Справа № 169/354/24
Провадження № 1-кп/169/50/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року сел. Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2022 року ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 2 000 гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 листопада 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням, достовірно знаючи про встановлений судом обов`язок сплачувати аліменти, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених судовим рішенням коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи вказане рішення та ухиляючись від його виконання, будучи фізично здоровим, при цьому упродовж тривалого часу невживаючи офіційних заходів щодо працевлаштування, умисно, протиправно, порушуючи вимоги статті 150 Сімейного кодексу України, статей 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, згідно яких виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток та утримання дитини і батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання; створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, всупереч вимогам статей 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 21 листопада 1989 року, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в центр зайнятості для працевлаштування не звертався, документів, які б підтверджували неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я, у виконавчу службу не подавав, у встановленому законом порядку інвалідом не визнаний, аліменти на дітей не сплачував, чим в період з 09 листопада 2021 року до 01 березня 2024 року злісно ухилився від сплати аліментів у визначеному судовим рішенням та законом розмірі, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Суддя своєю ухвалою від 02 квітня 2024 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 призначила до розгляду у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження відповідно до положень статті 381 КПК України здійснюється за відсутності учасників, то згідно з вимогами частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши обвинувальний акт, додані до нього документи та матеріали кримінального провадження № 0000094 від 14 березня 2024 року, суд дійшов такого висновку.

За змістом заяви від 25 березня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, а також погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до частини другої статті 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Беззаперечне визнання винуватості ОСОБА_3 , його письмові згоди зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і на розгляд обвинувального акта за його відсутності надані в присутності захисника адвоката ОСОБА_8 .

Відповідно до заяви від 25 березня 2024 року потерпіла ОСОБА_4 погодилася зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, не оспорює їх, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, що передбачено частиною другою статті 302 КПК України, а також не заперечує щодо розгляду обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

Таким чином суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, і кваліфікує такі його дії як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до вимог статті 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, особу винного, який є здоровою працездатною особою, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 , на військову службу вказаним відділом не призивався, не працює, неодружений, має постійне місце проживання, за яким характеризується добре, ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався, вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

З урахуванням наведеного вище, виходячи із необхідності та достатності покарання для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті закону, за якою він засуджується.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Керуючись статтями 369, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений з інших підстав до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий