У Х В А Л А

"22" березня 2024 р. Справа № 596/1839/23

Провадження № 1-кп/596/58/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в селищі Гусятин кримінальне провадження №0000056 від 08 травня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Гусятинського районного суду Тернопільської області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000056 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні 22 березня 2024 року прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане клопотання просив задовольнити.

Вказане клопотання прокурором обвинуваченому вручено о 12:00 год. 22.03.2024 року, яке обвинувачений не заперечував розглядати без дотримання трьох годин з моменту його вручення йому прокурором.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від адвоката ОСОБА_5 , яка судом прийнята та вказав, що він бажає самостійно укласти угоду з адвокатом для здійснення його захисту в даному кримінальному провадженні не з числа адвокатів центру з надання безоплатної правничої допомоги, оскільки наявна особа, яка проведе оплату за послуги адвоката по здійсненню його захисту в даному кримінальному провадженні. При цьому, не заперечував щодо розгляду клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без адвоката. З приводу заявленого клопотання про продовження відносно нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначив, що якщо суд надасть йому можливість бути під домашнім арештом чи звільнить його з під варти, то він «не збирається нікуди тікати». Вказав, що визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, у якому його обвинувачують.

Заслухавши обвинуваченого, клопотання прокурора, яке ним підтримане з наведених у ньому підстав, вивчивши клопотання та додані до нього документи, матеріали кримінального провадження, які стосуються розгляду вищевказаного клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційною арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.11.2023 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 год. 59 хв. 30 грудня 2023 року.

Визначено ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області, яка останнім станом на 22 березня 2024 року не була внесена.

В період з 23 год. 59 хв. 30 грудня 2023 року до 06 лютого 2024 року обвинувачений ОСОБА_4 утримувався під вартою у вказаному кримінальному провадженні в ДУ «Чортківська УВП» №26 на підставі повідомлення в.о. голови Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28.12.2023 року.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 лютого 2024 року, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме, до 23 години 59 хвилин 06 квітня 2024 року.

Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу, крім наявної обґрунтованої підозри, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, визначенні п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та встановлені при застосуванні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризиками того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення) та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, обвинувачений може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності; перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також вчинити дії з метою залякування свідків по кримінальному провадженню, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Крім того, станом на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження по суті ще не розпочався, свідки по справі не допитані.

Також, судом враховано дані, що характеризують особу ОСОБА_4 , а саме те, що він вчинив злочин під час іспитового строку за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.12.2022 року, засудженого за ч.5 ст.407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , від якого має малолітню дитину ОСОБА_7 , 2022 р.н., стан його здоров`я та міцність соціальних зв`язків останнього.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 про недоцільність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд не приймає до уваги, оскільки вони є необґрунтованими.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, та особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що обставини, які встановлені судом, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк, що не перевищує 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 314, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , фактично проживаючому в АДРЕСА_2 ) у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме, до 23 години 59 хвилин 21 травня 2024 року.

Копію ухвали суду вручити учасникам кримінального провадження та направити в Державну установу «Чортківська установа виконання покарань №26» для відому та виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1