Справа № 632/2122/23
Номер провадження 1-кп/629/88/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова, підготовче судове засідання кримінального провадження № 0000182 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України. Обвинувальний акт при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, не містить суттєвих відомостей про те: у якому місці, у які періоди часу, а також у який саме спосіб обвинувачений заволодів означеними бюджетними коштами. Крім цього, стороною обвинувачення допущене порушення принципу презумпції невинуватості в обвинувальному акті, де міститься пряме посилання на докази. Тобто, до початку судового розгляду кримінального провадження розкривається сутність доказів з боку обвинувачення, що являється порушенням гарантованих законом процесуальних прав сторін кримінального провадження.

04.04.2024 року до суду надійшли заперечення прокурора на клопотання захисника обвинуваченого про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, в якій просив відмовити у клопотанні посилаючись на те, що обвинувальний акт складений відповідно до положень КПК України та відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Що стосується доводів захисника про відсутність суттєвих відомостей про те: у якому місці, у які періоди часу, а також у який саме спосіб обвинувачений заволодів означеними бюджетними коштами, зазначає, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, а також подія кримінального правопорушення у розумінні п.1 ч.1 ст.91 КПК України, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Що стосується доводів захисника про те, що допущено порушення. принципу презумпції невинуватості в обвинувальному акті, де міститься пряме посилання на докази, зокрема на висновки експертів вважає, що посилання в обвинувальному акті на висновки експертів ніяким чином не може вплинути на порушення принципу презумпції невинуватості та порушення гарантованих законом процесуальних прав обвинуваченого. Лише після безпосереднього дослідження судом вказаних документів буде надана правова оцінка щодо їх належності та допустимості.

Обвинувачений та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали клопотання про повернення обвинувального акту. Також захисник ОСОБА_6 зазначив, що Реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні не відповідає вимогам передбаченим в КПК України.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акту з викладених у запереченні підстав, зазначив, що справа підсудна Лозівському міськрайонному суду та просив призначити справу до розгляду.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Суд, розглянувши клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України .

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України. Будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено.

Виходячи з вимог статті 291 КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати таким вимогам виключно як процесуальний документ. Перевірка та оцінка обставин, зазначених в обвинувальному акті, оцінка фактичних обставин, доказів, здійснюється судом лише під час судового розгляду, а відтак доводи захисника про неналежне викладення обставин скоєного злочину, а саме відомостей про те: у якому місці, у які періоди часу, а також у який саме спосіб обвинувачений заволодів означеними бюджетними коштами, не є підставою для повернення обвинувального акту, а тому судом не приймаються.

Також, дійсно пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Отже, під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинуваченим у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.

Як вбачається із змісту обвинувального акту, він містить як виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, так і формулювання обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. Крім того, невідповідність реєстру не є підставою для повернення обвинувального акта.

Таким чином, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим суд не вбачає обґрунтованих підстав для повернення обвинувального акту прокурору, тому відмовляє у задоволенні даного клопотання.

Інших клопотань до суду не надійшло.

Вирішуючи питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд враховує, що угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Лозівському міськрайонному суду Харківської області.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, 21.03.2024 до суду надійшла позовна заява представника Лозівської районної державної (військової) адміністрації Харківської області до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична особа, яка в силу Закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) обвинуваченого та до якої пред`явлено цивільний позов в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність. прийняти позовну заяву до розгляду разом з кримінальним провадженням, та визнати Лозівську районну державну (військову) адміністрацію Харківської області цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_5 цивільним відповідачем.

Керуючись ст.ст.314-316КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Лозівського міськрайонного суду Харківської області на 09.05.2024 о 12 год. 30 хв.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Прийняти цивільний позов представника Лозівської районної державної (військової) адміністрації Харківської області до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Визнати Лозівську районну державну (військову) адміністрацію Харківської області цивільним позивачем у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Визнати обвинуваченого ОСОБА_5 - цивільним відповідачем.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7