Справа № 567/290/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2024 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000014 від 11.01.2024 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Почапки Острозького району Рівненської області, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_2 , громадянина України, неодруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично у період часу з 09 березня 2023 року до 10 січня 2024 року, вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у сімейних відносинах та спільно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

Зокрема, 09 березня 2023 року приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за місцем спільного проживання у АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_4 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними та образливими словами.

Також, 03 жовтня 2023 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за місцем спільного проживання у АДРЕСА_2 , знову вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявилися в тому, що ОСОБА_4 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними та образливими словами, погрожував їй фізичною розправою.

За вищевказаними фактами ОСОБА_4 постановами Острозького районного суду Рівненської області від 30.03.2023 у справі № 567/446/23, від 24.10.2023 у справі №567/1890/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої злочинні дії, 10 січня 2024 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що ОСОБА_4 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними та образливими словами, погрожував їй фізичною розправою.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 психологічних страждань та призвів до погіршення якості життя потерпілої.

12 лютого 2024 р., під час досудового розслідування, між ОСОБА_4 у статусі підозрюваного та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення підозрюваного з потерпілою, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру від 30.01.2024 р., які за своїм змістом є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 12.02.2024р., ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме за ст.126-1 КК України у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, а також на застосування до ОСОБА_4 обмежувального заходу, передбаченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України направлення на проходження програми для кривдників.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України в обсязі обвинувачення, та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві просила розгляд кримінального провадження здійснювати у її відсутності, підтримала угоду про примирення та просила її затвердити, вказуючи на те, що примирилася з обвинуваченим та не має до нього будь-яких претензій. Вказала, що уклала угоду про примирення добровільно, без застосування насильства, погроз, примусу чи обіцянок.

Прокурор не заперечила щодо затвердження угоди від 12.02.2024 р. про примирення між потерпілою ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 . Вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, а також застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальний захід з покладенням на нього обов`язку, передбаченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, а також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання та в підготовчому судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Беручи до уваги викладене, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство та приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для затвердження угоди про примирення у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України з призначенням узгодженої між потерпілою та обвинуваченим міри покарання.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке кваліфікується як нетяжкий злочин.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він тимчасово не працює, по місцю проживання характеризується посередньо.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» № 6 від 12.01.2024 року та довідки КНП «Міська поліклініка» Дубенської міської ради № 110 від 22.01.2024 року ОСОБА_4 під спостереженням лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 №01/6/213 від 12.01.2024 року ОСОБА_4 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за контрактом не призивався.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно обвинувального акту є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, водночас обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правовопорушення щодо особи похилого віку.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, -

ухвалив :

Затвердити угоду про примирення, укладену 12.02.2024 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.02.2024 р. покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід та покласти на нього обов`язок, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України направлення на проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Речові докази : оптичний диск для лазерних систем зчитування, який містить записи спостереження чергового наряду СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за 10.01.2024, що містять фіксацію реагування на повідомлення ОСОБА_4 про вчинення домашнього насильства - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1