Справа № 947/5081/24
Провадження № 1-кс/947/1918/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0001526 від 14.12.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хабаровськ, Російської Федерації, яка має вищу освіту, одруженої, дітей не має, працює сімейним лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Відповідно до клопотання, на початку грудня 2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 звернувся за консультацією до лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3». Амбулаторія №3 ОСОБА_4 та обґрунтовуючи звернення наявністю в нього хронічних хвороб попросив направити його офіційно до МСЕК для підтвердження інвалідності та зазначити повний пакет документів, які є обов`язковими для такого звернення, з метою проходження експертизи.

Під час розмови ОСОБА_7 з лікарем ОСОБА_4 , остання маючи умисел на отримання неправомірної вигоди в розмірі від 800 до 1200 доларів США, діючи всупереч взятих на себе службових обов`язків, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого в ході розмови повідомила, що вона допоможе ОСОБА_7 підготувати повний пакет медичних документів, однак завірила, що пройти медико-санітарну експертизу та підтвердити групу інвалідності можливо лише після здійснення впливу на керівництво МСЕК.

При цьому ОСОБА_4 , для забезпечення більш сприятливих умов для вчинення нею неправомірних дій, вказала ОСОБА_7 про необхідність проходження додаткових обстежень для отримання актуальних результатів аналізів, на підставі яких подальшому буде складено відповідний висновок щодо стану його здоров`я.

Так, 26.12.2023 під час особистого прийому, лікар ОСОБА_4 , отримала від ОСОБА_7 його медичні документи та залишила їх у себе для подальшого вивчення.

Разом з тим, під час вказаної зустрічі з метою подальшого вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 видала ОСОБА_7 направлення на госпіталізацію до Багатопрофільного медичного центру «Одеського Національного медичного університету» у ревматологічне відділення за адресою: м. Одеса вул. Пастера, 9, та надала вказівку останньому прийти до неї після проходження лікування з відповідними документами.

Надалі, 03.01.2024 ОСОБА_7 з`явився на призначений лікарем

ОСОБА_4 прийом під час якого остання повідомила, що для більш ретельного вивчення наданої ОСОБА_7 медичної документації їй потрібен додатковий час, тому залишить їх у себе, однак запевнила ОСОБА_7 , що за умови надання їй неправомірної вигоди в розмірі від 800 до 1200 доларів США, в залежності від зазначених діагнозів у документах, вона зможе здійснити вплив на прийняття посадовими особами медико-соціальної експертної комісії відповідного рішення про підтвердження групи інвалідності.

В період часу з 11 по 18 січня 2024 року ОСОБА_7 на підставі виданого лікарем ОСОБА_4 направлення пройшов стаціонарне лікування у ревматологічному відділення Багатопрофільного медичного центру «Одеського Національного медичного університету» за адресою: м. Одеса вул. Пастера, 9 та отримав виписний епікриз із зазначенням діагнозу та результатами аналізів пройдених досліджень.

Після чого, 19.01.2024 ОСОБА_7 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_4 , надав останній виписний епікриз з медичної карти стаціонарного хворого №257 Багатопрофільного медичного центру «Одеського Національного медичного університету», для підготовки нею відповідних документів з метою проходження лікарсько-консультативної комісії (ЛКК) в Одеські міській поліклініці №20, що знаходиться за адресою: м.Одеса вул.Левіта, 62.

Надалі, 22.01.2024 ОСОБА_4 , в ході телефонної розмови повідомила ОСОБА_7 , про те, що останньому необхідно з`явитись до неї на прийом 24.01.2024 о 08:30 годині, для отримання направлення на проходження лікарсько-консультативної комісії.

У подальшому, 24.01.2024 року о 08:30 годин, за попередньою домовленістю ОСОБА_7 зустрівся з лікарем ОСОБА_4 , біля входу до поліклініки № 20 за адресою: м. Одеса вул. Левіта, 62. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 , передала ОСОБА_7 направлення на проходження лікарсько-консультативної комісії, зазначивши, що після її проходження він має з`явитись до неї та надати висновок з метою підготовки документів для подальшого проходження МСЕК.

