Справа № 151/360/22
Провадження №11-кп/801/424/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесене до ЄРДР 13.09.2021 за №0000312, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 29.01.2024, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демівка, Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого місце проживання АДРЕСА_1 , фактично проживаючий без реєстрації в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок іспитового строку постановлено рахувати з часу проголошення вироку.

Судом першої інстанції визнано доведеним, що 19.07.2021 близько 13 години в с. Ольгопіль Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_11 , які засудженні вироком Чечельницького районного суду Вінницької області по ч. 1 ст. 345 КК України, який набрав законної сили 04.01.2024, перебуваючи на АДРЕСА_3 , де працівники відділу поліції №1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, а саме слідчий СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_12 та оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_13 здійснювали обшук вищезазначеного домоволодіння в рамках кримінального провадження, неодноразово висловлював погрози вбивством вказаним працівникам поліції, а також вимагав припинити проведення слідчих дій, зокрема взяв до рук фрагмент металевого профілю, який почав демонструвати працівникам поліції, тримаючи його у руках та розмахуючи ним у їх бік, викрикував погрози працівникам поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які виконували свої службові обов`язки, а також їх близьким родичам, про їх застосування, тобто погрожував щодо них вбивством та насильством, виражаючись при цьому грубою нецензурною лайкою.

Суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 345 КК України, як погроза вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 порушується питання про скасування вироку та ухвалення нового вироку про визнання ОСОБА_7 невинуватим у зв`язку з недоведеністю його вини та закриття кримінального провадження. Захисник посилається на те, що з наведених судом пояснень свідків, в тому числі і працівників поліції, не встановлено, що ОСОБА_7 погрожував саме потерпілим чи їх сім`ям, а навпаки саме родина Івасенків постраждала від неправомірних дій працівників поліції, про що була подана заява до ДБР. Вважає, що докази, якими суд обґрунтував своє рішення, не доводять вину обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисту, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга захисту не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінального провадження судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що вирок суду є необґрунтований, оскільки відсутні докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються доказами, покладеними в основу обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Мотивуючи висновки про винність ОСОБА_7 у вчиненні погроз вбивством та насильством щодо працівників правоохоронного органу, а також щодо їх близьких родичів у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, суд обґрунтовано послався на показання потерпілих, свідків та письмові докази.

Так, потерпілий ОСОБА_14 суду першої інстанції повідомив, що він в складі оперативної групи, до якої входили також ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виїхав на виклик про незаконну порубку деревини в с. Ольгопіль. Прибувши на місце, вони почали з`ясовувати походження деревини, яку розробляв бензопилою ОСОБА_17 . В цей час під`їхали ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та обвинувачений ОСОБА_20 , які почали висловлюватись нецензурною лайкою, погрожувати їм та їхнім сім`ям фізичною розправою. Після спроби працівників поліції затримати вказаних осіб, вони втекли вглиб домоволодіння, яке розташоване неподалік та згодом повернулись. В руках ОСОБА_7 знаходився фрагмент металевого профілю, решта чоловіків також мала різні предмети. На прохання працівників поліції скласти дані предмети чоловіки не реагували. Їх попередили про можливе застосування зброї і згодом конфлікт затих. В цей час йому стало погано, почав втрачати свідомість.

Вказані пояснення повністю згоджуються з поясненнями потерпілого працівника поліції ОСОБА_12 , який також підтвердив агресивну поведінку обвинуваченого ОСОБА_21 , яка виражалась в погрозах насильством щодо них та їх родичів під час його виїзду в складі оперативної групи на виклик.

Судом першої інстанції було допитано також працівників пожежної служби: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які були викликані на місце події з метою попередження пожежі; працівників швидкої допомоги: ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , яка підтвердила надання медичної допомоги поліцейському.

Також було допитано свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , які повідомляли подробиці конфлікту Івасенків з поліцейськими.

Зазначені у вироку показання вказаних осіб підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, які було безпосередньо досліджено судом, зокрема:

-протоколом обшуку, проведеного в АДРЕСА_4 , в якому проживає ОСОБА_10 , в ході якого було виявлено і вилучено наступні об`єкти: металева арматура довжиною близько 3 м. (об`єкт №1), металева арматура довжиною близько 3 м. ребриста (об`єкт №2), металева труба довжиною 1 м. - 1,2 м. діаметром 5 см., (об`єкт №3), молоток з ручкою помаранчевого кольору (об`єкт №4), викрутка з помаранчевою ручкою (об`єкт №5), дерев`яна бита (об`єкт №6), металевий шампур (об`єкт №7), пластикова пляшка з вмістом рідини чорного кольору (об`єкт №8), фрагмент металевого профілю чотирикутника близько 1,82 м. і 1,5 м. (об`єкт № 9), лопата (об`єкт №10), сапа (об`єкт №11), сокира (об`єкт №12), бензопила "Zomax ZMC5050" (об`єкт №13), три фрагменти цегли та один камінь (об`єкт №14);

-постановою від 20.07.2021, якою визнано речовими доказами наступні об`єкти: два фрагменти металевої арматури довжиною близько 1 м кожен, металеву трубу довжиною близько 1,2 м, діаметром 5 см, молоток з помаранчевою ручкою, викрутку з помаранчевою ручкою, дерев`яну биту, металевий шампур, пластикову пляшку з маслянистою рідиною чорного кольору, фрагмент металевого профілю зеленого кольору довжиною близько 1,2 м, лопату, сапу, сокиру, бензопилу "Zomax ZMC5050", також три фрагменти цегли, один фрагмент каменя.

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів, під час якого переглянуто та виготовлено копію відеозапису вчинення протиправних дій відносно працівників поліції, що мали місце в АДРЕСА_4 , який записано на компакт диск та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Судом першої інстанції було досліджено вказаний відеозапис, на якому обвинувачений ОСОБА_7 біля домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_4 , виражався на адресу присутніх працівників поліції нецензурними словами, нецензурною лексикою, погрожуючи при цьому вбивством, застосуванням насильства, як відносно них, так і щодо близьких їм родичів, при цьому ОСОБА_7 ці погрози супроводжував металевим профілем, який тримав в руках яким виражав реальну можливість завдання вищевказаних погроз.

Вказані показання, письмові докази та відеозапис не суперечать один одному, є чіткими, послідовними, взаємодоповнюючими, а тому, на думку колегії суддів, були правильно покладені в основу обвинувального вироку.

Судова колегія вважає, що при дослідженні доказів, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 94 КПК України.

Посилання сторони захисту, що ОСОБА_7 не погрожував працівникам поліції, а навпаки його родина постраждала від дій останніх, не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги.

В кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_7 злочину, а невизнання вини останнім, апеляційний суд розцінює як обрану лінію захисту.

ОСОБА_7 не заперечує факт висловлення погроз, стверджуючи, що не адресував їх саме потерпілим. Всі його дії були пов`язані з метою захисту сім`ї ОСОБА_30 від нібито незаконних дій працівників поліції. Металевий предмет який був у руках, взяв з метою самозахисту від працівників поліції, які спровокували дії застосуванням сльозогінного газу.

Разом з тим, судом достеменно встановлено, що родина Івасенків, зокрема і обвинувачений ОСОБА_7 , намагаючись перешкодити виконанню службових обов`яків працівками поліції, неодноразово висловлював їм погрози, взяв до рук фрагмент металевого профілю, який демонстрував працівникам поліції, розмахував ним у їх бік.

Тобто слова та дії ОСОБА_7 , які носили агресивний характер, були направлені саме в сторону поліцейських ОСОБА_14 та ОСОБА_12 під час виконання ними службових обов`язків.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлені об`єктивні дані, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, які підтверджують, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України.

Неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність чи істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставими для скасуванни оскарджуваного вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин підстав для задоволення вимог захисника та скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Чечельницького районного суду Вінницької області від 29.01.2024 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4