Справа № 385/842/24
Провадження № 1-кп/385/102/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження №0000017 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, головного механіка ТОВ «ЗЕРНОЛІЯ», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

в с т а н о в и в :

04.06.2024 до Гайворонського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні від 01.02.2024 №0000017 щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України з угодою про визнання винуватості від 04.06.2024, укладеною між прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОЛІЯ» (, юридична адреса: 02002, м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 2А, оф.510 та фактична адреса: вул. Степова 1, с. Хащувате Голованівського району Кіровоградської області). Основним видом економічної діяльності підприємства є 01.63 Післяурожайна діяльність.

ОСОБА_4 у відповідності до Наказу про організацію служби охорони праці та забезпечення безпечної організації робіт із підвищеної небезпеки на зерновому складі ТОВ «ЗЕРНОЛІЯ» с. Хащувате, Гайворонського району, Кіровоградської області № 62 від 12.02.2020, перебуваючи на посаді головного механіка ТОВ «ЗЕРНОЛІЯ» (, юридична адреса: 02002, м. Київ, вул. Є. Сверстюка 2А, оф. 510 та фактична адреса: вул.Степова 1, с. Хащувате, Голованівського району, Кіровоградської області), під час виконання робіт по переміщенню зерна (соняшнику) з зернового складу №3 в зерновий склад №17 ТОВ «ЗЕРНОЛІЯ» по вулиці Степовій 1 в селі Хащувате Голованівського району Кіровоградської області, не дотримався виконання вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, а саме, статті 14 Закону України «Про охорону праці» за №2694-ХІІ від 14.10.1992 року, яка зобов`язувала його додержуватись вимог нормативно-правових актів з охорони праці працівником. Так, він зобов`язаний був:

- дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства;

- знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту;

- проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди.

Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У відповідності до п. 4.2 «Посадової інструкції головного механіка ТОВ «ЗЕРНОЛІЯ» головний механік керує забезпечує безаварійну та надійну роботу усіх видів устаткування, їх правильну експлуатацію, своєчасний якісний ремонт і технічне обслуговування, проведення робіт з його модернізації і підвищення економічності ремонтного обслуговування.

Відповідно до п. 4.18. даної інструкції він розробляє регламенти технічного обслуговування обладнання та здійснює контроль за дотриманням технологічних режимів обладнання, устаткування, аналізує їх роботу, про роботі на відповідному обладнанні стежить за дотриманням працівниками правил охорони праці, протипожежної та техногенної безпеки, та за дотриманням вимог, щодо охорони навколишнього середовища на території Товариства.

Відповідно до п. 4.34. даної інструкції веде виховну роботу в колективі та контролює дотримання робітниками правил охорони праці і технічної безпеки, виробничої і трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, сприяє створенню в колективі обстановки взаємної допомоги і вимогливості, розвитку у робочих почуття відповідальності і зацікавленості у своєчасному і якісному виконанні виробничих завдань.

У відповідності до глави 1 п. 6, привідні, натяжні та відвідні барабани згідно НПАОП 15.0-1.01-17 «Правила охорони праці для працівників, зайнятих на роботах зі зберігання та переробки зерна» рухомі частини виробничого устаткування, виступаючі кінці валів, відкриті передачі (шківи, паси), натяжні станції стрічкових транспортерів, привідні (натяжні) барабани та інші елементи, що являють собою джерело небезпеки, огороджуються».

Відповідно до пункту 8.3 розділу 8 ДСТУ 2676-94: «Рухомі частини конвеєрів, приводні, натяжні та відвідні барабани, натяжні пристрої, ланцюгові передачі, муфти, а також опорні ролики і ролики нижньої частини стрічки повинні бути огороджені в зонах постійних робочих місць, зв`язаних з технологічним процесом на конвеєрі або уздовж усієї траси конвеєра, якщо має місце вільний доступ чи прохід поблизу конвеєра осіб, не пов`язаних з обслуговуванням конвеєра.»

Розділ III пункту 1 п.п. 1 передбачає, що вантажно-розвантажувальні роботи повинні проводитись під керівництвом посадової особи або працівника, відповідального за безпечне проведення цих робіт.

Відповідно до Інструкції з охорони праці №12 для працівників підприємства щодо безпечної експлуатації виробничого устаткування

Розділ 3: п. 3.1., 3.1.66 Загальні вимоги щодо безпечної експлуатації виробничого устаткування. Під час роботи транспортерів, норій та інших машин забороняється розчищати їх від завалів, спресованого продукту або предметів, що потрапили у робочі органи. Розчищення виконують після повної зупинки машини та вжиття заходів, що виключають їх випадковий пуск.

Розділ 5: п.5.1 У разі виникнення аварійних ситуацій, несправності, незадовільної роботи і т.п. перешкоджаючих виконанню нормальної роботи, потрібно припинити роботу, зупинити машини, механізми, обладнання і т.п. та повідомити про це керівнику.

