Справа № 487/2750/24
Провадження № 1-кс/487/2241/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати Державне бюро розслідувань внести відомості про вчинення слідчим СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що приблизно в липні-серпні 2022 слідчий СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 , використовуючи надані владні повноваження працівника служби безпеки України, будучи обізнаним про порядок перетину державного кордону України військовозобов`язаним, шляхом надання вказівок і порад про обхід встановлених правил перетину державного кордону України, сприяв незаконному перетину державного кордону України гр. ОСОБА_5 , який проживав по АДРЕСА_1 , працював геодезистом, є військовозобов`язаним і не має законних підстав для виїзду за кордон. Таким чином, у діях слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області наявні ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України. Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України ці відомості повинні бути внесені до ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги, наполягав на її задоволенні.

Старший слідчий в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 не був присутнім в судовому засіданні, надавши письмові заперечення проти скарги.

Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною четвертою ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, відповідно, до п. 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, в постанові Верховного Суду України від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 зазначено наступне: "За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР."

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м. Миколаєві з заявою від 18.03.2024 про вчинення кримінального правопорушення слідчим СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 , який сприяв у перетині державного кордону України військовозобов`язаному ОСОБА_5 , використовуючи надані йому владні повноваження працівника служби безпеки.

Зазначена заява надійшла до ТУ ДБР у м. Миколаєві 26.03.2024 за вх. №1862зкп/мк та була розглянута старшим слідчим в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_7

30.03.2024 за №16-04-11762-24 слідчим ОСОБА_3 надіслано відповідь, де зазначено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України, оскільки вказані у заяві відомості є виключно особистою думкою без зазначення даних, необхідних для встановлення складу кримінального правопорушення.

Таким чином, відомості про вчинення кримінального правопорушення з заяви ОСОБА_3 не були внесені до ЄРДР.

Слідчий суддя вважає, що слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві дійшов правильного висновку про те, що в заяві ОСОБА_3 не викладено обставин, які б дійсно могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, виходячи з його складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін).

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000142, досудове розслідування в якому здійснював слідчий СВ СБУ ОСОБА_4 . Під час ознайомлення з матеріалами цього кримінального провадження, зокрема з протоколами НСРД, він виявив листування слідчого з громадянином ОСОБА_8 , зміст якого, на його думку, свідчить про те, що слідчий ОСОБА_4 сприяв ОСОБА_5 в незаконному перетині державного кордону України під час воєнного стану, припускає, що за допомогою мобільного зв`язку. Слідчий суддя вважає, що зміст заяви ОСОБА_3 направлений на притягнення до кримінальної відповідальності посадову особу, з рішеннями якої він не був згоден під час здійснення досудового розслідування.

Отже, слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_3 від 18.03.2024, дотримався вимог чинного законодавства України: зареєстрував заяву, перевірив її та встановив факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 19.04.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1