Справа № 183/2468/24
№ 1-кп/183/1376/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000099 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого бульвар АДРЕСА_2 , військовослужбовця за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , не судимого, -

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

встановив:

відповідно до ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої службиЗбройних Сил України» ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_6 як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров?я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

21 січня 2024 року приблизно о 06 годині 00 хвилин, солдат ОСОБА_3 перебував у приміщенні 3 корпусу дитячого оздоровчого табору «Ювілейний», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де у останнього виник конфлікт із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_7 , з приводу гучної музики.

У ході вказаного конфлікту молодший сержант ОСОБА_7 завдав одного удару долонею лівої руки в область правої частини голови ОСОБА_3 , у якого на грунті раптово виниклих неприязних відносин та особистої неприязні до ОСОБА_7 , раптово виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, 21 січня 2024 року приблизно о 06 годині 05 хвилин солдат ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та особистої неприязні, тримаючи в правій руці ніж наніс останньому одного удару вказаним ножем в область лівої частини тулубу. У результаті умисних дій солдата ОСОБА_9 , ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва / рана на лівій бічній поверхні грудної клітини у проекції 6міжребер`я по задній нахвовій лінії, яке ускладнилося підшкірною емфіземою зліва та лівостороннім гемо пневмотораксом, повітря та кров у плевральній порожнині, у своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснив, що обставини вірно викладені в обвинувальному акті.21.01.2024 він готував страву, тримаючи у руці ніж. Під час сварки з ОСОБА_7 , той його вдарив рукою в обличчя і він вдарив ожин раз ножем у тулуб потерпілого. У скоєному щиро кається,готовий нести відповідальність, передбачену законом. З потерпілим примирився, з вчинене вибачився перед строєм підрозділу, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому. Після закінчення реабілітації має намір продовжити службу у Збройних силах України.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 ,не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження уйого відсутність відшкодування завданої йому шкоди та призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушеннявстановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_11 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим, готовністю підлягати кримінальній відповідальності, дійсному, відвертому визнанні своєї провини у вчиненому, щирому жалю з приводу цього, добровільному відшкодування завданої шкоди, а також позицію потерпілого ОСОБА_7 , щодо не суворого покарання та відсутності будь яких претензій. Також суд вважає, що на призначення покарання суттєво впливає факт статусу обвинуваченого учасника бойових дій, перебування обвинуваченого у ворожому полоні, наявність поранень, отриманих під час бойових дій з ворогом, та його намір продовжити службу по захисту суверенітету та територіальної цілісності України.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Також, з огляду на вказані обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства у виді обмеження, або позбавлення волі, та відповідно до ст. 75 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було проведеноДніпропетровським науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України судову молекулярну-генетичну експертизу вартість проведення якої склала 5981 грн. 19 коп. В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 5981 грн. 19 коп.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 вчиненні кримінальногоправопорушення та призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_12 відбуванняпокарання з випробуванням строком одинрік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 21 по 24 січня 2024, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази : капці гумові розміру 44, світлого кольору з малюнком синього та зеленого кольорів, ніж складний з маркуванням на лезі «Вrowning», розміром руків`я 12,5 см., розміром клинка 9,5 см., металевий, темного кольору з вставками дерева на який підв`язана нитка чорного кольору, штани тактичні піксельні зі слідами РБК, кофту темно зеленого кольору з маркуванням у вигляді хреста з гербом України, футболку зеленого кольору, пояс шкіряний з металевою бляхою, спідню білизну чорного кольору на резинці котрої мається напис «АОМО», підштаники темно-зеленого кольору, шкарпетки чорного кольору які були вилучені у ОСОБА_3 , два змиви з руків`я та клинка вищевказаного ножа, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - знищити.

Повернути ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачену нею 23 січня 2024 року о 09 год. 13 хв. (згідно ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року по справі №183/671/24) на рахунокДержавної казначейської служби України, м. Київ, заставу за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 60560 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати на залучення експерта (судова молекулярна-генетична експертиза) 5981 грн. 19коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПКУкраїни.

Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1