Справа №: 941/81/24
провадження №: 1-кп/398/289/24
УХВАЛА

Іменем України

"14" травня 2024 р.

Колегія суддів Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в режимі відео конференції, клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 12.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №60001811, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий але 22.10.2022 року кримінальне провадження №0001352 від 22.09.2022 року за ст. 185 ч. 40 КК України направлено до Петрівського районного суду Кіровоградської області з обвинувальним актом та триває судовий розгляд справи,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене 12.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №60001811, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просить продовжити строк застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, зазначивши, що на теперішній час продовжують існувати ризики, зазначені у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що останній за умови обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою зможе: переховуватися від суду, вплинути на потерпілу, свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_8 подала заяву про розгляд справи у її відсутність

Заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Строк застосування зазначеного запобіжного заходу спливає 27 травня 2023 року.

Норми ст. 331 КПК України вказують, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ст. 7, 8, 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства, суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у даному кримінальному провадженні у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, перебуваючи на волі може ухилитись від суду, вплинути на потерпілу та/або свідків з метою зміни показів чи з іншою метою, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені вище обставини виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним вище ризикам.

Отже, наявні обґрунтовані підстави вважати, що заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і на даний час існують, а саме - ризики того, що останній за умови обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою зможе: переховуватися від суду, вплинути на потерпілу, свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення, у разі не застосування до них запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слід врахувати, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на території України з 24.02.2022 року діє воєнний стан. Тлумачення Листа ВС №1/0/2 - 2022 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» дає підстави стверджувати, що запровадження воєнного стану одночасно із проявами збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, також по суті є ризиками, які у разі будь-яких непередбачуваних дії на території України, під час яких контроль органів досудового розслідування чи процесуального керівництва може бути зменшений, як наслідок вказані обставини будуть сприяти обвинуваченим у спробах ухилитись від суду та/або прокуратури, а тому мають бути враховані при вирішенні питання про застосування запобіжних заходів.

Вказане доводить, що обставини у справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінювалися, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшувалися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку, а обраний та продовжений стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку та кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами та метою запобіжного заходу.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, встановлені ризики є дійсними та триваючими, обставин, які б свідчили про те, що цей захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи обвинуваченого судом на цьому етапі не встановлено, а тому на цей час виключається можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу стосовно обвинувачених у виді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати їх належну поведінку, відтак згідно ст. 197 КПК України, дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

Крім того, захисник звернувся з клопотання про витребування медичної документації та призначення судово-медичної експертизи, де просив витребувати документи про медичне обстеження ОСОБА_7 та призначити експертизи щодо визначення наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 іх механізм утворення, локалізація та давність іх утворення. Обвинувачений підтримав клопотання.

Прокурор заперечував щодо задоволення даного клопотання вказуючи, що наявне досудове слідство у кримінальному провадженні №0000038 від 28.02.2024 року щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме нанесення тілесних ушкоджень працівником поліції ОСОБА_7 .

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши учасників судового засідання, колегія суддів встановила наступне.

Наявність кримінального провадження №0000038 від 28.02.2024 року та проведення досудового слідства у даному провадженні має на меті доведення або спростування факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що у свою чергу виходить за межі розгляду судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Оскільки призначити експертизи щодо визначення наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 іх механізм утворення, локалізація та давність іх утворення можливо лише в межах кримінального провадження №0000038 від 28.02.2024 року щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні даного клопотання.

Захисник під час підготовчого засідання звернувся ще з одним клопотанням, де просить надати захиснику тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, з можливістю іх вилучення, що зберігається у операторів мобільного зв`язку, які реєструвалися на базових станціях, що обслуговують місце скоєння злочину.

Прокурор заперечував щодо задоволення даного клопотання, обвинувачений підтримав клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши учасників судового засідання, колегія суддів встановила наступне.

У відповідності ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомлення з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку.)

Ч. 2 ст. 160 КПК України передбачений перелік відомостей, які повинно містити клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання належить до охоронюваної законом таємниці.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначається неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У матеріалах клопотання відсутні дані, які б свідчили, що вказані у клопотанні дані операторів мобільного зв`язку належать саме тим особам, на яких вказує захисник.

Більш того, у своєму клопотанні захисник, обмежуючись фразою про необхідність тимчасового доступу до документів, не вказує, яке значення у кримінальному провадженні мають відомості, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку, які обставини, які є істотними, передбачається довести за допомогою таких документів.

Таким чином, колегія суддів, вважає клопотання невмотивованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 314, 315, 369-372 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів: з 14 травня 2024 року до 12 липня 2024 року включно.

Відмовити у задоволенні клопотань захисника.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_9 НЕРОДА

Судді: ОСОБА_10

ОСОБА_11