Справа № 182/1360/24
Провадження № 1-кс/0182/310/2024
У Х В А Л А

Іменем України

13.03.2024 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засіння ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 за № 0000227 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого не має, не працюючого, не пенсіонера, не депутата, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16.07.2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190, ч.2 с.185, ч3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ч.3 ст.71 КК України приєднаний термін 3 місяці, до відбуття покарання 4 роки та 3 місяці. 27.02.2012 року звільнений з Жовтоводської ВК №26 по відбуттю строку покарання;

-11.09.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-25.10.2013 року прокуратурою м. Феодосія за ч.2 ст.186 КК України направлено до суду обвинувальний акт;

-12.02.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст.71 КК України частково приєднати невідбутий строк 1 місяць за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 11.09.2012 року, до відбуття покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Зарахувати тримання під вартою з 24.09.2013 року по 15.05.2014 року. Звільнений 26.01.2017 року з Синельниківської ВК №94 по відбуттю строк покарання;

-16.08.2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч 3 ст.185, ч. 2 ст.289, ч. 1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

-01.12.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового додавання вироку від 16.08.2018 року до відбуття 5 років 3 місяці позбавлення волі. Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати з 13.11.2019 року в день набуття чинності вироку 1 день до 2 днів позбавлення волі. Звільнений 03.02.2021 року з Синельниківської ВК №94 по відбуттю строк покарання;

-30.11.2021 року кримінальне провадження № 0000740 направлено до Нікопольського міськрайонного суду з обвинувальним актом;

- 01.07.2022 Нікопольським міськрайонним судом за ст.. 309 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернуась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке мотивоване наступним:

ОСОБА_5 04.02.2024 приблизно о 15:00 годині, проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , побачив вказаний будинок та у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до приміщення вищевказаного будинку, з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел,в той же день та час, знаходячись в тому самому місці, ОСОБА_5 підійшов до металевих воріт вказаного будинку АДРЕСА_2 та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зняв резинку, якою зачинялись ворота та проник на територію вказаного домоволодіння, де підійшов до вікна будинку, використовуючи проволоку, яку знайшов у дворі, зняв штапик та скло дерев`яного вікна. Далі продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через вікно проник всередину вищевказаного будинку, звідки таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон « SIGMA» модель X-style 351 Lider, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/8011-ТВ від 26.02.2024 року становить 671грн.67 коп.; вимірювач артеріального тиску «GAMMA» вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/8011-ТВ від 26.02.2024 року становить 433 грн.33 коп. та ліхтарик «NIVA», вартість якого встановити не надалось можливим, через відсутність товарної характеристики виробу, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1105 грн.

Далі, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 06.02.2024 приблизно о 05:10 годині, знаходячись біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_3 , де біля входу до кафе на підлозі помітив потерпілого ОСОБА_7 , поруч з яким на землі лежав мобільний телефон, в той час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел,в той же день та час, знаходячись в тому самому місці, ОСОБА_5 скориставшись тим, що потерпілий заснув біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване по АДРЕСА_3 ,впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон «TECNO» модель Spark10, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/8005-ТВ від 23.02.2024 року становить 4082грн.33 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_5 09.02.2024 приблизно о 08:00 годині, знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_8 у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел,в той же день та час, знаходячись в тому самому місці, ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон « SIGMA» модель X-style 14 mini Black-Orange, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/8009-ТВ від 23.02.2024 року становить 270грн.00 коп. та електробритву «Харьков» 7500, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/8009-ТВ від 23.02.2024 року становить 216грн.67 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 486 грн.67 коп.

Далі, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину.

Вина ОСОБА_5 підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

?Протоколом огляду місця події;

?Протоколами допиту потерпілих;

?Протоколами впізнання;

?Протоколами допитів свідків;

?Протоколами огляду та вилучення предметів.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, та у слідчого наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у яких підозрюється, у слідчого виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини, а тому у разі визнання його винним у вчинені кримінальних правопорушень, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. А тому, ОСОБА_5 залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, яке є суспільним інтересом.

ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. Однак не зважаючи на це ОСОБА_5 продовжив вчиняти нові корисливі злочини. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів.

Викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків - переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчиненню ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1,5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченою покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У зв`язку з наведеним, слідчий і звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував протии задоволення клопотання, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його тимчасового проживання АДРЕСА_5 , яка належить його знайомому.

Заслухавши думку прокурора та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження за № 0000227, внесене до ЄРДР 07.02.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

12.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

Протоколом огляду місця події; Протоколами допиту потерпілих; Протоколами впізнання; Протоколами допитів свідків;Протоколами огляду та вилучення предметів.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; вчинення іншого, аналогічного злочину.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику вчинення нових, аналогічних кримінальних правопорушень.

Так, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно існує, оскільки ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів. Однак не зважаючи на це ОСОБА_5 продовжив вчиняти нові корисливі злочини. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу

Строк тримання під вартою підозрюваного не може перевищувати 60 днів, рахуючи з 13.03.2024 року по 10.05.2024 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 за № 0000227 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали не більше ніж 60 днів рахуючи з 13.03.2024 року по 10.05.2024 року.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний або заставодавець має право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1