Справа № 638/9291/24
Провадження № 1-кс/638/1898/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001098 від 21.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант ОСОБА_5 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2024 за номером 0001098, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.05.2024 року з приміщення кімнати відпочинку медичного персоналу у ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, вчинила крадіжку мобільного телефону «SAMSUNG M21», який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим було спричинено матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.

Допитана як потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що вона працює у ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на посаді молодшої медичної сестри. Мобільний телефон «Самсунг М21» у корпусі зеленого кольору вона придбала за 6 500 грн близько 3 років тому у магазині, назву якого не може пригадати.

20.05.2024 о 8 годині ранку вона, як зазвичай вона, приїхала на роботу. Близько 14 години побачила низький рівень заряду на своєму телефоні «Самсунг М21» та вирішила поставити його заряджатися у кімнаті відпочинку на другому поверхі медичного відділення. Вона пішла до вказаної кімнати та поставила телефон заряджатися, в цей час у кімнаті крім неї нікого не було. Після цього, ОСОБА_6 пішла до реанімаційного відділення, що знаходиться на цьому ж поверсі в кінці коридору. Далі, близько 14:40 годин, до зали реанімаційного відділення, де вона знаходилася разом зі своїми колегами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ввійшов незнайомий їй чоловік худої тілобудови зростом приблизно 180 сантиметрів, якому на вигляд приблизно 50 років, одягнутий в одяг з зеленим пікселем, схожим на військову форму, вона звернула увагу на його взуття, це були схожі на тактичні військові кросівки. Цей чоловік запитав, де він може знайти жінку на ім`я ОСОБА_9 , 1965 р.н., на що ОСОБА_10 сказала йому, що не можна знаходитися в цьому приміщенні без бахіл та халату, після чого вивела до коридору. В коридорі йому повідомили про те, що пацієнт ОСОБА_9 , вже була виписана з лікарні цього дня, близько о 13 годині та поїхала з лікарні. Після цього, вказаний чоловік пішов, куди саме вона не бачила.

Далі, о 15:00 годині ОСОБА_6 пішла до кімнати відпочинку, де залишала свій телефон на зарядці, але побачила зарядний пристрій без свого телефону. У кімнаті на цей момент, окрім неї, нікого не було. Не знайшовши свого мобільного телефону, вона почала запитувати у колег, чи не бачили вони де знаходиться її телефон, на що їй відповіли, що в останнє бачили його на тому місці, де вона його залишала. Її колега ОСОБА_7 , повідомила потерпілій, що вона вважає чоловіка, який раніше заходив у реанімаційне відділення, причетним до крадіжки її телефону, аргументуючи це тим, що більше ніхто з відвідувачів до них не заходив, окрім цього, час перебування вказаного чоловіка в реанімаційному відділенні та час зникнення телефону співпадають.

На підтвердження своїх показань потерпіла ОСОБА_6 надала документи на телефон, а саме заводську упаковку мобільного телефону, на якій вказано мобільний телефон «Самсунг М21» у корпусі зеленого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

21.05.2024 у період часу з 13 год. 50 хв. по 14 год. 15 хв., слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , у ході проведення огляду місця події, у присутності понятих, було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Самсунг М21» у корпусі зеленого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з наявними у гніздах сім-картками з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Вказаний телефон добровільно видала ОСОБА_9 . Вказаний мобільний телефон було поміщено та належним чином запаковано у полімерний сейф-пакет № CRI1087558.

Вилучення вказаного майна здійснювалось 21.05.2024 року на підставі статті 237 КПК України під час проведення огляду місця події.

Вищевказаний об`єкт вилучений та опечатаний у встановленому законом порядку у присутності двох понятих та інших учасників слідчої дії.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що вона знайома з ОСОБА_12 близько двох років, познайомилася з ним, коли винаймала у нього квартиру. В його квартирі проживає по теперішній час за орендну плату 1600 гривень на місяць. Контактує з ним приблизно три рази на місяць, у тому числі коли передає плату за оренду.

