Справа № 487/1278/24
Провадження № 1-кп/487/130/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високе, Бериславського району, Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, студента 1 курса Миколаївського професійного машинобудівного ліцею, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 з 02.12.2023 року перебував у дружніх стосунках з потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_4 дізнався від потерпілої ОСОБА_5 про наявність у останньої великої суми грошових коштів, які вона отримала в якості компенсації за смерть свого батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загиблого під час виконання бойового завдання. Будучи достовірно обізнаним про наявність у потерпілої великої суми грошових коштів, зловживаючи довірою з боку потерпілої ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме: грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 для задоволення власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_4 шляхом обману, під вигаданим приводом, а саме: затриманням працівниками поліції та необхідністю вирішення цього питання, зловживаючи довірою з боку потерпілої ОСОБА_5 , домовився з останньою про зустріч 31.12.2023 о 09:00 за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання потерпілої, з метою передачі грошових коштів в сумі 150 000 гривень.

Перебуваючи у вказаному місці і у вказаний час, потерпіла ОСОБА_5 , будучи введеною в оману та впевненою у достовірності вказаної ОСОБА_4 інформації стосовно необхідності у терміновій передачі грошових коштів останньому для вирішення проблем із правоохоронними органами, перерахувала зі свого банківського рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 на банківський рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 150 000 гривень, вважаючи, що останній поверне вказані грошові кошти.

Обвинувачений ОСОБА_4 після отримання вказаних грошових коштів на свій банківський рахунок з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

В подальшому ОСОБА_4 , отримавши реальну можливість витратити зазначенні грошові кошти, придбав у магазині «Таврія-В» за адресою: м. Миколаїв, вул. Курортна, 9 продукти харчування на загальну суму 202,01 грн, у магазині «Кібернетики» за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 58 придбав дві музичні колонки марки JBL на загальну суму 11998 грн, мобільний телефон марки Apple iPhone 12 pro з об`ємом пам`яті 256 Gb, вартістю 25 800 грн, та аксесуари до нього на загальну суму 3388 грн. Після цього, знаходячись за адресою: м. Миколаїв, вул. Курортна 14А, попередньо ввівши в оману свою власну тітку ОСОБА_7 , повідомивши їй, що має грошові кошти, які він отримав від батька ОСОБА_4 , перерахував їй для власних потреб ще не витраченні ним грошові кошти в сумі 80 000 грн.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 150 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав провину у заволодінні шляхом обману грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 в сумі 150 000 грн за обставин, зазначених в обвинувальному акті, погодився з кваліфікацією його дій. Визнав цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 116 500 грн. Просив суд не позбавляти його волі, призначивши покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, здійснивши подальший розгляд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував думку учасників судового розгляду, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною, а також роз`яснив їм наслідки такого розгляду справи, а саме що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні шляхом обману грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 , а дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, як незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст. 190 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, дані, які характеризують особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, навчається на 1 курсі Миколаївського машинобудівного ліцею, форма навчання очна, неофіційной працює на СТО; частково відшкодував шкоду потерпілій в розмірі 33 500 грн.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Взявши до уваги встановлені обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його молодий вік, те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності та вживає заходів для відшкодування шкоди, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на строк, визначений санкцією ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ст. 75 КК України, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 116 500 грн.

Речові докази і судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримніального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 116 500 гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1