Справа №295/2782/20
УХВАЛА

Іменем України

07.03.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000401 від 29.01.2020 про обвинувачення

ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України,

за участі учасників судового засідання:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки строк давності переривається вчиненням іншого правопорушення.

Вислухавши учасників процесу, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною другою статті 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч. 1 ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового судового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та накладення грошового стягнення.

Згідно ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України - є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - нетяжким злочином.

Так, вироком Богунського районного суду м. Житомира від 06.06.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні - з 30.08.2021 по 23.05.2023 кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці. На підставі ст. 71, 72 КК України приєднано до призначеного покарання повністю невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2019 із розрахунку - 1 день арешту, дорівнює 8 годинам громадських робіт, та остаточно призначено покарання у вигляді 2 (двох) місяців 30 (тридцяти) днів арешту. Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту фактичного виконання даного вироку. Роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що до ОСОБА_3 неодноразово ухилявся від явки до суду під час судового розгляду кримінального провадження №0000401 від 29.01.2020 у даній справі та до нього застосовувались заходи забезпечення його прибуття у виді приводів до зали суду, а саме: 15.04.2020, 18.11.2020, 23.03.2021, 29.04.2021, 18.02.2022, 02.02.2023, 04.09.2023, 06.10.2023, 20.11.2023, 21.12.2023.

Крім того, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.06.2021 ОСОБА_3 , у зв`язку ухиленням від суду оголошувався у державний рошук.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_3 з дати вчинення кримінальних правопорушень у даній справі неодноразово ухилявся від суду і вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 389 КК України, перебіг давності зупинився і не минув, тому підстав для закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності у суду не має.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 303, 314, 372 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали 08.03.2024 року о 09 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1