Справа №751/2670/24
Провадження №1-кс/751/734/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2024 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігів ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про застосування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000403 від 15.11.2023 року, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ковпита, Чернігівського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, працюючого директором ДП «Чернігівський військовий лісгосп», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

слідчий - ОСОБА_3

прокурор - ОСОБА_5 ,

підозрюваний - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

1. 21.03.2024 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

2. СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове слідство в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000403 від 15.11.2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану.

3. Вказані обставини органом досудового слідства попередньо кваліфіковані за ч.4 ст.191 КК України.

4. 15.03.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

5. Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливості запобігти зазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків: а саме: не залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, що проводить досудове розслідування, прокурора, судді за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, після чого надати у триденний строк слідчому документи, що підтверджують здачу уповноваженому органу паспорту громадянина України для виїзду за кордон та інших документів, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

ІІ. Позиція сторін

6. В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали з наведених у ньому підстав, наполягали на його задоволенні.

7. Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні категорично заперечували щодо застосування запропонованого органом досудового слідства запобіжного заходу, вказуючи про можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Узагальнені доводи сторони захисту зводяться до необґрунтованості пред`явленої підозри та недоведеності існування заявлених ризиків, які б виправдовували обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що призначення ОСОБА_7 на посаду заступника ДП «Чернігівський військовий лісгосп» було обумовлене тим, що після деокупації території Чернігівщини були проблеми зі зв`язком та транспортним сполученням, а поточна ситуація вимагала від нього як керівника постійної комунікації з військовими частинами для оперативного виконання їх замовлень. З огляду на виробничу необхідність були внесені зміни до колективного договору та внесено зміни до штатного розпису, а саме включено посаду заступника директора в загальне керівництво підприємства.

Підозрюваний підтвердив, що оскільки більшість виробничих питань підлягали вирішенню в м. Києві, призначений ним на посаду заступника ОСОБА_8 не перебував на території ДП «Чернігівський військовий лісгосп». Вказана обставина обумовила винесення підозрюваним наказу про переведення заступника директора ОСОБА_9 на дистанційну роботу, визначивши місцем виконання його роботи офіс Уповноваженого органу управління за адресою: АДРЕСА_3 .

Підозрюваний вважав, що пред`явлена підозра зумовлена наданням органам досудового розслідування недостовірних показань інспектором з кадрів ДП «Чернігівський військовий лісгосп» у зв`язку з неприязними взаємовідносинами.

Захисник проінформував слідчого суддю про склад родини підозрюваного та надав копії документів про заохочення останнього, що в сукупності нівелюють існування заявлених стороною обвинувачення ризиків.

ІІІ. Процедура

8. Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст.194 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується органом досудового слідства необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України, надані 21.03.2024 року підозрюваному ОСОБА_4 .

9. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

10. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

11. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

12. Згідно ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

IV. Оцінка слідчого судді

13. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя відповідно до вимог ст.194 КПК України зобов`язаний з`ясувати наступні обставини:

13.1 Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно повідомлення про підозру від 15.03.2024 р. ОСОБА_4 підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, зокрема: протокол огляду носія інформації DVD-R з матеріалами тимчасового доступу до інформації ПрАТ «Київстар» від 12.03.2024 р.; протокол огляду оптичного носія (диску) з матеріалами тимчасового доступу до інформації АТ КБ «Приватбанк» від 29.02.2024 р.; протокол тимчасового доступу до речей і документів ДП «Чернігівський військовий лісгосп» від 17.01.2024 р. з додатками у вигляді вилучених документів; протокол тимчасового доступу до речей і документів ГУ ДПС в Чернігівській області від 06.03.2024 р. з додатками у вигляді вилучених документів; довідка (висновок) спеціаліста Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 13.03.2024 р.; протокол обшуку ДП «Чернігівський військовий лісгосп» від 15.03.2024 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 20.02.2024 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 15.03.2024 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 15.03.2024 р. дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України. Ці докази на даному етапі досудового слідства є достатніми для обґрунтування підозри при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, слідчий суддя вважає непереконливими, оскільки вони не спростовують висновку про можливу причетність останнього до вчинення інкримінованого йому злочину.

Так, слідчий суддя звертає увагу, що посада заступника ДП «Чернігівський військовий лісгосп» була включена та відповідно виключена зі штатного розпису двічі. Вперше наказом №421 від 30.11.2021 р. вказану посаду було включено до штатного розпису підприємства і того ж дня на неї було призначено ОСОБА_7 . Проте, вже 12.01.2022 р. наказом №4 к/тр ОСОБА_7 було звільнено, а посаду заступника виключено зі штатного розпису.

