ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1752/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002582 від 03.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, посилаючись на те, що об`єкт на який необхідно накласти арешт є автомобіль, який визнаний речовим доказом у справі, оскільки був знаряддям вчинення кримінального правопорушення та міг зберегти на собі сліди відображення, у зв`язку з чим слідчим буде призначена відповідна експертиза і з метою забезпечення речового доказу, прокурор просить накласти арешт на автомобіль.

Враховуючи вищенаведене, прокурорпросить клопотання задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу не проводилось.

З урахуванням обставин розслідуваного злочину, слідчий суддя вважає за доцільне розглядати клопотання без виклику заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до п. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вище наведене, має місце сукупність підстав вважати, що майно на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, оскільки ймовірно були знаряддям кримінально - протиправних дій.

Разом з тим, вважаю, що автомобіль, як речовий доказ для його належного зберігання може бути переданий його власнику, оскільки слідчим зафіксовано локалізацію пошкоджень автомобіля, відповідно до протоколу огляду місця ДТП, а відтак зберігання речового доказу у власника із покладенням відповідних обов`язків, не зашкодить кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170, 171 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідуван ь за №0002582 від 03.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Сітроен С 4», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , автомобіль марки «Сітроен С 4», д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1