Провадження №: 1-кп/336/585/2024
У Х В А Л А

іменем України

19 березня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № від 26.10.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який має повну середню освіту, працює вантажником у ТОВ «АТБ-Маркет», одруженого, який на утриманні дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 19.08.2023, приблизно об 19 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «3A3 TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Юності, рухаючись у напрямку від вул. Килимова до автодороги Харків-Сімферополь в м. Запоріжжі. При цьому, швидкість руху автомобілю під керуванням ОСОБА_4 складала 98.65/104.75 км/год., що перевищує максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги - 50 км/год.

В цей же час, у попутному з водієм ОСОБА_4 напрямку, попереду нього керуючи мопедом «QINGQI», без реєстраційного номеру, здійснював рух малолітній ОСОБА_6 .

Під час руху поблизу буд. АДРЕСА_2 малолітній ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог п. 10.1 правил безпеки дорожнього руху, не переконався в безпеці своїх дій, дорогу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався позаду та перебував в маневрі обгону, не надав, натомість почав виконувати маневр лівого повороту з метою подальшого заїзду на паркувальний майданчик.

В свою чергу водій ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме: п. 12.4 відповідно до якого «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.» та п. 12.9б, у якому зазначено «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7...», маючи об`єктивну спроможність виявити мопед «QINGQI», без реєстраційного номеру, водій якого змінив напрямок свого руху, рухаючись із перевищенням максимально руху, вчасно зупинити керований ним транспортний засіб не зміг.

Внаслідок порушень правил безпеки дорожнього руху з боку водія ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_6 відбулось зіткнення правої частини автомобілю під керуванням водія ОСОБА_4 та задньої лівої частини мопеду під керуванням малолітнього ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медично експертизи малолітньому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «компресійні переломи восьмого та дванадцятого грудних хребців І ступеня, що кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Осаднення шкіри спини ліворуч, саме по собі кваліфікується як легке тілесне ушкодження».

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автомобіля «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9б Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів, шляхом своєчасного застосування заходів гальмування при умові руху з максимально дозволеною швидкістю в 50 км/год.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , 2010 р.н., ОСОБА_5 , пояснив, що обвинувачений повністю відшкодував шкоду, заподіяну потерпілому, жодних невирішених питань між ними не залишилося.

Прокурор не заперечує проти задоволення заявленого клопотання та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілого.

Прокурором також надані відомості, що характеризують особу обвинуваченого, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_4 , довідки щодо вартості проведених експертиз у кримінальному провадженні, певні процесуальній документи щодо речових доказів. Заперечень проти залучення вказаних доказів до матеріалів кримінального провадження учасники справи не мали.

Суд, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши зазначені вище документи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

За приписом п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений із потерпілим, який представлений законним представником, примирилися, обвинувачений відшкодував потерпілому заподіяні збитки, на час події, описаної в обвинувальному акті, не перебував в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

На підставі викладеного, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України суд доходить висновку, що дане кримінальне провадження слід закрити, а обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Щодо розподілу процесуальних витрат, а саме витрат на проведення судових інженерно-технічних експертиз, суд приходить до таких висновків.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В силу ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні, повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком.

Як зазначає ВП ВС, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

За наведеного, суд доходить до висновку, що з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз № СЕ-19/108-23/15135-ІТ від 10.10.2023 та № СЕ-19/108-23/14417-ІТ від 14.09. 2023 у розмірі 2868 грн кожна, що підтверджується відповідними довідками, а всього на суму 5 736 грн.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 284, 314, КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні у сумі 5736 гривень.

Речові докази:

- автомобіль ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на підставі квитанції (номер книги обліку речових доказів 27, порядковий номер 488) зберігається у ВЗРЦМС ЦЗ ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_4 .

- мопед «QINGQI», без державного номерного знаку, який на підставі квитанції (номер книги обліку речових доказів -, порядковий номер 489) зберігається у ВЗРЦМС ЦЗ ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Запоріжжя протягом семи днів з дня проголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1