Справа № 145/343/24
Провадження №1-кп/145/109/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2024 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000024 від 02.02.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, раніше несудимого,

за ч.1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , маючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 02.02.2024 близько 08:50 год., перебуваючи у службовому автомобілі марки «Тоуоtа Соrоllа», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився на правому узбіччі автодороги по АДРЕСА_1 , неодноразово висловив пропозицію службовим особам начальнику сектору реагування патрульної поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та інспектору сектору реагування патрульної поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 5000 гривень за уникнення притягнення його ( ОСОБА_4 ) до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, начальник сектору реагування патрульної поліції Вінницько го РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовими особами, відповідно до розстановки сил та засобів Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в складі екіпажу, на службовому автомобілі марки «Тоуоtа Соrоllа», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювалося патрулювання території обслуговування. В ході здійснення патрулювання 02.02.2023 року, близько 08:50 год. рухаючись по АДРЕСА_1 було виявлено та зупинено автомобіль марки ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , що рухався із порушенням правил дорожнього руху, по АДРЕСА_1 , який допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. В подальшому, під час складання постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 висловив пропозицію домовитись із працівниками поліції та не складати відносно нього постанову. На це начальник сектору реагування патрульної поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 йому повідомив, що за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність, відносно ОСОБА_4 було складено постанову про адміністративне правопорушення та відсторонено від керування транспортним засобом.

Не зважаючи на попередження про кримінальну відповідальність, близько 08:50 год. ОСОБА_4 повернувся на власному автомобілі до працівників поліції та усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи в службовому автомобілі марки «Тоуоtа Соrоllа», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився на узбіччі автодороги по АДРЕСА_1 , запропонував працівникам поліції грошові кошти в сумі 5 000 гривень, з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП

Таким чином, ОСОБА_4 пропонував службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

22.02.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України, який у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, а саме: у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В даному кримінальному провадженні потерпілих немає.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в обсязі обвинувачення (підозри).

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст. 369 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 пропонував службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, за якою обвинувачуваному належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.02.2024 року покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1