ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1665/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001955 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадівка, Горностаївського р-ну, Херсонської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

26.08.2008 Тернівським районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року позбавлення волі;

05.11.2008 Централь-міський районний суд м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 289, 69, ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі, 10.06.2011 звільнений з Дар`ївської ВК №10 Херсонської області по відбуттю строку покарання;

31.03.2014 Тернівським районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, КК України, до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, 17.06.2015 вирок відмінено, та постановлено назначити 2 роки позбавлення волі;

14.12.2016 Тернівським районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 09.08.2017 звільнений з Синельниківської ВК № 94 умовно-достроково на 8 місяців 19 днів;

23.10.2019 Обухівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

31.03.2020 Новокаховським міськрайонним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 09.11.2023 звільнений з Райківецької ВК №78 Хмельницької області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ який у подальшому неодноразово продовжено до теперішнього часу і діє станом на 20.04.2024, таким чином ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану за наступних обставин.

ОСОБА_3 , 20.04.2024, близько 15 год. 44 хв., умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись у трамваї №8 який рухався від ст. м. «Лісова» в напрямку вул. Харківське шосе, в м. Києві, помітив як до салону трамвая зайшла раніше незнайома йому жінка ОСОБА_5 , у якої на шиї перебував золотий ланцюжок з золотим кулоном ікони «Божої Матері», в цей час, ОСОБА_3 , переслідуючи свої корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив повторно, відкрито заволодіти майном яке належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 прослідував слідом за ОСОБА_5 , яка вийшла з трамвая та попрямувала до буд. АДРЕСА_3 .

Того ж дня, приблизно о 16 год. 10 хв. ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, зайшов слідом за ОСОБА_5 , до під`їзду № 4 вказаного житлового будинку, а саме до ліфтової кабіни ліфту.

У подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, пересвідчився що на поверсі відсутні сторонні особи крім нього та потерпілої, підійшов до ОСОБА_5 , яка в цей час перебувала біля вхідних дверей ліфта, та шляхом ривка із шиї відкрито заволодів золотим ланцюжком вагою 10 грамів, 585 проби, вартістю 20862 грн. 80 коп. та золотим кулоном у вигляді «Божої матері», вагою 2 грами, 585 проби, вартістю 4172 грн. 56 коп., в наслідок чого ОСОБА_5 , не втрималась на ногах та впала на підлогу.

Після чого, ОСОБА_3 не зважаючи на присутність потерпілої яка усвідомлювала відкритий характер викрадення її майна, разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку потерпілій на загальну суму 25035 грн. 36 коп.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 186 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.

Також, обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, маючи непогашену та не зняту в установленому законом порядку судимість вчинив умисний злочин, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся і активно сприяв розкриттю злочину, неодружений, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи попередні судимості обвинуваченого ОСОБА_3 підстав для застосування положень ст.ст.69,75,76 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покаранняу виді 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 27.04.2024 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув"язнення у період із 27.04.2024 року по день набрання вироком законної сили, в розрахунку один день попереднього ув"язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази - недопалок цигарки - знищити, пошкоджений ланцюжок з металу жовтого кольору з кулоном із металу жовтого кольору із зображенням ікони "Божої матері" залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 , ДВД-Р диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: