Провадження № 1-кс/761/7669/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 241 001 000 012 17 від 21.03.2024 за ч. 1 ст. 121 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення у кримінальному провадженні № 120 241 001 000 012 17 від 21.03.2024 арешту на тимчасово вилучене майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 21.03.2024 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до якої останній підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого за нижченаведених обставин.

ОСОБА_4 20.03.2024, приблизно о 20 год. 50 хв., перебуваючи на пішохідному острівці безпеки, який знаходиться на шляхопроводі, розташованому на перехресті АДРЕСА_1 , вступив у словесний конфлікт із раніше невідомими йому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який переріс у штовханину.

Під час цього конфлікту, з метою захисту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від неправомірних дій ОСОБА_4 у конфлікт вступив ОСОБА_7 , внаслідок чого між останніми виникла обопільна бійка.

У той же час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 дістав з кишені штанів розкладний ніж та діючи умисно, з метою заподіяння на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , тримаючи у лівій руці предмет, що має колюче-ріжучі властивості, наблизився до потерпілого, який у цей момент стояв навпроти нього, та наніс ОСОБА_7 один удар в область тулуба з лівої сторони, тобто у ділянку тіла, де розташовані життєво важливі органи людини.

Згідно з довідки КНП КМКЛ №17 від 21.03.2023 № 249 ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва, лівобічний пневмоторакс.

Слідчим Шевченківського УП ГУНП у м. Києві 20.03.2024 проведений огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 ) та Дорогожицької, де вилучено: частину парасолі зі зламаними металевими шпицями та тканиною фіолетового кольору, дві окремих шпиці, які поміщено до сейф-пакету № ЕХР0331168; ручка парасолі з тримачем та погнутими шпицями, які поміщено до сейф-пакету № PSP3218955; порожню металеву бляшанку з написом «REVO», яку поміщено до паперового конверту коричневого кольору.

Слідчим винесено постанову від 21.03.2024 про визнання речовим доказом вилучених речей та зразків.

У зв`язку з тим, що це майно є тимчасово вилученим, з метою його збереження, прокурор просила накласти на нього арешт.

У судове засідання прокурор не з`явилася, у клопотанні просила розглянути клопотання за її відсутності.

Власник тимчасово вилученого майна також у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном серед іншого можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправних шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду, обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на сторону обвинувачення обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими стороною обвинувачення матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Наданими стороною обвинувачення матеріалами доведено, що вилучене під час огляду майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже має доказове значення у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для задоволення ініційованого прокурором клопотання.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 241 001 000 012 17 від 21.03.2024 за ч. 1 ст. 121 КК України арешт на:

частину парасолі зі зламаними металевими шпицями та тканиною фіолетового кольору, дві окремих шпиці, які поміщено до сейф-пакету № ЕХР0331168;

ручку парасолі з тримачем та погнутими шпицями, які поміщено до сейф-пакету № PSP3218955;

порожню металеву бляшанку з написом «REVO», яку поміщено до паперового конверту коричневого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1