20.05.2024 близько 17 години до квартири, де вона проживаю, приїхав ОСОБА_13 з її речами, які він мав привезти їй до лікарні, але не встиг. Разом з її речами у нього знаходився при собі мобільний телефон «Самсунг» у корпусі зеленого кольору, який вона раніше не бачила. В ході розмови він повідомив, що їздив до лікарні ДУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", щоб передати ОСОБА_9 халат та кофту, але вона вже поїхала звідти, після чого він поїхав до неї додому. Разом з речами він передав їй вказаний телефон та сказав, що це подарунок. На її запитання, звідки цей телефон, він відповів, що це його телефон і немає через що хвилюватися. На заставці телефону вона побачила фотографію двох невідомих їй жінок, її це дуже здивувало, але задавати йому більше питань вона не стала. 21.05.2024, до ОСОБА_9 зателефонували співробітники поліції та повідомили, що в лікарні, де вона перебувала 20.05.2024 сталася крадіжка мобільного телефону та хотіли поставити їй декілька запитань стосовно того, чи не бачила вона там когось підозрілого. Після цього, ОСОБА_9 подумала, що телефон, подарований їй ОСОБА_12 є крадений та повідомила про це працівникам поліції, щоб добровільно його віддати.

Постановою слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції №3 в Харківській області ОСОБА_11 від 21.05.2024 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001098 від 21.05.2024, місцем зберігання якого, у разі задоволення клопотання про арешт майна, визначено - камеру схову речових доказів ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

В ході огляду речового доказу проведеного 21.05.2024 в період часу з 16:10 год. по 16:32 год. за участю потерпілої було встановлено, що вилучений в ході ОМП мобільний телефон належить їй та саме цей телефон було викрадено 20.05.2024 у період часу з 14:00 до 15:00 год. з приміщення кімнати відпочинку медичного персоналу у ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева НАМН України» за адресою: АДРЕСА_1 , невстановленою особою.

Таким чином, власником вилученого майна є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Враховуючи обставини вчинення злочину, а також інші дані, які містяться у матеріалах даного кримінального провадження, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, вилучене майно є об`єктами кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також набуті у наслідок злочинної діяльності.

У судове засідання слідчий ОСОБА_11 не з`явився, разом із поданим клопотанням слідчим подано суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі частини 2 статті 172 КПК України слідчим суддею вирішено проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, враховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснювалась, що відповідає положенням статті 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вивчивши доводи клопотання та наявність правових підстав для його задоволення, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває на розгляді кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001098 від 21.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

21.05.2024 у період часу з 13 год. 50 хв. по 14 год. 15 хв., слідчим СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , у ході проведення огляду місця події, у присутності понятих, було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Самсунг М21» у корпусі зеленого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з наявними у гніздах сім-картками з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . Вказаний телефон добровільно видала ОСОБА_9 . Вказаний мобільний телефон було поміщено та належним чином запаковано у полімерний сейф-пакет № CRI1087558.

Постановою слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції №3 в Харківській області ОСОБА_11 від 21.05.2024 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001098 від 21.05.2024, місцем зберігання якого, у разі задоволення клопотання про арешт майна, визначено - камеру схову речових доказів ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, його фактичний статус як об`єкта кримінально протиправних дій, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Слідчий суддя враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому у подальшому його власник має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту.

У зв`язку з викладеними обставинами, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Що стосується клопотання слідчого про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений частиною 5 статті173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, у зв`язку із чим в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001098 від 21.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 кримінального кодексу України задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження у рамках кримінального провадження № 0001098 від 21.05.2024 на наступне майно: вилучене в ході проведення огляду місця події 21.05.2024 за адресою: м. Харків, вул. Котельниківська, буд. 3 мобільний телефон «Самсунг М21» у корпусі зеленого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з наявними у гніздах сім-картками з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя: