Справа № 144/707/24
Провадження № 1-кп/144/74/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 року смт. Теплик Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Теплик обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесенему до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 11.03.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Білозірка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, зареєстораної за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, з повною загальною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимї, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 388 КК України, -

в с т а н о в и в:

На початку жовтня 2022 року, точної дати та часу судом не встановлено, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на знищення двох складометрів рублених дров породи «Граб», які підлягали конфіскації в дохід держави згідно вироку Теплицького районного суду Вінницької області від 17.08.2022 року у справі №144/322/22 та які їй було передано на відповідальне зберігання, будучи достовірно обізнаною про свій обов`язок щодо зберігання рублених дров породи «Граб» в кількості два складометри, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, протиправно здійснила опалення власного житла вищевказаними рубленими дровами, тобто знищила майно, яке підлягало конфіскації за рішенням суду, що набрало законної сили, чим завдала шкоди державі на суму 1026 грн 72 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 388 КК України, а саме: знищення майна, на яке накладено арешт, здійснене особою, якій це майно ввірено, яке підлягає конфіскації за рішенням суду, що набрало законної сили.

07 травня 2024 року між підозрюваною ОСОБА_5 за участю її захисника ОСОБА_4 та прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468-469, 472 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Угоду про визнання винуватості укладено на таких умовах:

- підозрювана ОСОБА_5 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 388 КК України;

- сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за ч. 2 ст. 388 КК України;

- сторони узгодили міру покарання ОСОБА_5 , а саме: за ч. 2 ст. 388 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі та, відповідно до ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, визначеного судом, з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 388 КК України, та надала суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Просила суд затвердити угоду, при цьому вказала, що така була укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Захисник ОСОБА_4 підтвердив позицію своєї підзахисної, заявив про відсутність будь-якого впливу на останню при укладенні угоди про визнання винуватості, добровільність укладення нею угоди, а тому просив затвердити її та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки при її укладенні дотримані вимоги та правила діючого КПК України та КК України, просив суд призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 388 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином. Обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.

Узгоджена прокурором і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують їй покарання.

Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 щиро розкаялась у вчиненому та добровільно відшкодувала завдані збитки.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 07.05.2024 року, укладену між прокурором та підозрюваною за участю її захисника і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 388 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07 травня 2024 року, укладену між підозрюваною ОСОБА_5 за участю її захисника ОСОБА_4 з однієї сторони та прокурором Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 з іншої сторони.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 388 КК України, призначивши їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Покласти на ОСОБА_5 передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн 92 коп. процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № 1300/24-21 від 15.04.2024 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченою та її захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя