Справа №650/338/24
н/п 1-кп/766/2433/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

Потерпілого (на відеоконференції) ОСОБА_6

Представника потерпілого (на відеоконференції) ОСОБА_7

цивільного позивача(на відеоконференції) ОСОБА_8 ,

розглянувши під час відкритого підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.11.2023 року за № 0003352, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монаші Білгород-Дністровського району Одеської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, на час вчинення кримінального правопорушення -старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдат,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, судовий розгляд провести за участю прокурора, обвинуваченого, потерпілого, захисників.

Обвинувачений та захисник проти позиції прокурора не заперечували.

Потерпілий ОСОБА_6 , та його представник ОСОБА_7 , та цивільна позивач ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Херсонському міському суду Херсонської області.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8,10 ч. 1 або ч. 2ст. 284 КПК України, зупинення провадження, немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливили призначення провадження до судового розгляду, не встановлено, а тому суд приходить до висновку про можливість призначити кримінальне

провадження до судового розгляду.

Підстав для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, передбачених ч. 2ст. 27 КПК України, не встановлено.

Клопотань про проведення судового засідання судом в складі колегії обвинуваченим не заявлено.

Щодо клопотань сторони захисту, поданих під час підготовчого судового засідання:

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подала наступні клопотання:

- про витребування з військової частини НОМЕР_1 належним чином копії витягів з книги видачі зброї, відомості закріплення зброї, роздавально-здавальної відомості зброї/боєприпасів на пункті бойового постачання стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_10 ;

- про виклик свідків з приводу характеристики ОСОБА_10: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;

- про включення в обсяг доказів, які підлягають дослідженню додаткові докази: медичну довідка завідувача Миколаївської міської медичної частини від 06.12.2023 року; медичну карту амбулаторного хворого № 929, заповнену 15.11.2023 року ДУ "ЦОЗ ДКВС України" в Миколаївській та Одеській областях; інформацію "Бессарабія Inform" щодо ОСОБА_10 , в якості характеристики, довідки про здійснення платежів 13.11.2024 року о 14.47.35 та о 14.52.52. Захисник в судовому засіданні зазначила, що всі ці докази є в наявності та знаходяться в матеріалах кримінального провадження, що наразі перебуває в стороні обвинувачення.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що, якщо ці відомості є в матеріалах кримінального провадження, то, він не заперечує їх надати під час дослідження доказів. Щодо виклику свідків та витребування доказів вказав, що ці клопотання є передчасними.

Представник потерпілого вказав, що всі ці клопотання є передчасними та не можуть бути вирішені під час підготовчого судового засідання.

Потерпілий та цивільна позивач підтримали думку представника потерпілого.

Вирішуючи зазначені клопотання суд виходить з наступного:

Щодо витребування доказів:

Так, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів.

Необхідно зауважити, що відповідно до ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків ревізій, актів перевірок, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Отже, заявляючи клопотання про витребування певних речей і документів, сторона захисту має зазначити про те, що вона здійснювала збирання доказів, використовуючи можливості, які надані процесуальним законом; що ці дії здійснювались нею з метою подання суду належних і допустимих доказів; що ці документи мають бути досліджені під час судового провадження, однак, при отриманні певних документів(їх копій) виникли труднощі, які неможливо подолати без допомоги суду шляхом постановлення відповідної ухвали.

Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суду не відомо, які матеріали та документи буде використовувати сторона обвинувачення у якості доказів у цьому

кримінальному провадженні, оскільки ці питання вирішуються під час судового розгляду. Стороною захисту не надано доказів звернення до відповідних осіб з адвокатськими запитами з метою отримання витребуваних документів та інформації. У зв`язку з чим, суд вважає, що в задоволенні зазначеного клопотання про витребування документів слід відмовити. Водночас, сторона захисту не позбавлена можливості повторно звернутися з клопотаннями з приводу заходів забезпечення кримінального провадження під час судового розгляду.

Щодо виклику свідків:

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд враховує, що за змістом ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України. З огляду на зазначене, судовий розгляд необхідно здійснювати за участі прокурора, потерпілого, представника потерпілого, цивільного позивача, обвинуваченого та його захисника.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_5 про виклик 3 свідків, суд виходить з того, що за змістом ч.1 ст.134 КПК України суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням прокурора, обвинуваченого, його захисника здійснити судовий виклик певної особи, якщо суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.

З огляду на викладене суд вважає, що клопотання про виклик до суду для допиту свідків необхідно вирішувати під час судового розгляду після з`ясування обставин, які відомі або можуть бути відомі конкретному свідку і які мають значення для кримінального провадження.

Щодо включення до обсягу доказів, та збільшення обсягу доказів:

Вирішуючи питання про обсяг доказів, суд виходить з того, що за змістом ст. 349 КПК України визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження здійснюється на стадії судового розгляду, при цьому сторона захисту та обвинувачення мають право зазначити у вступній промові якими доказами сторона підтверджуватиме наведені нею обставини, порядок дослідження доказів, а також може бути зазначена позиція сторони. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду в порядку ст. 349 КПК України на стадії судового розгляду.

Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суду не відомо, які матеріали та документи буде використовувати сторона обвинувачення у якості доказів у цьому кримінальному провадженні, оскільки ці питання вирішуються під час судового розгляду.

За таких підстав, враховуючи, що обсяг доказів та їх порядок їх дослідження здійснюється на стадії судового розгляду, суд вважає, що зазначене клопотання є передчасним та може бути вирішено після зясування обсягу та порядку дослідження доказів у суді чи в подальшому під час дослідження доказів.

Щодо позовних заяв:

Під час підготовчого провадження на адресу суду надійшли позовні заяви:

- потерпілого ОСОБА_6 в якій він просить стягнути з ОСОБА_4 завдану злочином моральну шкоду в розмірі 1000 000,00 гривень на його користь;

- ОСОБА_8 , дружини загиблого ОСОБА_10 , яка просила визнати її цивільним позивачем, прийняти цивільний позов та стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану злочином в розмірі 800 000 грн.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого (ч. 1 ст. 128 КПК України). Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч. 4 ст. 128 КПК України). Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Цивільні позови подано з додержанням вимог ст. ст. 175-177 ЦПК України. Підстав для залишення позовної заяви без руху передбачених ст.185ЦПКУкраїни та підстав для відмови у відкритті провадження у справі передбачених ст.186 ЦПКУкраїни не вбачається.

Щодо запобіжного заходу:

Крім того, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, а також тяжкістю злочинів, які інкримінується даній особі.

Захисник обвинуваченого заперечував щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність в нього міцних соціальних звязків, наявність на утриманні хворої дружини, просила застосувати альтернативні заходи забезпечення, не повязані з позбавленням волі.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовжити тримання обвинуваченого під вартою виходячи з такого.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні особливого тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення; переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, при вирішенні питання, суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; дані про особу, в силу ст. 89 раніше не судимий; має постійне місця проживання ; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що її стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочинів, які їй інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, характер інкримінованого злочину, відомості щодо особистості обвинуваченого, його стан здоров`я, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Судом при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховані усі наявні у розпорядженні дані про особу обвинуваченого, та, на переконання суду, в будь-якому випадку самі по собі не можуть бути визнані достатніми для висновку про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не спростовують твердження сторони обвинувачення про можливість ухилення обвинуваченого від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, як і доводів щодо можливості впливати на свідків у даному провадженні, більшість яких, так само як й обвинувачений є військовослужбовцями та перебувають в одній військовій частині.

Крім того, під час надання оцінки наявності ризиків переховуватись від органу досудового розслідування та вчинити нове кримінальне правопорушення, судом також враховується, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" із урахуванням продовження строку дії на теперішній час.

Враховуючи те, що судове провадження не завершене, тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, які на даний час відомі суду, характер та обставини інкримінованого злочину, суд приходить до переконання, що наведені обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У суду відсутні відомості які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність.

При цьому, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст. 23 та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому суд вбачає реальним існування заявлених прокурором ризиків, які на даний час продовжують існувати, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж раніше обраний, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого ОСОБА_4 , не можуть їм запобігти.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (02.06.2024 року).

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні , в тому числі щодо злочину, який спричинив загибель людини (п.2).

Таким чином, суд вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави в силу ст. 183 ч.4 КПК УКраїни.

Керуючись ст.ст. 314-316, 334,176-178, 183, 193-194, 196,199 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.11.2023 року за № 0003352 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115КК України на 15.04.2024 року о 9.00 год.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжити на 60 діб, до 02 червня 2024 року включно.

Розмір застави не визначати.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

Викликати для участі у судовому засідання прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, представника потерпілого, цивільного позивача.

Прийняти позовну заяву потерпілої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди завданої злочином до розгляду під час кримінального провадження та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення.

Прийняти позовну заяву потерпілої ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди завданої злочином до розгляду під час кримінального провадження та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення.

Запропонувати обвинуваченому в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати до Херсонського міського суду Херсонської області відзив на позов та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, з одночасним надісланням позивачам копії відзиву та доданих документів. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення, протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання позивачем відзиву, а відповідачем відповіді на відзив, але до дня судового засідання.

Відповідач протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання відповіді на відзив має право подати заперечення відповідно до ст. 180 ЦПК України.

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про витребування копії витягів з книги видачи зброї, відомості закріплення зброї, роздавально/здавальної відомості зброї / боєприпасів пов`язаних з розглядом зазначеного кримінального провадження- відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про визначення та збільшення порядку обсягу доказів по справі долучити до матеріалів кримінального провадження, вирішити під час судового розгляду при встановленні порядку дослідження доказів по справі.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про виклик свідків долучити до матеріалів кримінального провадження, вирішити під час судового розгляду після з`ясування обставин, які відомі або можуть бути відомі конкретному свідку і які мають значення для кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам провадження про їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за їх письмовим клопотанням.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу протягом 5(п`яти)днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

СуддяОСОБА_1