Дата документу 12.03.2024 Справа № 314/5417/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/5417/23 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/106/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Відділення поліції №2 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за №0000046, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

захисника адвоката ОСОБА_8 .

Прокурор Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Відділення поліції №2 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за №0000046, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором не доведена мета арешту земельної ділянки ОСОБА_9 , матеріали клопотання не містять жодних відомостей про вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, що позбавляє можливості визначитись із співрозмірністю вимог клопотання з розміром цивільного позову.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :10:002:0065, площею 0,65 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 із забороною її відчуження та розпорядження.

В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Прокурор вказує на те, що 14 листопада 2023 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Відповідно до інформації, наданої на запит слідчого Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та Державного земельного кадастру, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером :10:002:0065, площею 0,65 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що слідчий суддя не надав оцінку наявності обумовлених ризиків можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

В запереченнях на апеляційну скаргу підозрювана ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

В своїх запереченнях ОСОБА_9 зазначає, що подаючи апеляційну скаргу і мотивуючи свою незгоду з ухвалою суду, прокурор навів ті ж самі доводи, що були наведені у клопотанні слідчого, і не навів жодного іншого нового доводу чи аргументу в обґрунтування поданої апеляції.

Вважає, що застосування такого заходу, як арешт належної їй земельної ділянки для забезпечення позову Павлівської сільської ради, ціна якого складає 7370,59 грн, є абсолютно неспівмірною з вартістю належної їй земельної ділянки.

Крім того, прокурором не враховано те, що на цій земельній ділянці знаходиться побудований нею будинок, гараж, інші побутові споруди, які також мають свою вартість і сукупно вартість цього майна перевищує суму начебто спричиненої шкоди в десятки тисяч разів.

Також, вважає, що прокурором не враховано, що відповідно до чинного законодавства, земельна ділянка і розташований на ній житловий будинок фактично являють собою одне невід`ємне ціле.

Крім того, прокурором не враховано те, що її середньомісячна заробітна плата більше, ніж сума начебто спричиненої шкоди.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 03 січня 2024 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за №0000046, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що рішенням Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 3від 30 березня 2019 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначена на посаду директора Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яка віднесена до категорії «керівник» та згідно ст.18 КК України є службовою особою. Того ж дня між вказаним органом місцевого самоврядування та ОСОБА_9 укладено відповідний контракт, терміном до 31 грудня 2024 року. Рішенням Павлівського сільського голови № 005-ОС від 10 лютого 2023 року, ОСОБА_9 звільнена із займаної посади.

Під час перебування на вказаній посаді ОСОБА_9 відповідно до положень своєї посадової інструкції, контракту та статуту установи була особою, відповідальною за управління, зберігання, використання та розпорядження майном та коштами закладу.

Зокрема, за положеннями контракту ОСОБА_9 зобов`язується здійснювати поточне (оперативне) управління (керівництво) установи, забезпечувати ефективне використання і зберігання закріпленого за установою комунального майна, а орган управління майном зобов`язується створювати належні умови для роботи керівника (п.1.1); здійснює контроль за ефективністю використання і збереження закріпленого за установою комунального майна (п.2.5).

Так, 16 травня 2019 року рішенням виконавчого комітету Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області №41, основні засоби та інші необоротні матеріальні активи та товарно-матеріальні цінності з балансу вказаного органу місцевого самоврядування безкоштовно були передані на баланс установи. При цьому, факт отримання установою в особі її директора ОСОБА_9 зазначеного майна (основних засобів та інших необоротних матеріальних активів) підтверджено шляхом взаємного підписання сторонами відповідного акту прийому-передачі.

Таким чином, після отримання установою, в особі його директора ОСОБА_9 вказаних товарно-матеріальних цінностей у вигляді: ноутбуку «Acer Extensa» MFG 2017/02/20, багатофункціонального принтеру «Samsung SCX-4100», аудіоколонок «Genius» у кількості 2-х штук, офісного штампу з оснащенням «4911», якій вони призначалися для використання за призначенням та їх прийняття останньою шляхом підписання акту прийому-передачі, вони були ввірені ОСОБА_9 та почали знаходитись у її правомірному віданні. В подальшому ОСОБА_9 , ігноруючи вимоги чинного законодавства про бухгалтерський облік, а також положення своєї посадової інструкції щодо необхідності збереження ввіреного їй як директору установи майна, будучи службовою особою та в силу займаної посади обізнаною про необхідність неухильного виконання зазначених вимог і положень, за наявності документів про підтвердження факту отримання установою такого майна, яке перебувало на балансі цієї установи та, відповідно, у її віданні як директора, діючи умисно, зловживаючи службовим становищем, у період воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, корисливими мотивом та метою незаконно та безоплатно розтратила ноутбук «Acer Extensa» MFG 2017/02/20, вартістю 5066,67 грн., багатофункціональний принтер «Samsung SCX-4100», вартістю 2075,00 грн., аудіоколонки «Genius» у кількості 2-х штук, вартістю 92,25 грн., офісний штамп з оснащенням «4911», вартістю 136,67 грн., тим самим незаконно обернула вказане майно на користь третіх осіб, в результаті чого спричинила КУ «Центр надання соціальних послуг» Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області матеріальні збитки на загальну суму 7370,59 грн., нестача яких підтверджена та зафіксована відповідним актом приймання-передачі справ від 10 лютого 2023 року за підписом самої ОСОБА_9 .

За таких обставин, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

14 листопада 2023 року ОСОБА_9 повідомлена про підозру у кримінальному провадженні №0000046 від 24 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України

Відповідно до інформації, наданої на запит слідчого Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та Державного земельного кадастру, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером :10:002:0065, площею 0,65 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Старший слідчий з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :10:002:0065, площею 0,65 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 із забороною її відчуження та розпорядження.

Заслухавши доповідь судді; захисника підозрюваної, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважав, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати : правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначила, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

На підтвердження доводів клопотання надано матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000046 від 24 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме: витяг з ЄРДР, протокол допиту представника потерпілого; цивільний позов на суму 7370,59 грн.; протоколи допиту свідків; повідомлення про підозру; протокол допиту підозрюваної; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; протокол огляду та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, яке належить підозрюваній ОСОБА_9 , слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведена мета арешту земельної ділянки ОСОБА_9 . Матеріали клопотання не містять жодних відомостей про вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, що позбавляє можливості визначитись із співрозмірністю вимог клопотання з розміром цивільного позову.

Перевіряючи вказані висновки слідчого судді, колегія суддів звертає увагу на таке.

У клопотанні слідчий посилається на положення п.4 ч.2 ст.170 КПК України, згідно з якими, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального-правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно, до абзацу першого частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, до клопотання про арешт майна долучено цивільний позов, згідно з яким інкримінованим ОСОБА_10 кримінальним правопорушенням завдано шкоду на суму 7370,59 грн.

При цьому, слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення цього позову на земельну ділянку прощею 0,06 га., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_10 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що накладення арешту на вказане у клопотанні майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_10 , а саме на земельну ділянку, неможна визнати таким, що відповідає принципу розумності та співрозмірності.

Також слушними є твердження підозрюваної про те, що вона має дохід у виді заробітної плати, розмір якої є більшим ніж шкода, завдання якої їх інкримінується.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, слідчим не зазначено відомості про вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, що позбавило можливість визначитись із співрозмірністю вимог клопотання з розміром цивільного позову.

Згідно з положеннями ч.8 ст.170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги прокурора, на думку колегії суддів, не спростовують правильності висновків слідчого судді.

За наведених обставин колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для безумовного скасування оскаржуваної ухвали, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого Слідчого відділення Відділення поліції №2 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за №0000046, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4