Справа № 128/4871/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

У складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000481 від 10 вересня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу увигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення - злочину, обвинувачений немає постійного джерела прибутку, відсутність постійного місця роботи, раніше неодноразово судимий, відсутні стійкі соціальні зв`язки. Крім того, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а таким чином наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні та продовженні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого та, які не зменшились і не відпали. Прокурор вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам, які на цей час не зменшились і не відпали, у зв`язку з чим, просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, вважав його безпідставним, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, вважав його безпідставним та необгрунтованим, просив ОСОБА_5 змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах розгляду клопотання, дійшов наступного висновку.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2023 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького районного суду від 04 грудня 2023 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Вінницького районного суду від 25 січня 2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначено до 25 березня 2024 року, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При розгляді клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із того, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано.

Обставини, передбачені ч. 2 ст. 185 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Підстав для задоволення клопотання захисника та змінити запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт не встановлено.

Таким чином, на даний час не перестали існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою на 60днів.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Тримання під вартою може бути виправданим в тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до чимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, а тому суд вважає, що з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу ОСОБА_5 необхідно визначити заставу.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме: 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 183,199,314-316,376КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Строк дії ухвали до 18 травня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на виклики суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматися від спілкування із особами, які є потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

У разі невиконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховуєтьс до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1