Дата документу 20.03.2024Справа № 554/9804/23
Провадження № 1-кс/554/2911/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

представнка заявнка ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0000833 від 27.08.2023 року накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 11.01.2024 року ,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту з майна накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 11.01.2024 року, у якому просить суд скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 11.01.2024 року на автомобіль марки «BMW X1», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, він код НОМЕР_2 власником якого відповідно до технічного паспорта автомобіля СТО № 861725 є ОСОБА_5 .

Адвока ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судовому засідання прохав відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту з майна.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про можливість скасування арешту частково, накладеного ухвалою слідчого судді від 11.01.2024 року, виходячи з наступного.

Як встановлено, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.01.2024 року накладено арешт на автомобіль марки «BMW X1», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, він код НОМЕР_2 власником якого відповідно до технічного паспорта автомобіля СТО № 861725 є ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW X1», д.н.з. НОМЕР_1 з 22.11.2023 року є ОСОБА_5 .

Як встановлено судом ОСОБА_5 є добросовісним набувачем транспортного засобу та не має будь якого статусу в рамках даного кримінального провадження.

Наявність накладеного арешту на вказане майно створює перешкоди ОСОБА_5 як власнику автомобіля, в користуванні та розпорядженні своїм майном.

За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому п.1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Єпропейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греціг" (ВП). заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами," має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series A N 98).

Приймаючи дане рішення виходжу також з наступного.

У данному випадку, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника та володільця майна, як заборона використання належним майном, а саме автомобілем. Окрім того слідчим, не надано суду доказів, які б вказували на необхідність арешту майна та неможливість ним користуватися, тому суд з урахуванням того, що власник майна не має статусу в рамках даного кримінального провадження та того, що на час розгляду клопотання заявником доведено необхідність у скасуванні арешту з майна, а саме з автомобіля марки «BMW X1», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, він код НОМЕР_2 власником якого відповідно до технічного паспорта автомобіля СТО № 861725 є ОСОБА_5 , вважає за можливе скасувати арешт в цій частині, в іншій частині ухвалу слідчого судді від 11.01.2024 року залишити без змін.

З урахуванням викладеного клопотання підлягає до задоволення частково.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 173, 174, 303, 306-307, 309 КПК України

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0000833 від 27.08.2023 року накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 11.01.2024 року задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 11.01.2024 року на автомобіль марки «BMW X1», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, він код НОМЕР_2 власником якого відповідно до технічного паспорта автомобіля СТО № 861725 є ОСОБА_5 в частині заборони використання та передати ОСОБА_5 вказаний автомобіль на відповідальне зберігання.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1