів та експлуатацію обладнання трубопроводу переливу ретифікаційної колони позиції 0102 за адресою: АДРЕСА_2 , що призвело до не категорійної аварії; не проконтролював ведення нормативної-технічної документації (відсутній дозвіл на об`єкт підвищеної небезпеки); пустив в експлуатацію обладнання не перевіривши герметичність обладнання. Згідно з вищевикладеним допущені порушення призвели до настання не категорійної аварії, та створили загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків (а.с.163-182 т.3);

- супровідний лист Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, згідно якого матеріали кримінального провадження №0000502 від 11.03.2015 р. направлено до Дніпровського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.183 т.3);

- повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 25.01.2018 р. (а.с.184-188 т.3);

- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 (а.с.189-194 т.3);

- лист ГУ Держпраці у Запорізькій області, згідно якого розслідування даної аварії належить проводити без участі органів Держпраці.(а.с.200 т.3);

- висновок комплексної експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності, інженерно-екологічної та інженерно-технічної експертизи від 31.05.2018 року (а.с. 239-249, т.3);

- речовий доказ - мовою оригіналу «Паспорт сосуда №78397-1 колона Ф800, ХН 78Т ЭП 435», що долучений до матеріалів кримінального провадження.

Колегія суддів, переглядаючи вирок з урахуванням вищенаведених показань обвинуваченого та свідків, досліджених документів кримінального провадження, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_7 відсутня об`єктивна сторона пред`явленого кримінального правопорушення, оскільки під час події ніхто з робітників не постраждав і не міг постраждати, тобто будь-які наслідки не настали та не могли настати, виходячи з наступного.

Посилання сторони обвинувачення на те, що могли настати тяжкі наслідки не можуть бути покладені в основу обвинувачення, оскільки прокурором не конкретизовано, які саме тяжкі наслідки могли статися.

Судова колегія зазначає, що під «реальною загрозою загибелі людей або настання інших тяжких наслідків» необхідно розуміти такі зміни в стані виробничих об`єктів, внаслідок яких виникає реальна небезпека життю чи здоров`ю людей або заподіяння шкоди різноманітним благам.

Тяжкість ймовірних наслідків визначається залежно від цінності благ, які поставлені під загрозу, кількості осіб, які можуть постраждати від небезпечних дій, розміру можливого матеріального збитку тощо. Створення загрози загибелі людей або настання інших тяжких наслідків повинно бути реальним, свідчити про виникнення в конкретному виробничому процесі або внаслідок його такого небезпечного стану (загрози), коли можуть настати передбачені законом наслідки.

Стосовно складу злочину, що відповідно до абзацу 4 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 7 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва» вказано, що як «інші тяжкі наслідки» (частина друга статті 271, частина друга статті 272, частина друга статті 273, частина друга статті 274, частина друга статті 275 КК) слід розуміти випадки заподіяння тяжких тілесних ушкоджень хоча б одній людині, середньої тяжкості тілесних ушкоджень двом і більше особам, шкоди у великих розмірах підприємству, установі, організації чи громадянам, а так само тривалий простій підприємств, цехів або їх виробничих дільниць.

Під час характеристики наслідків порушень правил безпеки в промисловому виробництві, під «іншими тяжкими наслідками» таких порушень слід розуміти тільки ті, що пов`язані з можливістю спричинення шкоди саме життю та здоров`ю людей або групових нещасних випадків.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 12 червня 2009 р. № 7, звернув увагу на матеріальну шкоду, однак визначив її не у «значному», а у «великому» розмірі, якою можуть характеризуватися «інші тяжкі наслідки».

Таким чином, для кваліфікації за ст. 272 КК України потрібно, щоб дії обвинуваченого не лише стали результатом порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці на виробництві, а і призвели до створенням загрози для життя чи здоров`я людей або заподіяння їм різного за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень.

Відповідно до матеріалів провадження в основу пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 не ставилося у вину те, що його дії призвели до інших тяжких наслідків в економічному плані для підприємства чи навколишнього середовища, а лише те, що такий вибух на підприємстві міг мали загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Крім того, показання свідків не вказують на пряму причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину, або створення аварійної ситуації через його недбалість. Свідки підтвердили, що причина вибуху - розгерметизація шва та витік хлор-бензолу, а не безпосередньо дії обвинуваченого. Крім того, всі заходи безпеки було дотримано і в момент аварії в цеху жодної людини не було і не повинно було бути, що виключає можливість людського фактору з його боку.

Відсутність перевищення допустимих норм шкідливих речовин і шкоди екологічній безпеці також підтверджує невинуватість ОСОБА_7 .