Виконання робіт з зерновими культурами згідно перерахування 101 «Вантажно-розвантажувальні роботи за допомогою машин і механізмів», 119 «Роботи по розвантаженню, складанню і зберіганню зернових та олійних культур, висівок, макухи і шротів насипом і в затареному вигляді» переліку наведеному в НПАОП 0.00-4.12-2005 «Перелік робіт з підвищеною небезпекою», відносяться до категорії робіт з підвищеною небезпекою.

Ігноруючи покладені на нього посадові обов`язки та вимоги чинних нормативно-правових актів про охорону праці, ОСОБА_4 повинен був і міг передбачити небезпечні наслідки цих порушень, свідомо допустив порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватись та контролювати дотримання вказаних вимог іншими працівниками, що спричинило загибель людини при наступних обставинах.

31.01.2023 приблизно о 10 годині 25 хвилин під час виконання робіт по переміщенню зерна (соняшника) з зернового складу №3 в зерновий склад №17 за допомогою транспортерів зернового складу ТОВ «ЗЕРНОЛІЯ» за адресою: АДРЕСА_2 , які згідно з п. 101 та 109 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого Наказом Держнаглядохоронпраці України за № 15 від 26.01.2005 року відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, виконаних апаратником оброблення зерна 5 розряду - ОСОБА_6 (прийнятий на роботу в ТОВ «ЗЕРНОЛІЯ» згідно наказу (розпорядження) № 03-к від 21.04.2016), який порушив вимоги Інструкції з охорони праці №12 для працівників підприємства щодо безпечної експлуатації виробничого устаткування, а саме п. 3.1, 3.1.66., розділу 3 та пункту 5.1. розділу 5, внаслідок чого потерпілий упав між барабаном та опоясувальною галереєю транспортеру, де останній помер.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи за № 4 від 17.03.2023 причиною смерті ОСОБА_6 є механічна асфіксія внаслідок стиснення грудної клітки в передньо-задньому напрямку.

У відповідності до висновку експерта №СЕ-19/102-23/18390-БЖ від 07.03.2024 та акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався 31 січня 2023 року о 10 год. 25 хв. від 19.05.2023 в процесі виконання робіт по переміщенню зерна (соняшника) з зернового складу №3 в зерновий склад №17 за допомогою транспортерів зернового складу ТОВ «ЗЕРНОЛІЯ» за адресою: АДРЕСА_2 , головний механік ОСОБА_4 не організував безпечне проведення робіт по переміщенню зерна (соняшника) з зернового складу №3 в зерновий склад №17 та не керував роботами, які охоплюють переміщення зерна соняшника з зернового складу №3 в зерновий склад №17, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням події кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватись, що спричинило загибель людини, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 272 КК України.

У кримінальному провадженні №0000017 від 01.02.2023 між прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачуваним ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 , за згодою потерпілої ОСОБА_7 04.06.2024 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинувачуваним згідно з вимогами статей 468, 469, 470, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 272 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 , повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі, викладеному в повідомленні про підозру та обвинувачення за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, сприяти проведенню кримінального провадження щодо нього протягом всього судового розгляду. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 , за ч.2 ст. 272 КК України у виді обмеження волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій строком на 1 рік зі звільненням від відбування основного покарання відповідно до ст. 75 КК України.

Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 , визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , узгодженого в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник просив угоду при визнання винуватості затвердити.

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче засідання не з`явилась. З урахуванням думки сторін, суд вважав можливим проводити розгляд справи в підготовчому засіданні за її відсутності.

При цьому слід вказати, що прокурором надано суду письмову заяву потерпілої на укладення угоди про визнання винуватості, в підтвердження дотримання положень ч. 4 ст. 469 КПК України.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 272 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

В силу ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обтяжуючі покарання обставини відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи наведене в сукупності, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає положенням ст. 65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню ним нових злочинів.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи те, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та визначення тривалості іспитового строку, суд зазначає наступне.

В постанові Пленуму ВССУ Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод від 11.12.2015 № 13 вказано таке: Суд також має враховувати, що чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим.

У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або визнання винуватості за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст. 75 КК визначаються виключно судом.

Згідно з приписами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання (ч.1 ст. 475 КПК України).

Оскільки сторонами угоди узгоджено покарання, у виді обмеження волі строком п`ять років з з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій строком на 1 рік і ними узгоджено звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474) відсутні, то суд приймає рішення про її затвердження.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки злочину, спосіб його вчинення, наслідки, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі на строк п`ять років з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій строком на 1 рік та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на досудовому слідстві не обирався.

Процесуальні витрати за проведення експертизи на підставі ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 314, 374-376, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

угоду про визнання винуватості від 04.06.2024 укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000017 за ч. 2 ст. 272 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функцій строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 місяців.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 21203 (двадцять одну тисячу двісті три) гривні 84 коп.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений, захисник - подати клопотання про помилування.

Суддя: ОСОБА_8

Дата документу 26.06.2024