Справа № 369/6699/24
Провадження №1-кс/369/1468/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000808 від 20 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000808 від 20 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що слідчим відділом Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000808 від 20 квітня 2024 року за фактом незаконного позбавлення волі та викрадення людини, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого в умовах воєнного стану, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під самостійно надуманим приводом у вигляді боротьби із незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, виник злочинний умисел з корисливих мотивів на незаконне позбавлення волі осіб, а саме які, на його думку, мають до цього відношення. З метою реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_4 , знайшов серед своїх знайомих ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які погодились на його пропозицію.

З метою реалізації своїх злочинних намірів, 19 квітня 2024 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точний час під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , приїхали на транспортному засобі марки «Mercedes-Benz Vito», держаний номерний знак НОМЕР_1 , на територію велотреку, що проходить поряд з лісовим насадженням в с. Віта Поштова, Фастівського району, Київської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне позбавлення волі особи, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, порушуючи основні права, свободи та інші загальнолюдські цінності, які повинна мати кожна людина і які закріплені в Конституції України, а саме на повагу гідності громадянина, права на фізичну свободу та особисту недоторканність, непіддання катуванню та порушуючи тим самим вимоги ст.ст. 19,23, 29,32,33 Конституції України, всупереч нормам Декларації ООН «Про захист усіх осіб від насильницького зникнення» від 18 грудня 1992 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року), ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перебуваючи на території велотреку, що проходить поряд з лісовим насадженням в АДРЕСА_1 , почали чекати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які на їх думку здійснюють збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Помітивши ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , співучасники ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наказали їм зупинитись, проте ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , побачивши незнайомих осіб, почали бігти в сторону АДРЕСА_1 . По дорозі ОСОБА_8 побіг окремо та вибіг на АДРЕСА_1 , де помітив, що начебто, за ним переслідування незнайомими особами не здійснюється, тому сповільнив свій рух. Проте, в цей момент його напрямок руху перегородив транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito», держаний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував співучасник ОСОБА_4 , - ОСОБА_6 . Останній відчинив бокове вітрове скло автомобіля та погрожуючи предметом ззовні схожим на пістолет, наказав ОСОБА_8 сісти до салону автомобіля, в цей час з пасажирської сторони транспортного засобу до ОСОБА_8 . підбіг ОСОБА_4 та в грубій формі продублював наказ ОСОБА_6 . ОСОБА_8 побоюючись за своє життя та здоров`я, маючи низький фізичний рівень розвитку, усвідомлюючи реальну небезпеку підкорився наказу вказаних вище осіб та підійшов до автомобіля. В цей час ОСОБА_4 продовжуючи спільний злочинний умисел, за допомогою поштовху рукою в спину потерпілого, заштовхав його до салону автомобіля, після чого залишили місце вчинення злочину, тим самим своїми узгодженими діями незаконно позбавили права останнього на його свободу вільного переміщення. Продовжуючи свій спільний план щодо викрадення особи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , повернулись на транспортному засобі «Mercedes-Benz Vito», держаний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебував незаконно позбавлений волі ОСОБА_8 , до території велотреку, що проходить поряд з лісовим насадженням в с. Віта Поштова, Фастівського району, Київської області, щоб скорегуватись зі спільниками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які здійснювали пошук в зазначеному місці ОСОБА_9 , який втік від них у невідомому напрямку.

Прибувши на вищевказане місце, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зустрілись зі спільниками - ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , після чого на транспортному засобі «Mercedes-Benz Vito», держаний номерний знак НОМЕР_1 , в якому перебував незаконно позбавлений волі ОСОБА_8 вирушили до озера, розташованого по АДРЕСА_2 . Утримуючи ОСОБА_8 під час руху у вказаному автомобілі ОСОБА_4 , застосовуючи моральний тиск на потерпілого ОСОБА_8 , вимагав у останнього інформацію щодо адресу квартири, в якій на їх думку, зберігаються наркотичні засоби, психотропні речовина або їх аналоги.

Прибувши на вказане місце, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , застосовуючи фізичну силу та моральний тиск, вимагали у потерпілого ОСОБА_8 назвати адресу квартири, в якій на їх думку, зберігаються наркотичні засоби, психотропні речовина або їх аналоги. Після систематичних знущань зі сторони останніх, ОСОБА_8 , побоюючись за своє життя та здоров`я, назвав їм адресу квартири, де проживає ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_3 .

Крім того, перебуваючи біля озера, розташованого по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви, висунув незаконну майнову вимогу ОСОБА_8 в розмірі 30 тисяч американських доларів за надання йому свободи. У зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_8 не мав вказаної суми грошей, останній відповів відмовою, однак повідомив, що може зателефонувати знайомим, які мають можливість надати викуп за нього.

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , застосовуючи фізичну силу завели ОСОБА_8 до квартири, де ними були виявлені речовини, що за особистими переконаннями останніх, є наркотичними засобами, психотропними речовинами або їх аналогами. Після цього, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, насильно, з застосуванням фізичної сили та морального тиску, посадили ОСОБА_8 до салону транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Vito», держаний номерний знак НОМЕР_1 та поїхали до квартири, яка була попередньо підготовлена для незаконного позбавлення волі особи, а саме: АДРЕСА_4 .

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого спільного наміру, спрямованого на незаконне позбавлення волі особи з корисливих мотивів, останні подавляючи волю потерпілого за допомогою клейкої стрічки по типу «Скотч» зв`язали ОСОБА_8 руки та незаконно утримували його до 13 год., 56 хв., 20.04.2024.

20.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.04.2024, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, у присутності понятих здійснено обшук затриманого ОСОБА_4 , під час якого вилучено мобільний телефон торговельної марки «IPhone» моделі «15», IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі зеленого кольору, в силіконовому чохлі, який поміщено в спеціальний сейф пакет ВУМ1006210, з пояснювальними написами та підписами понятих.

Постановою старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , вилучений 19.04.2024, під час проведення обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , мобільний телефон торговельної марки «IPhone» моделі «15», IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі зеленого кольору, в силіконовому чохлі, упакований в спеціальний сейф пакет НОМЕР_4 , визнано речовим доказом.

У даному випадку на вилучений 19.04.2024, під час проведення обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 , мобільний телефон торговельної марки «IPhone» моделі «15», IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі зеленого кольору, в силіконовому чохлі, упакований в спеціальний сейф пакет НОМЕР_4 , необхідно накласти арешт, оскільки в ньому може зберігатись інформація щодо телефонних дзвінків, смс повідомлень, надісланих фігурантами зі змістом щодо вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, а також фотографії з місця події, які в подальшому, в сукупності будуть використані в якості доказів. Заборона відчуження, розпорядження та користування вказаним мобільним телефоном надає можливість запобігання для зміни та втрати речових доказів.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

У даному випадку мобільний телефон торговельної марки «IPhone» моделі «15», IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі зеленого кольору, в силіконовому чохлі, упакований в спеціальний сейф пакет НОМЕР_4 , є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та можуть бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив накласти арешт на вилучений 19.04.2024, під час проведення обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон торговельної марки «IPhone» моделі «15», IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі зеленого кольору, в силіконовому чохлі, упакований в спеціальний сейф пакет НОМЕР_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «IPhone» моделі «15», IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі зеленого кольору, в силіконовому чохлі, упакований в спеціальний сейф пакет НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10