Справа № 344/7254/24
Провадження № 1-кс/344/3201/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старший слідчий відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погодженого з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000017 від 27.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000017 від 27.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

28 лютого 2024 року прокурором у провадженні, доручено здійснювати вказане кримінальне провадження слідчим СУ ГУНП в Івано-Франківській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що спеціалізованою екологічною прокуратурою (на правах відділу) Івано-Франківської обласної прокуратури шляхом опрацювання даних Публічної кадастрової карти України щодо правомірності користування земельними ділянками лісового та природно-заповідного призначення встановлено, що земельні ділянки, які знаходяться на територіях Верховинського, Івано-Франківського, калуського, Коломийського, Косівського, Надвірнянського районів, незаконно передані у приватну власність на підставі рішень органів місцевого самоврядування та органів державної влади.

Відтак, в ході проведення заходів спрямованих на виявлення фактів незаконних приватизацій земельних ділянок на території Івано-Франківської області, встановлено наступне.

03 липня 2023 року, між інженером землевпорядником ФОП ОСОБА_5 та фізичною особою ОСОБА_6 укладено договір на виконання робі № 169, предметом якого було виконання геодезичних робіт щодо земельної ділянки, в межах населеного пункту АДРЕСА_1 , що полягали у розроблені землевпорядником технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства.

В той же час, для виконання геодезичних робіт з розробки технічної документації, інженером землевпорядником ФОП ОСОБА_5 в якості підстави проведення процедури землеустрою, у відповідності до пояснювальної записки, використано: Рішення Яблуницької сільської ради №49 від 11.11.1997 та Державний акт на право власності на землю IV ІФ 028556 №18-22 №000250 від 12.11.1997, відповідно.

Як наслідок, ФОП ОСОБА_5 виконано умови згаданого договору та розроблено технічну документацію й в подальшому 21.07.2023 Відділом № 4 управління надання адміністративних послуг Головного управління у Закарпатській області, на підставі технічної документації розробленої інженером землевпорядником зареєстровано відповідну земельну ділянку загальною площею 0,2022 га (01.03. для ведення особистого селянського господарства) із присвоєнням кадастрового номеру :05:001:0003.

Однак, в ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що згідно відповіді отриманої у Головному управлінні Держгеокадастру в Івано-Франківській області, інформація з приводу видачі бланку Державного акт на право власності на землю IV ІФ 028556 у Головному управління відсутня.

Крім того, у Виконавчому комітеті Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Івано-Франківської області отримано копії Рішення Яблуницької сільської ради №49 від 11.11.1997, заяв ОСОБА_6 про передачу йому в постійне користування земельної ділянки площею 0,50 га, а також Абрис зовнішніх меж земельної ділянки на приватизацію (далі Абрис) якої користується ОСОБА_6 , площею 0,48 га.

Аналізом та співставленням вище вказаної документації із використаною ФОП ОСОБА_5 , виявлено значну невідповідності площі земельної ділянки, що вказана у використаному землевпорядником Акті IV ІФ 028556 (0,70 га) та Рішенні Яблуницької сільської ради №49 (0,50 га), а також неідетничність Плану зовнішніх меж ділянки вказаних у Акті IV ІФ 028556 тим, що реально викладені в Абрисі.

Таким чином, на даному етапі проведення досудового розслідування встановлено, що земельна ділянка з присвоєним кадастровими номером :05:001:0003 площею 0,2022 га, є об`єктом кримінальних дій на який безпосередньо спрямоване протиправне посягання, та була набута ОСОБА_6 кримінально-протиправним шляхом й в подальшому ним реалізована.

З огляду на вище викладене установлено, що група осіб, із числа як місцевих жителів так і жителів інших регіонів, до числа яких входять службові особи землевпорядних організацій, використовуючи правовий режим воєнного стану та розуміючи, що відповідно Постанови КМУ № 303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, із використанням своїх службових повноважень, налагодили шахрайський механізм протиправного відчуження земельних ділянок із володіння їх законних власників, шляхом підроблення офіційних документів з подальшою реалізацією третім особам, тим самим завдаючи шкоди у особливо великих розмірах.

16 квітня 2024 року, слідчим винесено постанову про визнання земельної ділянки :05:001:0003 речовим доказом у провадженні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна об`єктом житлової нерухомості, об`єкт нерухомості земельна ділянка за кадастровим номером :05:001:0003, належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі договору купвлі продажу від 05.02.2024 укладеного із ОСОБА_6 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив слухати клопотання без його участі. Клопотання підтримав. Також у поданому клопотанні просив розгляд клопотання проводити без виклику власників майна, їх захисника, з метою забезпечення арешту майна.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно копії постанови слідчого у кримінальному провадженні - старший слідчий відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , від 16.04.2024 року, майно, а саме: земельну ділянку з кадастровими номерами :05:001:0003, площею 0,2022 га, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання просить накласти арешт слідчий, погоджене прокурором, а саме: земельну ділянку з кадастровими номерами :05:001:0003, площею 0,2022 га, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000017 від 27.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно в частині заборони на розпорядження та відчуження є підставним та доцільним.

Щодо заборони продовжувати та здійснювати проведення будівельних робіт на території вказаної земельної ділянки, а також щодо заборони державним кадастровим реєстраторам змінювати координати (місця розташування), поділ, об`єднання, зміну цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером :05:001:0003$ та вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо ділянки за кадастровим номером :05:001:0003, зважаючи на цільове призначення, то слідчим не доведено того, що на даний час проводиться здійснення будівництва на земельній ділянці, яка є з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства. Щодо заборони вчинення певних дій державних реєстраторів, то така заборона включається в розуміння поняття арешту майна стосовно заборони розпорядження такою земельною ділянкою. Тому, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання частково.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000017 від 27.02.2024, на нерухоме майно, а саме земельну ділянку за кадастровим номером :05:001:0003, яка знаходиться АДРЕСА_1 , площею 0,2022 га.- заборонивши ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ) особисто чи через третіх осіб (по дорученню, довіреності, усних договорах тощо) розпоряджатися, відчужувати (в тому числі надавати у користування, оренду) земельну ділянку за кадастровим номером :05:001:0003.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8