В И Р О К

іменем України

22 квітня 2024 року м.Снігурівка

справа № 485/732/24

провадження №1-кп/485/100/24

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у м. Снігурівка у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0000011, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27.06.2023 за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, який сплачено 30.06.2023, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

представник уповноваженого органу з питань пробації у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином; відповідно до ч. 3 ст.327 КПК, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , в порушення вимог законодавства, що регламентує порядок поводження із зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами й засобами вибуху, у період дії воєнного стану в Україні, приблизно на початку грудня 2023 року в денний час, більш точної дати і часу не встановлено, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , під час обробки присадибної земельної ділянки виявив на ґрунті оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 із засобам ініціювання вибуху уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, яку привласнив собі, тобто незаконно придбав вибуховий пристрій, який вирішив зберігати за вказаною адресою.

У подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне зберігання вибухового пристрою, вищевказану оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 ОСОБА_3 переніс до сараю, який знаходиться на території домоволодіння за місцем проживання останнього по АДРЕСА_2 , де сховав. Тим самим ОСОБА_3 здійснив незаконне носіння вибухового пристрою, а також незаконне зберігання вибухового пристрою, яке тривало до 04.01.2024.

04 січня 2024 року в період часу з 15:38 год. до 17:49 год. під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні сараю виявлено та вилучено корпус гранати Ф-1 та засіб ініціювання вибуху уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які у конструктивному поєднанні утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка відноситься до бойових припасів основного призначення та придатна до вибуху.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Кримінальний кодекс України

Стаття 263. Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами

1. Носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненому та детально розповів про обставини кримінального правопорушення, пояснивши, що приблизно на початку грудня 2023 року в денний час, більш точної дати і часу не пам`ятає перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_3 (на тепершній час це 72) в АДРЕСА_2 , під час обробки присадибної земельної ділянки виявив на ґрунті гранату, яку привласнив собі та вирішив зберігати за вказаною адресою. Згодом її переніс до сараю, де вона зберігалась до 04 січня 2024 року, до проведення обшуку працівниками поліції. 04 січня 2024 року в його присутності було проведено обшук та вилучено корпус гранати Ф-1 та засіб ініціювання вибуху уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2.

Окрім повного визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Даними заяви ОСОБА_6 від 04.01.2024, згідно якої остання просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , зберігав гранату.

Даними протоколу обшуку від 04.01.2024 та додатками до нього, відповідно до якого, 04.01.2024 в період часу з 15:38 до 17:49 за адресою: АДРЕСА_2 було проведено обшук. Так, в ході обшуку було виявлено та вилучено корпус гранати Ф-1, підривач до гранати Ф-1 УЗРГМ-2.

Висновком експерта №КСЕ-19/115-24/532 від 14.03.2024, відповідно до якого наданий на дослідження предмет, який містився в сейф-пакеті №АВ 1000177, є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, а предмет, який містився в сейф-пакеті №АВ 1000176, є підшивачем уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, що застосовується для спорядження ручних осколкових гранат Ф-1, РГД-5, РГ-42. Наданий на дослідження корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 споряджений вибуховою речовиною тротил, а уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2 споряджений комбінованою вибуховою речовиною (ініціюючою та бризантною): ТНРС + азид свинцю, масою 0,1+0,2 грами відповідно, та тетрил (ТЕН або гексоген) масою 1,02 грама. При конструктивному поєднанні наданих на дослідження корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ-2 вони утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка відноситься до бойових припасів основного призначення. Утворена оборонна осколкова ручна граната Ф-1 придатна до вибуху.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.03.2024 та додатками до нього, відповідно до якого, 26.03.2024 в період часу з 17:09 до 17:25 за адресою: АДРЕСА_2 було проведено слідчий експеримент. Так, в ході слідчого експерименту встановлено обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. На початку грудня 2023 року він прибирав на присадибній земельній ділянці, що знаходиться за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Під час прибирання він на вказаній земельній ділянці виявив дерев`яний кіл із гранатою, яку від`єднав та вирішив залишити собі. В подальшому він гранату відніс до приміщення сараю, де і залишив.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, та кваліфікує його дії за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65-67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За змістом ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти громадської безпеки.

ОСОБА_3 раніше судимий вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 27.06.2023 за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який сплачено 30.06.2023, судимість не погашена.

Згідно медичних довідок, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 не належить до осіб з інвалідністю.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно.

ОСОБА_3 , згідно довідки №117 від 17.01.2024, не перебуває на військовому обліку призовників у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість клієнта, його спосіб життя, середній ризик небезпеки для суспільства, а також високий рівень вчинення повторного правопорушення, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення, а також запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю без ізоляції від суспільства.

Отже, з урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який має непогашену судимість, позитивну характеристику за місцем проживання, з урахуванням досудової доповіді, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та одної обставини, яка обтяжує його покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі та зі звільненням його на підставі ст.75 КК від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК, як обов`язкових, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК.

Керуючись ст.124, 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 22 квітня 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 9087,36 (дев`ять тисяч вісімдесят сім гривень тридцять шість копійок) гривень.

Речові докази: залишки гранати Ф-1, які упаковані в спеціальний пакет № 5646875 - зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1