ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7119/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/184/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000513 від 28.09.2023 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2023 року та постанову слідчого від 22 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим, які винесені у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 від 28 вересня 2023 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження було проведено необхідні слідчі дії для належного встановлення обставин кримінального правопорушення, вжито достатньо заходів, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, в результаті чого органом досудового розслідування було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, а також те, що слідчим обґрунтовано винесено постанову від 22 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, оскільки доказів заподіяння йому шкоди та її розміру скаржником не надано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою,невмотивованою і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчим ДБР у постанові про закриття кримінального провадження від 28.09.2023 р. не проаналізовані викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення обставини та не надана обґрунтована оцінка кожному доводу.

Апелянт зазначає, що оголошення повного тексту ухвали 01.05.2024 р., через п`ять днів навмисна упереджена дія.

Вважає безпідставним посилання слідчого судді на постанову постанову КЦС ВС від 07 жовтня 2020 року у справі №523/4822/17 і вважає, що тест оскаржуваної ним ухвали від 01 травня 2024 року переписаний із зазначеної постанови касаційного суду.

Звертає увагу суду, що відмовляючи у визнанні скаржника потерпілим, слідчий не обґрунтував, що йому не завдано шкоди у кримінальному провадженні.

Вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які виразились у наступному: право відводу учасникам судового провадження головуючим не роз`яснено та не з`ясовано чи заявляють учасники провадження відвід; судовий розпорядник не роздав особам, які беруть участь у судовому розгляді пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені КПК України; прокурор не викликався судом для обов`язкової участі у розгляді скарги та не був повідомлений про розгляд скарги; головуючим не роз`яснено зміст рішення, порядок і строк оскарження; слідчим суддею не досліджувались матеріали кримінального провадження, одразу були оголошені дебати.

Просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу про скасування постанови слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 від 30 листопада 2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000513 від 28 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 КК України та постанови слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 від 22 листопада 2023 р. про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_7 ; кримінальне провадження № 0000513 від 28 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 КК України направити до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, для продовження досудового розслідування.

Одночасно, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки повний текст ухвали Тернопільського міськрайонного суду він отримав лише 24 травня 2024 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; скаржника ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить її задовольнити; прокурора, який рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни і відмовити у задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів провадження, повний текст ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року, постановлено 06 травня 2024 року за відсутності учасників провадження.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК строк виконання процесуальних дій може бути поновлений в тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Поважними причинами є ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Такими поважними причинами може бути необізнаність заінтересованих осіб про мотиви прийнятого слідчим суддею рішення, що є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

В матеріалах провадження відсутні відомості про ознайомлення ОСОБА_7 чи його представника, у визначений на апеляційне оскарження строк, із змістом судового рішення, ухваленого 01 травня 2024 року.

Зі змістом судового рішення ОСОБА_7 ознайомився 24 травня 2024 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_7 28 травня 2024 року.

За таких обставин, колегія судді вважає, що строк на апеляційне оскарження апелянтом пропущено з поважних причин і тому слід його поновити.

Розглядаючи скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, слідчий суддя повинен враховувати положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зважаючи на ці вимоги, слідчий суддя, при розгляді скарги на постанову про закриття провадження, зобов`язаний з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, а також перевірити не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді, яку постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, має містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та судового рішення, ухваленого за результатами розгляду скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, дає підстави для висновку, що слідчий суддя дотримався цих вимог закону і належним чином мотивував свій висновок про законність і обґрунтованість оскаржуваного апелянтом процесуального рішення, а саме постанови слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 від 30 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000513 від 28 вересня 2023 року.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000153 від 28.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 України за фактом неналежного здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001872 від 03.07.2018 слідчою СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 та неналежного здійснення процесуального керівництва прокурорами Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

У своїй заяві ОСОБА_7 фактично скаржиться на неналежне здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001872 від 03.07.2018 слідчою СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 . І ці обставини були предметом перевірки органом досудового розслідування.

Постановою від 22.11.2023 слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові постановив відмовити у визнанні ОСОБА_7 потерпілим у кримінальному провадженні.

Постановою від 30.11.2023 року слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові постановив закрити кримінальне провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях складу злочину, передбаченого частиною першою статті 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2023 року та постанову слідчого від 22 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим, які винесені у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000513 від 28 вересня 2023 року.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що в процесі досудового розслідування було повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження, а також проведено вичерпний комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у справі.