Вдруге, 02.05.2022 р. наказом №117 к/тр посаду заступника було знову включено до штатного розпису ДП «Чернігівський військовий лісгосп», а наказом №138 к/тр від 16.05.2022 р. ОСОБА_7 з 17.05.2022 р. знову прийнято на посаду заступника.

Слідчим суддею було запропоновано підозрюваному пояснити мотиви зміни кадрових рішень протягом доволі короткого проміжку часу стосовно призначень на посаду заступника саме ОСОБА_7 , однак логічно переконливих пояснень ним надано не було. Більше того, з огляду на хронологію прийнятих підозрюваним рішень стосовно посади заступника об`єктивно складається враження про те, що її введення до штату відбувалось персонально саме під ОСОБА_7 .

Суд погоджується з доводами захисту про те, що згідно п.7.10, 7.12 Статуту підприємства призначення заступника це є правом директора, однак досліджені вище вказані докази, зокрема, показання свідка ОСОБА_10 , які узгоджуються власне і з поясненнями підозрюваного в судовому засіданні щодо фактичної відсутності заступника директора за місцем знаходження підприємства, дають обґрунтовані підстави припускати, що мало місце саме фіктивне працевлаштування ОСОБА_7 .

Необхідно зазначити, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя на підставі оцінки сукупності досліджених доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Обставини вчинення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами отриманими у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Аргументи захисника на неправильну кваліфікацію суд вважає передчасними, оскільки на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому, слідчий суддя відзначає, що стороною захисту не надано доказів на підтвердження існування обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину. Відсутність порушень в Акті планової ревізії, проведеної Управлінням Північного офісу Держаудитслужби, не свідчить про необґрунтованість підозри, оскілки інформація про фіктивне працевлаштування ОСОБА_7 ревізорами не перевірялась.

Тому, на цьому етапі кримінального провадження, доводи сторони захисту, не спростовують висновку слідчого судді про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри.

13.2 Наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

В поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; ризик незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; ризик іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні.

13.2.1 Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, який за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких.

Санкція вказаного кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування.

Суд також особливо звертає увагу й на те, що відповідно до примітки до ст.45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України, віднесене до корупційних, що як наслідок виключає можливість застосування інститутів звільнення від відбування покарання з випробуванням (ч.1 ст.75 КК України) та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ч.1 ст.69 КК України).

Слідчий суддя також враховує, що з 29.12.2017 р. ОСОБА_4 по теперішній час перебуває на посаді ДП «Чернігівський військовий лісгосп» та відповідно має помірний майновий стан, має стійкі соціальні зв`язки і на його утриманні перебуває неповнолітній син та дружина, яка є інвалідом 2 групи (учасниця бойових дій), що дозволяє підозрюваному, здійснюючи її супровід, офіційно виїхати в т.ч. і за межі України.

На думку слідчого судді, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий корупційний злочин у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

13.2.2 Щодо ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує тривалість перебування ОСОБА_4 на керівній посаді, що як наслідок посилює можливість прямого або опосередкованого впливу на свідків в т.ч. і в силу своїх професійних обов`язків.

З долучених до клопотання протоколів допиту свідків, які працюють на керівних посадах ДП «Чернігівський військовий лісгосп», зокрема, головний бухгалтер ОСОБА_13 , юрисконсульт ОСОБА_14 , заступник головна бухгалтера ОСОБА_15 , начальник гаражу ОСОБА_16 , головний економіст ОСОБА_17 , головний інженер ОСОБА_18 , вбачається, що вони відмовились давати показання на підставі ст.63 Конституції України, хоча адресовані до них питання не стосувались їх особисто або ж членів сім`ї.

Суд вважає, що останні в силу функціональних обов`язків та характеру виконуваної роботи в ДП «Чернігівський військовий лісгосп» повинні були бути обізнаними з включенням до штатного розпису посади заступником директора та призначення на посаду ОСОБА_7 , та як наслідок могли надати відповіді з урахуванням особистої поінформованості щодо запитуваних слідчим запитань.

Натомість процесуальна поведінка вказаних свідків у співставленні з показаннями свідка ОСОБА_10 , зокрема, і щодо винесення наказу про дистанційну роботу з метою уникнення відповідальності, на думку слідчого судді, свідчать про попереднє узгодження зі сторонніми особами їх позицій при допиті, і об`єктивно формують обґрунтоване переконання щодо наявності реального ризику підозрюваного прямого або опосередкованого впливу на свідків, з метою дачі ними неправдивих показань.

