УХВАЛА

Справа № 569/3493/24

1-кс/569/1401/24

20 лютого 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сєвєродонецьк Луганської області, остання відома адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковник юстиції ОСОБА_5 за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 у підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим відділом Управління СБ України в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000047 від 15.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що в умовах збройної агресії рф проти України, за тимчасової окупації територій України, в тому числі Луганської області, на якій державою-агресором встановлено окупаційні адміністрації, діючи умисно, в умовах воєнного стану в Україні, громадянка України ОСОБА_6 , вчиняє умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в умовах збройного конфлікту та надання іноземній державі, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, обізнаною про узурпування влади окупаційною адміністрацією держави-агресора та її дії, спрямовані на порушення державного суверенітету України, добровільно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але до 10.09.2023, перейшла на бік ворога держави-агресора та погодилась на пропозицію представників окупаційної адміністрації щодо реєстрації її «кандидатом в депутати ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки» від партії «Єдіная Росія».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно, в умовах воєнного стану, всупереч державному суверенітету України та законодавству України, ОСОБА_6 , 10.09.2023, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Луганської області, взяла участь у незаконних «виборах» в якості «кандидата в депутати ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки», чим вчинила дії, спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Європейської хартії місцевого самоврядування, місцеве самоврядування означає право і спроможність органів місцевого самоврядування в межах закону здійснювати регулювання та управління суттєвою часткою публічних справ, під власну відповідальність, в інтересах місцевого населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Таким чином, система органів місцевого самоврядування поряд з органами державної влади входить до системи органів публічної влади, наділені владними повноваженнями.

Встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, будучи громадянкою України, обізнаною про узурпування влади на тимчасово окупованій території Луганської області окупаційною адміністрацією держави-агресора та її дії, спрямовані на порушення державного суверенітету України, добровільно, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але до 10.09.2023, погодилася на пропозицію представників окупаційної влади щодо участі у якості кандидата у так званих «виборах до законодавчого органу Луганської Народної Республіки, представницького органу муніципального утворення адміністративного центру Луганської Народної Республіки».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 , 10.09.2023, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Луганської області, добровільно взяла участь у незаконних «виборах» в якості «кандидата в депутати Ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки» та за їх результатами була обрана як депутат до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території - «Ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки».

07.02.2024 за вказаним фактом складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Сєвєродонецьк Луганської області, остання відома адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України.

10.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних злочинів у спосіб передбачений ч. 8 ст. 135 КПК України, а саме шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 30 (7690) від ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду від 10.11.2023; протоколом огляду від 10.01.2024; протоколом огляду від 08.02.2024.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Зважаючи на наявні матеріали, шляхом публікації в газеті «Урядовий Кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщувалося повідомлення про виклик ОСОБА_6 на 14.02.2024, 15.02.2024, 16.02.2024 для вручення їй повідомлення про підозру та проведення слідчих дій, однак остання жодного разу не прибула, про причини неявки не повідомила, що вочевидь свідчить про переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування.

Крім того, в ході досудового розслідування зібрано докази, які свідчать, що підозрювана ОСОБА_6 після початку тимчасової окупації не покинула місце свого проживання, добровільно погодилась на незаконну пропозицію окупаційної адміністрації та діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, вступила в злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «лнр», отримавши від них пропозицію щодо реєстрації її «кандидатом в депутати» до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованих територіях, погодилась на вказану пропозицію та в подальшому добровільно взяла участь у незаконних «виборах» і за їх результатами була обрана як депутат до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Зважаючи на викладені вище обставини, 16.02.2024, відповідно до вимог ст. 281 КПК України, підозрювану ОСОБА_6 оголошено в державний розшук.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин вчинення особливо тяжкого злочину, який характеризуються латентністю його вчинення, складністю та вичерпною можливістю збирання доказів у зв`язку з окупацією російською федерацією території, на якій вчинено злочин, співпраці підозрюваної з окупаційними органами влади, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для пошуку фактичних обставин, які можуть бути використані під час судового розгляду як докази, а перебування підозрюваної на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин.

Ризик того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується перебуванням останньої у розшуку, неприбуттям на виклики слідчого та прокурора.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, підтверджується знаходженням підозрюваної на тимчасово окупованій території України, неможливістю проведення слідчих дій за місцем вчинення кримінального правопорушення та вилучення речових доказів, які можуть бути знищені останньою.

Тому, на підставі викладеного, можна прийти до висновку про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж застосування тримання під вартою.

З метою забезпечення у повному обсязі вимог ч. 2 ст. 2, ст.ст. 91-94 КПК України, а також інших положень цього Кодексу, доцільно врахувати особливу складність даного кримінального провадження, наявність факту вчинення зазначеного кримінального правопорушення на території тимчасово непідконтрольній Україні, а також факт роботи підозрюваної в незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованих територіях, що може свідчити про наявність у ОСОБА_6 документів, що дають право перебувати та проживати на території російської федерації, яка здійснює ефективний контроль на тимчасово окупованих територіях України.

Викладене дає обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, органом досудового розслідування до Рівненського міського суду Рівненської області у даному кримінальному провадженні скеровано клопотання на здійснення спеціального досудового розслідування у зв`язку з переховуванням підозрюваного на тимчасово окупованих територіях України, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, є підставою для розгляду даного клопотання за відсутності підозрюваного.

Абзацом 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч. 6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також наявність вищенаведених ризиків, та для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_4 заперечував, щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, захисника, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Судом встановлено, що 07.02.2024 за вказаним фактом складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Сєвєродонецьк Луганської області, остання відома адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України.

10.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних злочинів у спосіб передбачений ч. 8 ст. 135 КПК України, а саме шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 30 (7690) від ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду від 10.11.2023; протоколом огляду від 10.01.2024; протоколом огляду від 08.02.2024.

Крім того, шляхом публікації в газеті «Урядовий Кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщувалося повідомлення про виклик ОСОБА_6 на 14.02.2024, 15.02.2024, 16.02.2024 для вручення їй повідомлення про підозру та проведення слідчих дій, однак остання жодного разу не прибула, про причини неявки не повідомила, що вочевидь свідчить про переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування.

20 лютого 2024 року слідчим суддею Рівненського міського суду винесено ухвалу про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у рамках кримінального провадження №0000047 від 15.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України.

За правилами ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук, а також що прокурором доведено існування ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України, доведених прокурором підстав про існування ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також, що остання перебуває на тимчасово окупованій території України, є доцільним обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193-194,196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України - запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8