Згідно наданого направлення лікаря ОСОБА_4 , в період з 24 по 26 січня 2024 року ОСОБА_7 пройшов лікарську-консультативну комісію.

Після чого, 29.01.2024 близько 14:00 годин ОСОБА_7 виконуючи вказівку лікаря ОСОБА_4 , з`явився за місцем роботи останньої та передав їй висновок лікарсько-консультативної комісії для подальшого оформлення відповідних документів проходження МСЕК.

Згідно п.3-7 «Положення про медико соціальну експертизу», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 року, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Центр (бюро) очолює головний лікар, який призначається Міністром охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, керівником управління охорони здоров`я обласної (міської) держадміністрації.

Відповідно до примітки ст. 369-2 КК України, особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є особи, визначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", а також службові особи, визначені у частині четвертій статті 18 цього Кодексу.

Згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", посадові особи місцевого самоврядування відносяться до категорії осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В подальшому у період часу з 11:11 години по 11:19 годину 06.02.2024 ОСОБА_7 отримав від лікаря ОСОБА_4 у кросплатформовій системі миттєвого обміну повідомленнями «Whats App» з акаунту НОМЕР_1 , на акаунт НОМЕР_2 повідомлення, зі змісту якого вбачається роз`яснення порядку подальшого звернення до МСЕК для проходження експертизи та очікуваний розмір неправомірної вигоди за підготовку пакету документів та вплив на прийняття рішення особами з числа невстановлених посадових осіб Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» у розмірі 1800 доларів США з одночасним направленням номеру власної банківської карти банку «Monobank» № НОМЕР_3 .

Так, о 14:54 годин цього ж дня, ОСОБА_7 прибув у відділення банку «А Банку» за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Корольова, буд.79 та на виконання вказівки ОСОБА_4 надіслав грошовий переказ у розмірі 67 140 гривень, що на момент направлення було еквівалентно сумі неправомірної вигоди у розмірі 1800 доларів США на карту, реквізити якої надала ОСОБА_4 , за вплив на прийняття рішення особами з числа невстановлених посадових осіб Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи».

Таким чином 06.02.2024 о 14:54 год., лікар ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, маючи умисел, спрямований на особисте збагачення одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 1800 доларів США за вплив на прийняття рішення особами з числа невстановлених посадових осіб Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи».

Після цього неправомірні дії ОСОБА_4 припинено працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

06.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Слідча у клопотанні зазначає, що розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній ОСОБА_4 у разі визнання її винною, у останньої наявні ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав у повному обсязі посилаючись на викладені в ньому доводи.

Захисник надав письмові заперечення, в судовому засіданні звернув увагу на те, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою, дії заявника ОСОБА_7 були направлені на провокування ОСОБА_4 на вирішення останньою питання у МСЕК та підготовки всіх необхідних документів. Звернув увагу на те, що обшук в кабінеті ОСОБА_4 був проведений з порушенням норм КПК України. Крім того, звертав увагу слідчого судді на численні порушення під час здійснення обшуку, відсутність підстав для його здійснення, підкидання мобільного телефону, штучного створення доказів обвинувачення. Зазначив, що ризики вказані слідчим у клопотанні не доведені, оскільки ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації у м.Одесі, працює лікарем, отримує заробітну платну в розмірі 17 127 грн на місяць та зобов`язана прибувати на роботу у встановлений робочим графіком час, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрювана підтримала думку захисника, окремо додала, що офіційно працевлаштована, та зобов`язана щодня з`являтися на робоче місце. Підозра на її думку ґрунтується на припущеннях та провокації.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання, 06.02.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Що стосується посилання захисника на необґрунтованість підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена усправі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження, не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому слідчий суддя не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, а також їх сукупності для висновку про винуватість особи, або її невинуватість, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Що стосується посилання захисника на порушення норм КПК під час проведення обшуку в кабінеті ОСОБА_4 , слідчий суддя зазначає що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст.89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Зазначене стосується і обставин наявності підстав для здійснення обшуку, підкидання певних речових доказів, взаємовідносин між підозрюваною та заявником, а також наявності провокації злочину.

Питання вірності кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.369-2 КК України буде предметом подальшого досудового розслідування.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй злочину.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість на данному етапі досудового розслідування підозри у можливому вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Щодо встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до переконання, що ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України частково доведені під час розгляду клопотання, а саме:

-підозрювана може вдатися до спроб переховуватись від органів досудового розслідування або суду, чим буде перешкоджати виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному провадженню, так як підозрюється у вчиненні умисного та корупційного кримінального правопорушення.

-в частині існування ризику впливу підозрюваної на свідків в рамках кримінального провадження, слідчий суддя враховує те, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23,224,352 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили. При цьому слідчий суддя враховує, що підозрювана є посадовою особою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3». Амбулаторія №3; При цьому підозрювана особисто знає заявника ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні, покази якого є надважливими у ньому.

-підозрювана може вчинити тотожне кримінальне правопорушення, що обумовлюється тим, що ОСОБА_4 будучи службовою особою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення та може продовжувати одержувати неправомірну вигоду для себе за вплив на неприйняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі колегами та керівниками інших медичних закладів м.Одеси, оскільки підозрювана наразі не відсторонена від займаної посади.

В той же час, слідчий суддя враховує, що вищезазначені ризики не є значними, так як підозрювана має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, раніше до відповідальності не притягувалася, з`являлася до слідчого судді у судові засідання щодо вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України, домашній арешт є найсуворішим, після тримання під вартою, запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрювана обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно неї більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваною такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваної.

Як встановлено слідчим суддею, підозрювана ОСОБА_4 є особою, раніше не судимою, яка має вищу освіту, офіційно працевлаштована, одружена, зареєстрована та має постійне місце мешкання на території м.Одеси, де остання мешкає разом зі своєю сім`єю.

Крім того, захисник та підозрювана в судовому засіданні пояснили, що підозрювана працює лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3». Амбулаторія №3, не відсторонена від займаної посади та зобов`язана перебувати на робочому місці, так як надає медичну допомогу більше 1000 пацієнтів з якими у неї укадено договір, між тим, в умовах цілодобового домашнього арешту виконання такого обов`язку забезпечити не можливо.

З огляду на наведену правову позицію сторони захисту, з метою дотримання ст.43 Конституції України, виходячи з того, що будь-які обмеження, щодо реалізації вказаного права повинні здійснюватися виключно з підстав та в порядку, передбачених КПК України, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваної ОСОБА_4 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання завдань кримінального провадження.

Так, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне визначити відносно підозрюваної ОСОБА_4 відповідний розмір застави, який гарантуватиме забезпечення належної процесуальної поведінки останньої.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

В свою чергу, відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.1 абзацу 1 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу, відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

За таких обставин та враховуючи викладене, з огляду на майновий та сімейний стан підозрюваної, ступінь встановлених процесуальних ризиків, фактичні обставини даного кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у можливому вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, наслідки, які настали в результаті інкримінованих підозрюваній дій, а також встановлений в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність визначення відносно підозрюваної відповідного розміру застави у вигляді п`ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45 420 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять) гривень, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, а також не буде завідомо непомірним для останньої.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 182, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в рамках кримінального провадження №0001526 від 14.12.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в розмірі п`ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45 420 (сорок п`ять тисяч чотириста двадцять) гривень.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 строком до 05.04.2024 року включно наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженн, що визначені слідчим; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена підозрюваною, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок № UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваній, що вона не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрювана, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0001526 від 14.12.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1