Єдиний унікальний номер справи 185/1364/24
Провадження № 1-кп/185/581/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000030 від 05 січня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Юр`ївка Юр`ївського району Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, вдівця, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

02 січня 2024 року у вечірній час доби обвинувачений ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку свого знайомого - свідка ОСОБА_7 , в гостях у якого на той час вже знаходився потерпілий ОСОБА_8 , разом із якими в подальшому став відпочивати, розпиваючи спиртні напої, перебуваючи в літній кухні домоволодіння АДРЕСА_1 . Під час сумісного відпочинку, знаходячись в кімнаті літньої кухні вказаного домоволодіння, в той час, як потерпілий ОСОБА_8 спав на ліжку, та побачивши на столі в цій кімнаті мобільний телефон торгівельної марки «Samsung Galaxy J1», який належав потерпілому ОСОБА_8 , у обвинуваченого ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що мобільний телефон належить потерпілому ОСОБА_8 , будучи впевненим в тому, що його злочинні дії ніхто не побачить та не сприйматиме як злочинні в силу того, що потерпілий ОСОБА_8 спить, а свідок ОСОБА_9 - відволікся на побутові справи, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер здійснюваних дій і розуміючи, що такі є засобом до досягнення протиправної мети, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в нічний час 03 січня 2024 року, перебуваючи за вище вказаною адресою, таємно, діючи в умовах воєнного стану, викрав вищевказаний мобільний телефон, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1030.00 грн.

Крім того, 03 січня 2024 року в період часу з 19.00 год. до 19.30 год. обвинувачений ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, бажаючи побачитися із потерпілим ОСОБА_8 , прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , де сумісно проживають потерпілий ОСОБА_8 та його мама - потерпіла ОСОБА_5 . Самостійно зайшовши до приміщення даного будинку через незачинені двері, побачивши відсутність господарів вдома, усвідомлюючи свою безперешкодну можливість вчинення будь-яких дій, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що все майно, яке знаходиться в приміщення будинку не належить йому, маючи впевненість у таємності вчинюваних дій, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер здійснюваних дій і розуміючи, що такі є засобом до досягнення протиправної мети, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в спальних кімнатах вищевказаного будинку, діючи таємно, повторно та в умовах воєнного стану, викрав: тюнер торгівельної марки - «Sat Integral», модель 5052Т2 із пультом керування в комплекті вартістю 464.07 грн., тюнер торгівельної марки - «Eurosky, модель «ES- 19 combo» вартістю 710.52 грн., завдавши тим самим потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1174.59 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України:

- як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану - за епізодом таємного викрадення мобільного телефону потерпілого ОСОБА_8 ;

- як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану - за епізодом таємного викрадення тюнерів потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, суду пояснив, що 02 січня 2024 року у вечірній час він прийшов додому до свого знайомого ОСОБА_9 , де вже перебував потерпілий ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . Вони сиділи в літній кухні вищевказаного домоволодіння та вживали спиртні напої. Скориставшись тим, що свідок ОСОБА_9 відволікся, а потерпілий ОСОБА_8 заснував, а його телефон марки «Самсунг» лежав на столі, він викрав його та наступного дня заклав до ломбарду. Грошові кошти витратив на спиртні напої. Крім того, 03 січня 2024 року, вранці він прийшов до домоволодіння, де мешкає потерпілий ОСОБА_8 разом зі своєю матір`ю - потерпілою ОСОБА_5 . Зайшовши на подвір`я даного будинку через відчинену хвіртку, він побачив, що потерпілих немає вдома. З будинку він викрав два тюнери з пультом управління, мав намір їх також закласти до ломбарду. В скоєному щиро кається, просить суворо його не карати та не позбавляти його волі. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується. Під час проведення досудового розслідування викрадене майно було повернуто потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що 03.01.2024 року ввечері вона з`ясувала, що з приміщення будинку зникли два тюнера. Вона викликала поліцію. Обвинувачений ОСОБА_3 проживає по сусідству, напередодні він був у неї вдома. Саме з його приходом вона пов`язує викрадення вказаних тюнерів. При визначенні покарання обвинуваченому не наполягає на застосуванні суворого покарання. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини нею не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих йому злочинів підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України - доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, віднесення їх до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК Українит не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, думки потерпілих, даних про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, свою вину визнав, наявності пом`якшуючих його покарання обставин, наявності обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводились судово-товарознавчі експертизи, судові трасологічні експертизи, на проведення яких згідно довідок та звіту експерта було витрачено загалом 6338.24 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованих злочинів за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 6338.24 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 6338.24 гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J1», тюнер із пультом керування, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;

- тюнер, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - після набрання вироком законної сили залишити останній по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1