Справа № 297/2508/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні №11-кп/4806/286/24 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 задоволено.

Продовжено щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, тобто по 01 липня 2024 року.

З матеріалів контрольного провадження та ухвали суду вбачається, що на розгляді в Берегівському районному суді Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстр судових розслідувань за № 0000172 від 04.05.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

До початку судового засідання, а саме 02 травня 2024 року, прокурор подав до суду письмове клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 на 60 діб без визначення розміру застави, оскільки строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 05.05.2024 року, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_5 обвинувачується в умисному злочині, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а в разі доведення її вини в ході судового слідства, останній загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

04.05.2022 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , раніше судиму, було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.05.2022 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 останню було повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, 06.05.2022 року слідчим суддею Берегівського районного суду Закарпатської області обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.07.2022 року із можливістю внесення застави в розмірі 49620 гривень, вказану заставу було сплачено 09.05.2022 року.

Внаслідок внесення застави на неї було покладено наступні обов`язки: прибувати за першим викликом до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні № 0000172 від 04.05.2022 року, зокрема із підозрюваною ОСОБА_7 щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Однак, такі обов`язки дотримані не були, підозрювана ОСОБА_5 не прибула до слідчого СВ та покинула місце свого проживання.

17.06.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000172 від 04.05.2022 року зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , дані про її особу з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, прокурор просив, щодо ОСОБА_5 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд врахував характер висунутого ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, особу обвинуваченої, зокрема, про оголошення її міжнародний розшук. Разом з цим, суд взяв до уваги тяжкість покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у вказаному злочині, врахував те, що докази, передбачені ст. 84 КПК України, із сторони обвинувачення та сторони захисту судом не досліджено, та з урахуванням наведених даних, суд вважав доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а стороною захисту такі не спростовано. Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченої ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленого їй обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за таких обставин та відповідає характеру кримінального провадження, тому, на переконання суду, обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас, судом було враховано те, що обвинуваченою ОСОБА_5 було порушено запобіжний захід у вигляді застави, тому не визначив розмір застави.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною, просить її скасувати. Апелянт вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує у клопотанні прокурор, відсутні, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від суду, у неї не має необхідності впливати на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нове кримінальне правопорушення. Звертає увагу на те, що у обвинуваченої ОСОБА_5 на утриманні 5 неповнолітніх дітей, вона визнає свою вину у вчиненому, частково відшкодувала матеріальні та моральні збитки потерпілій у повному обсязі, має постійне місце проживання. Із врахуванням наведеного, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності учасників судового процесу, неявка яких з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За приписами до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені ст. 177, 178 КПК України, у їх зі ставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Так, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 обґрунтовано взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій, у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (позбавлення волі на строк від 5 до 8 років); дані про особу обвинуваченої (стан здоров`я, наявність судимості, перебування у розшуку в даному кримінальному провадженні); відсутність обставин, які б перешкоджали триманню обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою та необхідністю завершення судового розгляду кримінального провадження

Тому, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про доведення прокурором наявності передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків переховування ОСОБА_5 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, разом з тим остання вже перебувала у розшуку; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, які на даний час не відпали та не зменшилися.

Наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_5 під час судового провадження та запобігання встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стороною захисту не спростовані як у суді першої інстанції, так і в ході розгляду апеляційної скарги. При цьому, стороною захисту не надано таких доказів, зокрема й даних про особу обвинуваченої, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не буде ухилятися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, і що до неї може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів також вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості, характеру та конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченої, у тому числі й запобігання настанню встановлених ризиків.

З огляду на наведене вище, доводи апеляційної скарги про застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, - апеляційний суд відхиляє як безпідставні і необґрунтовані. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що обвинуваченою, стороною захисту не надано жодних доказів, які б спростовували встановлені ризики та, відповідно, давали можливість для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі й застави. Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або виїхав , та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Разом із тим, колегія суддів бере до уваги і те, що доказів, які б підтверджували факт наявності в обвинуваченої таких захворювань, що виключають тримання її під вартою, у тому числі й відповідних висновків компетентних посадових осіб, у ході апеляційного розгляду не встановлено й таких стороною захисту не надано.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист обвинуваченої, зокрема, її сімейний стан та наявність на утриманні 5 неповнолітніх дітей, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачена і не має на меті ухилятися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу обвинуваченої, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про продовження строку тримання обвинуваченій ОСОБА_5 під вартою, суд взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки обвинуваченою ОСОБА_5 було порушено запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають та не спростовують наявність ризиків, описаних в оскаржуваній ухвалі, не свідчать про те, що такі перестали існувати, що в свою чергу унеможливлює зміну обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на інший, більш м`який, запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

На інші доводи, які б слугували підставою для скасування ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , в апеляційній скарзі обвинувачений не посилається.

Тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та продовжив строк тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою із урахуванням положень ч. 1 ст. 197 КПК України до 01 липня 2024 року без визначення розміру застави.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року, якою продовжено обвинуваченій ОСОБА_5 , строк тримання під вартою до 01 липня 2024 року без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді