Справа № 396/1546/23
Провадження № 1-кп/396/103/24
УХВАЛА
18.06.2024 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоукраїнка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, який має середню освіту, раніше судимого, востаннє вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області 21 липня 2022 року за ч.3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі, з застосуванням вимог ст. 75 КК України строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, обґрунтовуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, зазначає, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, наразі продовжують існувати.
У судовому засіданні захисник та обвинувачений проти продовження запобіжного заходу заперечили, прохаючи змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м"який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.
Згідно із ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, раніше засуджувався вироком суду, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку випробування, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
При цьому, суд приймає до уваги принцип невинуватості особи, враховує повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважує ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження, передбаченими ст. 2 КПК України.
Суд враховує, що судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для розгляду провадження, зокрема, не допитані свідки. Крім того, обвинувачений є раніше судимою особою, дані про його офіційне працевлаштування та джерела доходів до затримання відсутні, що у своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, актуальними також наразі залишаються ризики незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки, враховуючи стадію судового провадження, коли докази сторони захисту в повному обсязі не досліджені, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Безперечно, судом взято до уваги наявність у обвинуваченого постійного місця проживання і сім`ї, що свідчить про стійкість соціальних зв`язків, однак, за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків для даного кримінального провадження, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.
Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, особиста порука та зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
З урахуванням існуючих ризиків та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, суд вважає, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може забезпечити його належну процесуальну поведінку у майбутньому, та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підстав для зміни розміру застави, визначеного під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги наявність встановлених ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 314-317, 334,369-372, 392-395 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на 60 днів - до 16 серпня 2024 року включно.
Копію ухвали суду вручити учасникам кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду, а обвинуваченому, який перебуває під вартою - в той самий строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1