01.07.2024 Провадження по справі № 1-кп/940/120/24
Справа № 940/571/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000902 від 07.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Стадниця Тетіївського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця за призовом по мобілізації, якого увільнено від займаної посади, старшого солдата, раніше судимого: вироком Тетіївського районного суду Київської області від 31.01.2024 року за ч. 3 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки; вироком Тетіївського районного суду Київської області від 17.04.2024 року за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. 00 коп.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Так, 24.02.2022 року старшого солдата ОСОБА_4 , призваного на військову службу на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначено на посаду водія кулеметного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 32 від 30.01.2023 звільнено із посади водія кулеметного взводу 1 механізованого батальйону та призначено на посаду оператора 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону.

У подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.10.2023 № 295 старший солдат ОСОБА_4 вважається таким, що перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Старший солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято i непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Однак, у порушення вищевказаних норм законодавства України, старший солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вирішив стати на злочинний шлях та вчинити кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про режим воєнного стану», Указом Президента України ОСОБА_6 за № 64/2022 від 24.02.2022 о 05 годині 30 хвилин введено воєнний стан на території України строком на 30 діб.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022»; Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності. У зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Так, в середині грудня 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у с. Стадниця Білоцерківського району Київської області, діючи в умовах воєнного стану, маючи намір на вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, незаконно, протиправно, шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію домоволодіння, яким користується потерпілий ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_1 , де діючи умисно, таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю власників та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через незамкнені двері проник до житлового будинку, звідки викрав речі, належні ОСОБА_7 , а саме: плиту газову настільну на 4 конфорки марки «TG-04Wh» вартістю 462,00 гривні, бензинову мотокосу марки «Alko», модель«BC 4535 ІІ» вартістю 3100,00 грн., бензопилу марки «Goodluck GL4500M» вартістю 2266,67 грн., каструлю емальовану з кришкою, ємністю 3 л, вартістю 216,67 грн., пластиковий рукомийник зеленого кольору об`ємом 10 л вартістю 78,00 грн., рибальську вудочку марки «Siweida Mistral 5 m» вартістю 672,47 грн., рибальську вудочку марки «New Hunter 4004 m» вартістю 647,50 грн., рибальську вудочку марки «GW Guangwei 5 m» вартістю 223,33 грн., рибальську вудочку марки «Broad 5005 Combat 5m» вартістю 283,33 грн., столярний молоток марки «Montero 450 г» вартістю 167,53 грн., а також вудочку марки «Еxocet Composite 500» довжиною 5 метрів, тарілки білого кольору кількістю 3 шт., стіл розкладний туристичний в зборі з двома розкладними стільчиками алюмінієвий, світлодіодну LED стрічку, один розкладний садовий шезлонг зеленого кольору та надувний матрац марки «Intex Bestway», вартість яких не встановлено.

У подальшому ОСОБА_4 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 8117,50 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно на території домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , викрав речі, які належать ОСОБА_7 .

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд кримінального провадження за його відсутності, щодо застосування міри покарання до обвинуваченого покладається на розсуд суду.

Прокурор підтримав висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який є військовослужбовцем, не одружений, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, раніше судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує визнання ним вини та щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, суд не встановив.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати в умовах ізоляції від суспільства, бо саме таке покарання за видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає принципам призначення покарання та сприятиме досягненню цілей покарання.

При цьому, у ході розгляду кримінального провадження судом не встановлено підстав для застосування ст. 75 КК України. Більш того, звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням суперечило б принципу справедливості покарання і не відповідало його меті - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Разом з тим, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин в середині грудня 2023 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Тетіївськогорайонного суду Київської області від 31.01.2024 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки. Зазначений вирок набрав законної сили 04.03.2024 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Такий висновок викладений Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.02.2021 року у справі № 760/26543/17.

Відтак, зважаючи на вищевикладені приписи кримінального закону та висновок, викладений Верховним Судом щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, суд дійшов висновку, що кожний вирок необхідно виконувати самостійно.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 349, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 статті 70 КК України, вирок Тетіївського районного суду Київської області від 31.01.2024 року, згідно з яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю три роки, - виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

ОСОБА_4 строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні, зокрема за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/16839-ТВ від 02.05.2024 року у сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні: слід структури матеріалу та слід віджиму, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, - знищити.

Вилучені речі: плита газова настільна на 4 конфорки марки V.P. TG-01Wh білого кольору потужністю конфорки 0,33 кВт; бензинова мотокоса марки Alko моделі ВС 4535 II; бензопила марки «Goodluck GL4500M» потужністю: 2,7к.с./2кВт, об`єм двигуна 45см3, довжина шини 45 см; тарілки білого кольору кількістю 3 шт., діаметром 18 см кожна; стіл розкладний туристичний в зборі з двома розкладними алюмінієвий розміром 6,1х123 см; каструля емальована з кришкою ємкістю 3 л; світлодіодна LED стрічка довжиною 3 м; пластиковий рукомийник зеленого кольору об`ємом 10 л; вудочка марки «Stral Tele Carbon», артикул: 2350500, довжиною 5 м, довжиною у складеному вигляді 125 см кількістю секцій: 5, вагою приманки 10-30 г; вудочка марки «New Hunter 400», код: НОМЕР_3 , довжиною 4 м; вудочка марки «GW Guangwei» довжиною 5 м; вудочка марки «Broad 5005 Combat», артикул: sh0903, довжиною 5 м, кількість секцій: 5, вага приманки 10-30 г; вудочка марки «Exocet Composite 500» артикул: 2304005, довжиною 5 м, кількістю секцій: 5, вагою приманки 5-25 г; розкладний садовий шезлонг зеленого кольору; надувний матрац двомісний велюровий чорного кольору марки Intex Bestway; столярний молоток марки Montero 450 г, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_8