Справа № 161/2233/24
Провадження № 1-кп/161/501/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 03 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно технічною освітою, одруженого, на утриманні перебувають четверо малолітні дітей, не працює, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 02 січня 2024 року о 19 год. 55 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Caddy», р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись ним вул. Глушець зі швидкістю 30-40 км/год., при маневрі повороту ліворуч на вул. Паркову, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташовується поблизу буд. № 10 вул. Паркової в м. Луцьку, не вибрав безпечної швидкості, проявив безпечність та неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, відволікся від її спостереження, продовжував рух прямо зі сталою швидкістю по вул. Парковій тим самим, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, порушивши пункти 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1, Правил дорожнього руху, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, таким чином, не надав дорогу пішоходам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які здійснювали перехід проїзної частини дороги по нерегульованому пішохідному переході з ліва на право відносно руху транспортного засобу та здійснив наїзд на останніх.

Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху водій ОСОБА_3 , своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинив пішоходу ОСОБА_5 , згідно висновку СМЕ № 11 від 04 січня 2024 року тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для загоєння перелому необхідний час більше 21 доби.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Органом досудового розслідування вказані необережні дії ОСОБА_3 кваліфіковані, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 подала письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із їхнім примиренням на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, оскільки він вперше обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, повністю примирився з нею та відшкодував усі завдані його діями збитки.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, пояснення потерпілої, яка підтримала подане клопотання, вказуючи на повне відшкодування завданих збитків, відсутність претензій до обвинуваченого та дійсне їх примирення, пояснення обвинуваченого, який також просив задовольнити клопотання та погоджувався на закриття кримінального провадження з цих підстав, суд дійшов висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення, а обвинувачений ОСОБА_3 звільненню від кримінальної відповідності, у зв`язку з його примиренням із потерпілою з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії необережного нетяжкого, повністю відшкодував завдані збитки потерпілій та усунув заподіяну його діями шкоду.

За таких обставин, ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 372, 376 КПК України, ст.46 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 03 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити, у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen Caddy», р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 аповернути за належністю власнику ОСОБА_3 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 січня 2024 року на автомобіль марки «Volkswagen Caddy», р.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 - скасувати.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1