Прокурором також не спростовано те, що ОСОБА_7 здійснив запуск обладнання за дорученням керівництва, а не самовільно. В судовому засіданні обвинувачений показав, що підготовка до виробництва хлорбензолу проводилась за наказом, виданим у лютому 2015 року, після чого було проведено пневматичні випробування і тестування. ОСОБА_7 неодноразово звертався до керівництва щодо наявності дозволу на виробництво, проте йому повідомили, що перевірка наявності дозволу не входить до його обов`язків і він мав лише підготувати обладнання до запуску. Під час виробництва персоналу заборонено знаходитися в цеху і технологічний процес здійснюється дистанційно, в цеху, який розміщений в окремо розташованій будівлі.

Експерти ОСОБА_15 , ОСОБА_18 і ОСОБА_17 підтвердили, що причиною аварії було недотримання вимог щодо отримання дозволів на проведення робіт з підвищеною небезпекою, що входило до компетенції саме керівництва.

ОСОБА_7 , виконуючи накази, підготував обладнання до запуску і вважав, що всі необхідні дозволи були отримані відділом охорони праці. Керівництво також проводило випробування обладнання під підвищеним тиском, що свідчить про прийняття всіх необхідних заходів безпеки. В момент вибуху в цеху не було людей, і жодних шкідливих речовин в повітрі не було виявлено, що додатково підкреслює відсутність вини ОСОБА_7 в аварії.

Також стороною обвинувачення не конкретизовано, які саме інші тяжкі наслідки, і які дії обвинуваченого могли призвести до загрози загибелі людей, за умов, що промисловий об`єкт запускався дистанційно, а в ньому не знаходилися люди, відповідно до вимог Інструкції №1/6-7-11-13 про охорону праці.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 272 КК України характеризується: 1) діянням - порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві, 2) наслідками у вигляді загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків (ч. 1 ст. 272) або у вигляді загибелі людей чи інших тяжких наслідків (ч. 2 ст. 272); 3) причинним зв`язком між діянням і наслідками (Постанова Верховного суду від 02.02.2022 року у справі №226/2587/18).

Відсутність будь-якої з перелічених ознак об`єктивної сторони виключає наявність в діях складу злочину, передбаченого ст. 272 КК України.

Стороною обвинувачення не було доведено, що дії обвинуваченого були самовільними, а не результатом вказівок керівництва, створили реальну загрозу життю і здоров`ю чи інші тяжкі наслідки, що виключає обов`язковий елемент об`єктивної сторони злочину за ст. 272 КК України.

Колегія суддів на противагу доводам апелянта вважає, що ОСОБА_7 діяв згідно з інструкціями керівництва і не несе відповідальності за вибух, а в його діях відсутня об`єктивна сторона інкримінованого злочину.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав оцінку порушенням правил безпеки та дійшов до вірних висновків, що дії обвинуваченого і аварія, яка сталася під час події, сама по собі - без настання наслідків не може вважатися подією кримінального правопорушення.

Щодо висновків експертиз №2611-15 від 23.02.2016 р., №4280-17 від 14.11.2017 р., №1072-18 від 12.03.2018 р., колегія суддів в противагу доводам апелянта погоджується з тим, що орган досудового розслідування не поставив перед експертами запитання про наявність загрози життю та здоров`ю людей у момент вибуху. Експерти зробили висновки про загрозу життю та здоров`ю без врахування фактичних правил організації процесу виробництва хлорбензолу, який запускається дистанційно.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з тим, що висновки експертиз, надані стороною обвинувачення, не доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Навпаки, висновки експертизи, наданої стороною захисту, показують, що між аварією та відсутністю відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, відсутній причинний зв`язок. Відсутність дозволу не могла бути безпосередньою причиною аварії і дії ОСОБА_7 не призвели і не могли призвести до настання тяжких наслідків.

Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що стороною захисту була проведена експертиза вибірково по матеріалам справи, оскільки такі твердження не відповідають дійсності, оскільки експертиза від 31.05.2018 року (а.с. 239-249, т.3) проводилась не лише за наданими стороною захисту вихідними даними і документами кримінального провадження, а й за даними попередніх висновків експертиз.

Також апеляційний суд наголошує, що експерта ОСОБА_17 було безпосередньо допитано під час судового засідання, в якому прокурор мав також можливість поставити питання про порядок проведення експертизи.

Суд першої інстанції обґрунтовано і мотивовано відхилив висновки експертиз, наданих стороною обвинувачення та в подальшому прийняв висновки експертизи, надані стороною захисту.

Таким чином, доводи сторони обвинувачення, наведені в апеляційній інстанції, є лише незгодою із мотивами судового рішення, що не може бути підставою для його скасування.

