Житомирський апеляційний суд
Справа №287/602/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/492/24
Категорія ст. 314 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_14 на ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 14 березня 2024 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000089 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 14 березня 2024 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000089 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України для усунення недоліків.

Підставами прийняття такого рішення суд вказав в ухвалі те, що в обвинувальному акті стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , всупереч вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, що у свою чергу фактично призводить до порушення права обвинувачених на захист та обмежує їх у здійсненні цього права.

Крім того, суд вказав, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слідчим, який складав обвинувальний акт, та прокурором, який його затвердив, порушено принцип презумпції невинуватості.

Суд зазначає, що даний обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , оскільки підпис в графі «Затверджую» не скріплений печаткою.

Також зазначає, що в обвинувальному акті відсутній підпис прокурора після зазначення додатків, які додаються до обвинувального акту.

Крім того, реєстр матеріалів досудового розслідування, що додається до обвинувального акта, суперечить вимогам ч. 2 ст. 109 та п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України, та не містить усіх необхідних реквізитів процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування та реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на новий розгляд в суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з таких підстав.

На його переконання зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення, в такому виді, як це вважає за правильне та достатнє сторона обвинувачення.

Вважає, що у підготовчому засіданні суд не в праві перевіряти правильність обраної кваліфікації, наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, оскільки суд вдався до оцінки вказаних обставин кримінального правопорушення.

Стверджує, що наведені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Вказує, що ст.291 КПК України не містить вимоги щодо скріплення підпису слідчого та прокурора печаткою.

На переконання прокурора, суд повинен оцінювати обвинувальний акт, а не додатки до нього.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_11 просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на новий розгляд в суд першої інстанції.

Вказує, що в обвинувальному акті вказаний час, місце, спосіб та обставини вчинення кримінального правопорушення, що в загальному і характеризують об`єктивну сторону, а мотив, умисел та причини вчинення кримінального правопорушення, які також досить детально висвітлені в обвинувальному акті в загальному характеризують - суб`єктивну сторону.

Стверджує, що після закінчення досудового розслідування, сторона захисту в повному обсязі була ознайомлена з усіма матеріалами кримінального провадження, зокрема і з експертизами на які вказує суд у своєму рішенні. Ці експертизи були відкриті як докази стороні захисту, а отже і сторона захисту і сторона обвинувачення на момент оголошення обвинувального акту перебували в рівних процесуальних положеннях.

Зазначає, що обвинувальний акт є по суті обвинуваченням особи, є формою висловлення позиції сторони обвинувачення, зокрема прокурора, завданням якого відповідно до кримінально- процесуального законодавства - підтримувати державне обвинувачення в суді.

На його переконання, обвинувальний акт і Реєстр містить всю необхідну інформації, має такий зміст та форму, як це передбачено в ст.ст. 109, 291 КПК України.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_13 просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на новий розгляд в суд першої інстанції.

Доводи представника потерпілого ОСОБА_13 аналогічні доводам апеляційної скарги представник потерпілого ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційні скарги, заперечення обвинувачених та захисників на апеляційні скарги, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд з підготовчого засідання має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення, в такому виді, як це вважає за правильне сторона обвинувачення.

Також, в ньому зазначені анкетні дані обвинувачених, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, який склав обвинувальний акт; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Обвинувальний акт підписаний та затверджений прокурором із зазначенням його посади та прізвища. До обвинувального акта додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка обвинуваченого про отримання його копії.

Надані в обвинувальному акті обвинуваченому відомості достатні для повного розуміння обвинуваченими суті висунутого проти них обвинувачення.

При цьому, на переконання апеляційного суду аналіз та оцінка обвинувачення під час проведення підготовчого судового засідання є передчасною та незаконною.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення зазначається в обвинувальному акті так як прокурор вважає їх встановленими.

Неспроможними є й посилання суду на те, що обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , оскільки підпис в графі «Затверджую» не скріплений печаткою.

Ст. 291 КПК України містять вичерпний перелік відомостей та реквізитів, які повинен містити обвинувальний акт для того, щоб він вважався таким, який відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Проте, зазначений перелік не містить вимоги щодо скріплення підпису слідчого та прокурора печаткою.

Крім того, відповідно до пункту 9.28.2 Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 27 від 12.02.2019 гриф затвердження розміщується у правому верхньому куті першого аркуша документа і складається з таких елементів: слово «ЗАТВЕРДЖУЮ», найменування посади, підпис, ініціали та прізвище особи, яка затвердила документ, дата затвердження.

Пунктом 18.2.4 «Інструкції» передбачено, що перелік документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою у разі їх створення у паперовій формі або засвідчуються кваліфікованою електронною печаткою прокуратури у разі їх створення в електронній формі, наведено у додатку 55 Інструкції.

Відповідно до Додатку №55 Інструкції не передбачено застосування гербової печатки щодо затвердження обвинувального акту або ж іншого процесуального документу. Зазначено лише, що в інших необхідних випадках гербова печатка проставляється на документах за рішенням Генерального прокурора, його першого заступника чи заступника, керівників регіональних, окружних прокуратур, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню здійснюється прокурорами, а не керівником Коростенської окружної прокуратури, а тому завірення обвинувального акту гербовою печаткою не вимагається.

Враховуючи викладене, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , складений та затверджений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, належним чином затверджений прокурором.

До обвинувального акту додані документи відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання підозрюваними копії обвинувального акту.

Твердження суду про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування суперечить вимогам ч.2 ст.109 та п. 1 ч.4 ст. 291 КПК України та не містить усіх необхідних реквізитів процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування та реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, що є також підставою для повернення обвинувального акту, є помилковим, оскільки оцінці судом підлягає лише сам обвинувальний акт, а не додатки до нього.

Не знайшли свого підтвердження також і висновки суду про те, що причиною для повернення обвинувального акту є також і те, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , слідчим порушено принцип презумпції невинуватості, закріплений у ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, п.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, через те що в обвинувальному акті містяться твердження слідчого, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, що на думку суду є тотожним визнанню його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення до ухвалення судом обвинувального вирок, оскільки згідно п. 13 ч. 1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому такі твердження сторони обвинувачення в обвинувальному відповідають вимогам закону та не порушують принцип презумпції невинуватості.

Під час апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції не було встановлено істотних порушень, допущених при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційних скарг прокурора та представників потерпілий про необґрунтованість повернення обвинувального акта є слушними.

За таких обставин, ухвала суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 110, 291, 314 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_12 , представника потерпілого ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_14 задовольнити.

Ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 14 березня 2024 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000089 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України - скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: