Справа № 190/583/24
Провадження №1-кп/190/68/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лихівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 на початку листопада 2023 року, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за гаражем виявив кущі дикорослої рослини коноплі. Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, розуміючи, що таким чином здійснює незаконне придбання наркотичного засобу, за допомогою фізичної сили рук зірвав кущі дикоростучої рослини коноплі в кількості 30 штук, що є сировиною для виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» і тим самим незаконно, умисно, без мети збуту, придбав дану наркотичну речовину. Цього ж дня, переніс до приміщення сараю, розташованого на території належного йому домоволодіння за вищевказаною адресою, де поклав дані частини рослини коноплі, з метою їх подальшого висушування, для власного вживання, тим самим незаконно, зберігав за місцем проживання рослини коноплі без мети збуту, всупереч ст. 14 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 08.07.1999, № 863 (із змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР (із змінами).

23 січня 2024 року в період часу з 06.55 год. до 08.10 год. працівниками поліції відділення поліції №7 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області справа №190/116/24, провадження № 1-кс/190/30/24, проведено обшук на території домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого у приміщенні сараю було виявлено 30 стовбурів рослин коноплі в сухому стані, речовина рослинного походження зеленого кольору загальною масою 2280,0 г., вилучена 23.01.2024 року у приміщенні сараю, який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 є сумішшю, яка складається з речовини рослинного походження, зеленого кольору, масою 650,5 г, що є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, та речовини рослинного походження, зеленого кольору, масою 1630,0 г, що наркотичним засобом не являється. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 571,090 г. Вказаний канабіс ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав у себе вдома для особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах.

08 березня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України пропонують звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на розсуд суду з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному злочині повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором, на умовах, визначених у ній.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до категорії кримінальних проступків, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розумів права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000003, укладену 08 березня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленному обвинувачені за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання ДВА роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в ОДИН рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-24/3592-НЗПРАП від 30.01.2024 року в розмірі 3029,12 грн..

Речовий доказ два полімерні мішки білого кольору із речовиною представленою гілками та речовиною представленою верхніми частинами та листям, що знаходиться в камері схову речових доказів ВП № 7 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, квитанція № 9 від 01.02.2024 року - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1