ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000130, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2024 року задоволено клопотання прокурора та змінено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів,до 12.08.2024.Вирішено обвинуваченого взяти під варту негайно в залі суду.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу суду та залишити раніше обраний запобіжний захід у виді застави.

Вважає висновки суду про те, що обвинувачений неодноразово ухилявся від явки до суду є безпідставними, оскільки майже всі судові засідання були відкладені у зв`язку з хворобою ОСОБА_6 , про що суду надавалися лікарняні листи та довідки про хвороби.

У судовому засіданні стороною захисту були заявлені клопотання про дослідження медичної картки хворого, дослідження телефону ОСОБА_6 ,у якому є програма «E-helth» та яка відображає всі лікарняні підзахисного, але суд залишив їх без уваги, та проігнорував їх, що грубо порушує принцип змагальності сторін в процесі.

Зазначає, що ОСОБА_6 є громадянином України, має постійне місце мешкання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є людиною похилого віку, інвалідом 3 групи, має ряд хронічних захворювань. На його утримані перебуває хвора мати, 1941 року народження (дитина війни), яка мешкає в Миколаївський області в с. Прибузьке на кордоні з Херсонщиною, де регулярно здійснюються обстріли,а ОСОБА_6 єдиний, хто здійснює за нею

догляд. ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки в Україні. З перших днів війни займався волонтерською діяльністю.

Провадження№11-кп/822/269/24 Головуючий у І станції: ОСОБА_7

Категорія: ст.422-1 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На думку захисника, прокурором не доведено, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 переховувався від суду та безпідставно затягував судовий розгляд справи,а такі твердження прокурора вважає припущенням.

Розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України здійснюється без участі сторін кримінального провадження, оскільки клопотання про розгляд справи за участю сторін не заявлене.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Апеляційним судом встановлено, що Садгірським районним судом м. Чернівці здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0000130 по обвинуваченню

ОСОБА_6 за ч.3 ст.201-2, ч.3 ст.15, ч. 3 ст.201-2, ч.l ст.14, ч.3 ст. 201-2 КК України та ОСОБА_8 за ч.3 ст.201-2, ч. 3 ст.15, ч. 3 ст. 201-2, ч.1 ст. 14, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Як зазначено в ухвалі суду, 19 вересня 2023 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

21.09.2023 підозрюваного було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави та покладено відповідні обов`язки.

Ухвалюючи рішення, яке наразі переглядається, районний суд, відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, обґрунтовано зазначив, що запобіжний захід не здатний унеможливити ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 ухиляється від явки до суду, що призводить до затягування судового розгляду кримінального провадження і не сприяє виконанню завдань кримінального провадження, а саме забезпечення швидкого судового розгляду.

Судова колегія погоджується з такими висновками та вважає, що при зміні запобіжного заходу у виді застави на тримання під вартою суд належним чином врахував усі ті обставини,із якими закон пов`язує прийняття такого рішення.

Зокрема,суд обгрунтовано зважив на вагомість доказів вчинення обвинуваченим злочинів та тяжкість покарання,яке може бути призначене у разі визнання його винуватим.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 інкриміновано скоєння умисних тяжких злочинів,які за фактичними обставинами полягали у продажу товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку,вчиненому у значних розмірах за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану,а також у незакінченому замаху та готуванні до такого злочину у особливо великому розмірі.

Скоєння таких дій у період дії воєнного стану свідчить про фактичну тяжкість вчиненого діяння.

Якщо суд прийде до висновку про доведеність винуватості, ОСОБА_6 може загрожувати основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років,а обвинувачення у вчиненні умисних тяжких злочинів саме по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

ОСОБА_6 є мешканцем м. Одеса, а отже на території Чернівецької області не має місця проживання.

Окрім цього, як вказав суд в ухвалі, до обвинуваченого вже був застосований у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у виді застави, однак він,будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду,не з`являвся до суду протягом значного періоду часу,з 30.11.2023 по 14.06.2024 року,тим самим зловживав процесуальними правами, що безумовно призводить до затягування судового розгляду .

Також відносно обвинуваченого неодноразово(6 разів) були винесені судом ухвали про привід,які направлялись для виконання до Одеського РУП ГУНП у Одеській області,однак повертались без виконання,оскільки за вказаними обвинуваченим адресами він був відсутній.

Доказів на спростування вказаних обставин до апеляційної скарги не долучено.

Захисник посилався на те,що на утриманні обвинуваченого перебуває мати, яка потребує стороннього догляду,однак підтвердження таких обставин у наданих апеляційному суду матеріалах відповідно до ст.422-1 КПК України немає.

Також відсутні у справі і не долучені до апеляційної скарги докази,що за станом ОСОБА_6 не може утримуватися в СІЗО.

Судова колегія не бере до уваги доводи апелянта, що обвинувачений з перших днів війни займався волонтерською діяльністю, оскільки він обвинувачується саме у вчиненні злочинів,пов`язаних із продажем гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку.

Викладені вище обставини у їх сукупності давали суду достатні підстави вважати,що запобіжний захід у виді застави не здатний запобігати наявним у цьому провадженні ризикам.

Отже, ухвалене судом рішення про зміну запобіжного заходу на тримання обвинуваченого під вартою є законним і обґрунтованим. Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

Керуючись ст.ст.,404,405,407,418,419,422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2024 року у кримінальному провадженні №0000130 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3