Справа № 513/1754/23
Провадження № 1-кп/513/51/24
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року Саратський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області кримінальне провадження за № 0001255 від 23 жовтня 2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 08 жовтня 2023 року близько 12 години 00 хвилин, знаходячись у спальні будинку АДРЕСА_2 , у ході раптово виниклої сварки з потерпілою ОСОБА_6 , підійшов ближче до останньої, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та те, що його дії спрямовані на спричинення шкоди здоров`ю потерпілої, при цьому не переслідуючи за мету спричинити її смерть, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті своїх дій, умисно по черзі наніс два удари правої та лівої рук в область обличчя з лівої та правої сторони, після чого потерпіла від болю впала на підлогу обличчям до низу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків ОСОБА_4 умисно по черзі наніс лежачій на підлозі ОСОБА_6 три удари правою та лівою рук, стиснутих в кулак, в область потилиці та два удари за допомогою правої ноги, озутої в резинові капці по тулубу потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді:

а) закритої черепно-мозкової травми у вигляді: синців в лівій скроневій області, в лівій виличній області до вушної ділянки, на правій щочі; саден в правій тім`яній області; крововилив у м`які тканини голови в правій та лівій скроневих, правій тім`яній та правій потиличній областях; крововиливу під тверду мозкову оболонку зліва, крововиливу під тверду мозкову оболонку в лівій потиличній долі; ділянки забою речовини головного мозку лівої потиличної долі; б) травми тулубу та кінцівок у вигляді: синців в лівій підключичній області, на животі справа в верхній третині, в правій паховій області, на правому стегні в нижній третині по передній поверхні саден в проекції лівого ліктьового суглоба по задній поверхні, в проекції правого суглоба по передній поверхні.

Закрита черепно-мозкова травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з п. 2.1.2, п. 2.1.3 (в, г, о) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року.

Синці в лівій підключичній області, на животі справа, в правій паховій області, на правому стегні, на лівій гомілці; садна в проекції лівого ліктьового суглоба, в проекції правого колінного суглоба мають незначні, скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6 днів та відповідно до живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, згідно з п. 2.3.5, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, і в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Смерть ОСОБА_6 перебуває у прямому причинному зв`язку з виявленою у неї закритою черепно-мозковою травмою у вигляді синців та саден голови, крововиливів у м`які тканини голови, крововиливу під тверду мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, забою речовини головного мозку. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 є набряк головного мозку.

23 жовтня 2023 року о 10 годині 36 хвилин потерпіла ОСОБА_6 від отриманих вищевказаних тілесних ушкоджень померла в Одеській обласній клінічній лікарні.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження була повідомлена, в порядку та строки визначені ст.135 КПК України, до суду подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

З урахуванням положень ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд заслухавши думку учасників судового провадження, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого.

Суд визнав за можливе розглянути кримінальне провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро зізнався та кається, просить суворо його не карати. Надав суду показання у відповідності з встановленими обставинами зазначеними у обвинувальному акті, згодився з обсягом здобутих по справі доказів і не оспорював їх, а також визнав не доцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ним не оспорюються.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України та приймаючи до уваги, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, зміст цих обставин вказаними особами розуміється правильно, сумнівів стосовно добровільності та істинності їх позиції у суду немає, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, а саме: постанови про приєднання речових доказів, квитанції про отримання речових доказів на відповідальне зберігання, ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 25.10.2023 року про накладення арешту на речові докази, а також матеріалів які характеризують особу обвинуваченого, що узгоджується з ч.3 ст.349 та ст.351 КПК України.

Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того дане рішення повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R(87)18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини його провина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується такими письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

-постановою про приєднання предметів до провадження у якості речових доказів від 23.10.2023 року, а саме:

-джинсові чоловічі брюки сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, виявлені на ліжку у кімнаті АДРЕСА_3 ,

-батник чоловічій, коричневого кольору, виявлений на ліжку в кімнаті АДРЕСА_3 ,

-джинсові жіночі брюки сірого кольору забруднені, виявлені на дерев`яній тумбі в кімнаті АДРЕСА_3 ,

-футболка жіноча фіолетового кольору з написом «CRAFT» на якій наявні пліми бурого кольору, виявлена на дерев`яній тумбі в кімнаті АДРЕСА_3 та поміщена до паперового конверту НПУ,

-дерев`яна скалка довжиною 38 см, діаметром найтовшої частини 38 мм, на якій наявні плями бурого кольору, виявлена на дерев`яній тумбі в кімнаті АДРЕСА_3 ,

-металева столова ложка, виявлена на підлозі в кімнаті АДРЕСА_3 та поміщена до паперового пакету НПУ в якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0001255 від 23 жовтня 2023 року та передані на тимчасове зберігання до камери зберігання речових доказів, ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001255 від 23 жовтня 2023 року .

-ухвалою Білгород-Дністровськеого міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2023 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події в період часу з 16-35 год до 18-45 год. 23.10.2023 року за адресою: будинок АДРЕСА_2 .

Інші докази по справі, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, судом не досліджувалися, оскільки фактичні обставини справи та розмір матеріальних збитків ніким не оспорювався.

Дослідивши в сукупності всі докази надані сторонами кримінального провадження суд «поза розумним сумнівом» переконався що, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена та дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

У відповідності до вимог ст. 337 КПК України, розглянувши матеріали кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, не вбачається.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним , тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, спосіб його життя, не має постійного місця проживання, сім`ї та роботи, дану на особу негативну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному об`ємі, критичного ставиться до скоєного, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, даючи чіткі викривальні показання, запевнення суду про недопустимість в подальшому вчинення злочинів, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Наведені обставини у своїй сукупності дають підстави вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів можливо досягти в умовах ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за вчинене кримінальне правопорушення до покарання в межах, передбаченого санкцією ч.2 ст.121 КК України, оскільки суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. ст. 69, 75,76 КК України.

Саме таке покарання ОСОБА_4 суд вважає відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.

Зі змісту ч.4 ст. 174 КПК України вбачається, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст.349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді семи років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати щодо засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду, негайно.

Початок відбування покарання за даним вироком рахувати з часу затримання, тобто з 05.06.2024 року.

Речові докази:

-джинсові чоловічі брюки сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, виявлені на ліжку у кімнаті АДРЕСА_3 ,

-батник чоловічій, коричневого кольору, виявлений на ліжку в кімнаті АДРЕСА_3 ,

-джинсові жіночі брюки сірого кольору забруднені, виявлені на дерев`яній тумбі в кімнаті АДРЕСА_3 ,

-футболка жіноча фіолетового кольору з написом «CRAFT» на якій наявні пліми бурого кольору, виявлена на дерев`яній тумбі в кімнаті АДРЕСА_3 та поміщена до паперового конверту НПУ,

-дерев`яна скалка довжиною 38 см, діаметром найтовшої частини 38 мм, на якій наявні плями бурого кольору, виявлена на дерев`яній тумбі в кімнаті АДРЕСА_3 ,

-металева столова ложка, виявлена на підлозі в кімнаті АДРЕСА_3 , які передані на тимчасове зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, знищити, скасувавши арешт накладений на речові докази на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2023 року.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суд роз`яснює засудженому до позбавлення волі до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, його право відповідно до ч.3 ст.376 КПК України заявляти клопотання про доставку в судове засідання судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя ОСОБА_1