печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 28.02.2024 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000821 від 06.05.2023 та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яка 08.03.2024 передана слідчому судді ОСОБА_1 , на постанову прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 28.02.2024 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000821 від 06.05.2023 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що захисник підозрюваної ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до прокурора з клопотанням від 26.02.2024 про проведення процесуальних дій. Проте своєю постановою від 28.02.2024 прокурор відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив. Адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Прокурор, процесуальне рішення якого являється предметом оскарження, в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань до суду не подано.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність дізнавача, слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач чи прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Печерської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000821 від 06.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 209 KK України.

26.02.2024 до Печерської окружної прокуратури м. Києва звернувся захисник підозрюваної ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 з клопотанням про проведення наступних процесуальних дій:

1) Клопотання адвоката ОСОБА_5 подане в інтересах ОСОБА_3 щодо надання інформації про вчинення органом досудового розслідування дій спрямованих на оголошення ОСОБА_3 в міжнародний розшук у кримінальному проваджені № 0000821 від 06.05.2023 р. - задовольнити;

2) Надати інформацію про те, чи було направлено Печерським УП ГУНП у м. Києві та/або Печерською окружною прокуратурою м. Києва до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Постанову від 02.02.2024 про оголошення ОСОБА_3 у міжнародний розшук в рамках кримінального провадження № 0000821 від 06.05.2023;

3) У випадку якщо так, надати інформацію про те, яке рішення було прийнято Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва при розгляді Постанови Печерського УП ГУНП у м. Києві від 02.02.2024 про оголошення міжнародного розшуку відносно ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000821 від 06.05.2023 (надати копію відповідних документів);

4) Надати інформацію про те, чи був направлений/чи перебуває на стані підготовки Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва відповідний запит до Генерального Секретаріату Інтерполу та/або до Національного центрального бюро Інтерполу певної країни;

5) У випадку, якщо Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва було оформлено та відправлено відповідний запит - надати інформацію стосовно змісту даного запиту, на якій підставі його було відправлено, якому органу його скеровано та/або падати його копію разом з копією документів, які були додатками до запиту;

6) Надати інформацію про те, чи ініціювалось органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000821 від 06.05.2023 р. питання, щодо застосовування до ОСОБА_3 іншої процедури оголошення в міжнародний розшук;

7) У випадку якщо так, надати інформацію про те, яка процедура оголошення міжнародного розшуку застосована до ОСОБА_3 та у який спосіб відбулося інформування/повідомлення компетентного органу, ініціатора розшуку про застосування даної процедури.

Постановою прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 28.02.2024 у задоволенні клопотання захисника підозрюваної відмовлено, про що в порядку ст.ст. 110, 220 КПК України винесено відповідну постанову.

При дослідженні матеріалів провадження та клопотання сторони захисту, за результатами якого прокурором прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, прокурор вказав, що відомості та документи, які просить надати сторона захисту, становлять таємницю досудового розслідування, отже, на думку прокурора, їх розголошення на даній стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є в т. ч. охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення повного розслідування, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110, ч. 2 ст. 220 КПК України, постанова, крім змісту обставин, які є підставами для її прийняття, має містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Всупереч вказаній нормі, оскаржувана постанова прокурора від 28.02.2024, не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 110 КПК України, є невмотивованою, оскільки в ній відсутній зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття такого процесуального рішення, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, а відтак підлягає скасуванню.

Частиною 4 статті 535 КПК визначено, що органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2, 7, 9, 40, 22, 26, 93, 94, 110, 223, 220, 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 28.02.2024 у межах кримінального провадження № 0000821 від 06.05.2023.

Зобов`язати Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 або інших службових осіб Печерської окружної прокуратури м. Києва, в межах кримінального провадження № 0000821 від 06.05.2023, розглянути клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 від 26.02.2024 відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1