13.2.3 Щодо ризику іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні

Наявність вказаного ризику обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи обізнаним про наявність кримінального провадження міг вчиняти дії направлені на перешкоджання кримінальному провадженню шляхом штучного створення доказів та підбурювання йому підлеглих працівників до надання завідомо неправдивих показань або ж взагалі до відмови в наданні будь-яких показань, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що органу досудового розслідування необхідно перевірити версію підозрюваного про винесення. ним саме 27.05.2022 р. наказу про дистанційну роботу заступника директора ОСОБА_7 , в т.ч. і шляхом призначення відповідних експертиз, а безперешкодний доступ його як керівника до документації підприємства не унеможливлює її знищення або ж підроблення.

Проте, навіть на даному етапі слідчий суддя звертає увагу, що вище вказаний наказ має нумерацію через дріб «170/1», а відтак є обґрунтовані припущення вважати про штучне створення відповідного номеру, оскільки, очевидно, внести до документації наказів за 2022 р. з окремим порядковим номером є неможливим.

Обґрунтованість вказаного висновку посилюється також і тим, що слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про відсторонення підозрюваного від посади. Тобто, останній, як керівник, будучи не обмеженим в доступі до службової документації підприємства, матиме реальну можливість до підроблення чи зміни письмових документів.

13.2.4 Щодо наявності інших обставин, передбачених ст.178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України;

- пред`явлення йому підозри у вчиненні тяжкого корупційного злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. При цьому, таке покарання може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права;

- на день розгляду цього клопотання підозрюваному виповнилось 51 рік, інформації про наявність хронічних захворювань, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу слідчому судді не надано;

- наявність офіційного доходу та помірний майновий стан;

- підозрюваний раніше не судимий, відомостей про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який одружений, виховує неповнолітнього сина. Також з повідомленої стороною захисту інформації вбачається, що на утриманні підозрюваного знаходиться його дружина, яка є інвалідом ІІ групи;

- підозрюваний неодноразово був нагороджений нагрудними знаками, медалями та почесними грамотами за заслуги перед ЗСУ та внесок у їх підтримці.

Отже, на переконання слідчого судді під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий довів обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення), а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вище викладене, суд констатує, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, є достатньо високими, та відповідно до ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

13.3 Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, і якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора.

В супереч доводам сторони захисту, оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме - у вигляді особистого зобов`язання, з урахуванням обставин скоєння злочину та тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними підозрюваного, його процесуальною поведінкою, та встановленими ризиками, запропонований запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому слідчим суддею не застосовується.

При оцінці пропорційності застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для запобігання встановленим ризикам та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що досліджені під час судового засідання матеріали та індивідуальні особливості кримінального провадження, беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, свідчать, що менш суворий запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт може негативно вплинути на здійснення досудового розслідування, зокрема шляхом неналежного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що саме обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло на даному етапі зможе гарантувати забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та відповідатиме меті застосування запобіжного заходу з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання, передбачені ст.2 КПК України.

Наявність наказу командира ВЧ НОМЕР_1 щодо вилучення в ДП «Чернігівський військовий лісгосп» лісоматеріалу, покладення обов`язку з його доставки та завантаження, не спростовує ані обґрунтованість підозри, ані вище встановлених ризиків. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що в ДП «Чернігівський військовий лісгосп» посади заступника директора не було, окрім періоду часу коли її обіймав ОСОБА_7 , тобто в період тимчасової відсутності директора його обов`язки виконувала інша посадова особа. Тобто, тимчасове відсторонення ОСОБА_4 від посади директора підприємства не може вплинути на виконання відповідних зобов`язань.

Враховуючи вище наведені обставини, що мають значення для розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, і на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

13.4 Щодо покладення на підозрюваного на обов`язків

Враховуючи положення ч.5 ст.194 КПК України, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне на строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на ОСОБА_4 обов`язки, необхідність покладення яких доведена стороною обвинувачення, зокрема:

- не залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, що проводить досудове розслідування, прокурора, судді за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, після чого надати у триденний строк слідчому документи, що підтверджують здачу уповноваженому органу паспорту громадянина України для виїзду за кордон та інших документів, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти.

V. Межі строку досудового слідства

Враховуючи те, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, яким в даному випадку є 15.03.2024 року (п.2 абз.3 ч.1 ст.219 КПК України), слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 14.05.2024 року.

Керуючись ст.ст.131,176-179,181,193,194,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000403 від 15.11.2023 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши підозрюваному залишати вказане житло цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, строком до 14.05.2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки:

- не залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, що проводить досудове розслідування, прокурора, судді за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, після чого надати у триденний строк слідчому документи, що підтверджують здачу уповноваженому органу паспорту громадянина України для виїзду за кордон та інших документів, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків до 14.05.2024 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 .

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш суворий запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1