Твердження про те, що суд першої інстанції обмежив права сторони обвинувачення, оскільки не було допитано свідка ОСОБА_14 та ОСОБА_13 є безпідставним. Колегія суддів зазначає, що свідки вже надали свої показання в судовому засіданні і сторони кримінального провадження мали можливість поставити їм запитання, що й було зроблено. Повторний допит у цьому випадку є лише спробою безпідставного затягування справи.

З приводу тверджень прокурора щодо невідповідності показань свідків, викладених у вироку, тим показанням, які були надані ними у судовому засіданні, колегія суддів зауважує, що викладені у вироку показання свідків не відрізняються щодо безпосередньо суті провадження від показань, які вони надали в ході судового розгляду і скорочений виклад їх показань у вироку за змістом відповідає тим показанням, які містяться на технічному носії інформації.

Кримінальним процесуальним законом не передбачено обов`язку суду дослівно викладати у судовому рішенні показань учасників судового розгляду. При перевірці вказаних доводів встановлено, що істотних невідповідностей, які б вплинули чи могли вплинути на законність судового рішення не виявлено.

Апеляційний суд відмовляє у задоволенні клопотання апелянта щодо призначення судової експертизи, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Згідно до вимог Постанови Пленуму ВСУ № 8 від 30.05.97 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань.

Прокурором не обґрунтовано необхідності залучення декількох експертів у різних галузях знань та призначення такої експертизи.

Під час судового розгляду в суді першої інстанції було досліджено всі матеріали провадження, висновки численних експертиз, допитано свідків і експертів, проведена експертиза за ініціативи сторони захисту, що адекватно відображають сутність кримінального провадження, що дає лише один висновок для суду про недоведеність вини обвинуваченого.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в призначенні комплексної інженерно-технічної експертизи з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, адже призначення такої експертизи є зайвим та непотрібним. Матеріали провадження містять достатньо доказів для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення.

Колегія суддів повністю погоджується з тим, що суд першої інстанції дослідив всі надані докази в провадженні, що свою чергу не свідчить про неповноту судового розгляду, а заявлене клопотання прокурора є лише незгодою з мотивами судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Учасник судового провадження має не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й навести, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити та обґрунтувати, чому вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з якими порушеннями чи взагалі не досліджені.

Стаття 23 КПК не розглядається як така, що автоматично висуває вимогу про нове дослідження доказів у суді апеляційної інстанції кожного разу, коли йдеться про скасування вироку в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд робить лише юридичну оцінку ситуації постановленого вироку та не вимагає нового безпосереднього дослідження доказів.

Якщо суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, то останній не має потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції (рішення Верховного Суду у провадженнях № 51-1208км18, № 51-297км19, № 51-1139км18).

Повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту досліджень доказів, а про відсутність аргументованих підтверджень щодо необхідності цих дій. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в рішенні Верховного Суду від 10 червня 2020 року (справа № 712/2341/15-к, провадження № 51-6364км19).

Окрім того, сам по собі факт незгоди з висновками суду першої інстанції не є підставою для повторного дослідження доказів в апеляційному суді.

Колегія суддів вважає, що докази кримінального провадження, показання свідків, обвинуваченого, експертів, документи не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 404 КПК України.

Заявлене клопотання під час апеляційного перегляду є безпідставним, оскільки таке повторне дослідження вже встановлених обставин є недоцільним, по-скільки всі обставини, які є істотними, були належним чином дослідженні судом першої інстанції безпосередньо і будь-яких сумнівів в правильності їх оцінки в колегії суддів не викликають.

Колегія суддів погоджується повністю з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання прокурора.

Відповідно до частині 3 статті 337 КПК України суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Однак, ці положення абсолютно не вказують на те, що у разі не підтвердження за результатом судового розгляду висунутого обвинувачення, сторона обвинувачення може «очікувати», що суд самостійно віднайде в діях цієї особи бодай якийсь інший склад злочину і ухвалить обвинувальний вирок, оскільки відповідно до загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 17, 22, 25, 26 КПК України, доведення перед судом винуватості особи у вчиненні злочину є прямим обов`язком сторони обвинувачення, а не суду. (Відповідний правовий висновок викладений в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду в справі №243/1573/17 від 13.01.2021 року).

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правпоуршення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Зі змісту ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України випливає, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

З урахуванням викладеного, оцінивши кожен поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що прокурором не доведено винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

В ході апеляційного розгляду даного кримінального провадження не встановлено підстав, передбачених ст. 409 КПК України та не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було дано належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам, оскільки з аналізу вироку та матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст.94 КПК України, безпосередньо були досліджені усі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, яким суд дав правильну юридичну оцінку, що у вироку достатньо мотивував.

Враховуючи викладені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, у зв`язку з чим його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2023 року, яким ОСОБА_7 визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4