Справа №760/6347/24
Провадження №1-кс/760/3228/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, у якій просить зобов`язати уповноважену особу Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України внести до ЄРДР відомості, викладені у заяві ОСОБА_2 від 05 березня 2024 року.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених статтею 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 412 КПК України судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо порушені правила підсудності. Крім того, порушення слідчим суддею правил територіальної юрисдикції розгляду справи (клопотання) в подальшому може стати підставою для визнання доказу недопустимим.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають стаття 8 Загальної декларації прав людини та частина перша 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Згідно з ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень глави 26 КПК України.

При цьому, виходячи з визначення терміну "слідчий суддя", передбаченому п.18 ч.1 ст.3 КПК України, та інших норм КПК України, якими передбачено, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого розташовано орган досудового розслідування, а також положень ч.6 ст.9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, усталеною є судова практика, згідно з якою скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Відповідно до роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.03.2021 до п.1 ч.2 ст.132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Аналогічні вимоги щодо подання відповідних клопотань також передбачені іншими статтями КПК, зокрема, ч.1 ст.184, ч. 1 ст.192, ч. 2 ст.199,ч. 1 ст. 201 КПК.

Відповідно до ч.1-3 ст.38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів Бюро економічної безпеки України; г) органів Державного бюро розслідувань; ґ) Національного антикорупційного бюро України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою.

Разом з тим постановою Кабінету міністрів України №131 від 13 січня 2023 року ліквідовано як юридичну особу публічного права Департамент боротьби з наркозлочинністю як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва із порушенням правил підсудності.

А тому скаргу необхідно повернути ОСОБА_2 , що не позбавляє останнього права на звернення до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Керуючись статтями 3, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1