Про це свідчить належний правовий аналіз зібраних доказів та проведеного комплексу слідчих дій, викладених слідчим в постанові про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2023 року, а також юридична оцінка результатів досудового слідства, наведена слідчим суддею у прийнятому ним судовому рішенні.

При цьому, слідчим суддею проаналізовано вказану постанову про закриття кримінального провадження на предмет її відповідності вимогам ст.110 КПК України, якою регламентовані вимоги до процесуальних рішень, що приймаються, в тому числі, органом досудового розслідування.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя виходив з обґрунтованості висновку слідчого, що під час досудового розслідування кримінального провадження було проведено необхідні слідчі дії для належного встановлення обставин кримінального правопорушення, вжито достатньо заходів, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, в результаті чого органом досудового розслідування було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України.

Також слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що у ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факту невиконання або неналежного виконання службових обов`язків, а також спричинення наслідків у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, як обов`язкової ознаки даного кримінального правопорушення, не встановлено.

З матеріалів провадження слідує, що під час досудового розслідування були виконані всі необхідні для встановлення істини слідчі дії, а також заходи, спрямовані для встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України, проведено слідчі дії, отримано від органів досудового розслідування відповідні відомості, здійснено дослідження та аналіз всіх встановлених обставин та обґрунтовано встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено даних, які б вказували на неповноту, неправильність чи неефективність досудового розслідування, а доводи заявника щодо неналежно проведеного досудового розслідування носять суб`єктивний характер і не містять даних про залишення недослідженими обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Те, що ОСОБА_7 не був допитаний під проведення досудового розслідування, на чому апелянт наголошує в судовому засіданні, на переконання колегії суддів, жодним чинимо не вплинуло на повноту та об`єктивність проведеної слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань перевірки за його заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0000153 від 28.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення під час досудового розслідування, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, було перевірено усі обставини наведені ОСОБА_7 у поданій ним заяві про кримінальне правопорушення і результат такої перевірки повністю відображено у постанові про закриття кримінального провадження.

Крім того, 22 листопада 2023 року слідчим ОСОБА_9 прийнято постанову про відмову у визнанні потерпілим по даному кримінальному провадженню у зв`язку з відсутністю підстав для визнання ОСОБА_7 потерпілим.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ч.ч. 1-3, 5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_7 потерпілим у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя виходив з відсутності доказів чи будь-яких відомостей щодо спричинення скаржнику істотної шкоди його охоронюваним законом правам та інтересам чи тяжких наслідків, як обов`язкового складового елементу кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного переконання, що слідчим обґрунтовано винесено постанову від 22 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, оскільки доказів заподіяння такої шкоди та її розміру скаржником не надано.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчий суддя за наслідками розгляду скарги виготовив лише вступну та резолютивну частину ухвали і це, на думку скаржника, навмисна упереджена дія слідчого судді щодо нього, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такий порядок оголошення судового рішення передбачений приписами ст.376 КПК України.

При цьому, такий порядок оголошення судового рішення жодним чином не обмежував скаржника ознайомитися із повним текстом ухвали слідчого судді і оскаржити її в апеляційному порядку.

На переконання колегії суддів, твердження апелянта, наведені ним в апеляційній скарзі про те, що під час судового засідання скаржнику ОСОБА_7 не було роз`яснення слідчим суддею його права та обов`язки, а також не вручена відповідна пам`ятка, не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

У випадку виникнення потреби у роз`ясненні змісту будь-якого з прав, які передбачені законом, скаржник міг повідомити слідчого суддю про необхідність такого роз`яснення, однак такою можливістю як скаржник ОСОБА_7 , так і його захисник не скористалися.

Та обставина, що слідчий суддя, за відсутності відповідного клопотання чи заяви скаржника, не роз`яснив його прав та обов`язків, не свідчить про його необізнаність із такими правами та потребу у їх додатковому роз`ясненні.

Що стосується доводів апелянта про те, що текст оскаржуваної ним ухвали слідчого судді переписаний з постанови КЦС ВС від 07 жовтня 2020 року у справі №523/4822/17, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки в даному випадку слідчий суддя зіслався на вказане судове рішення лише в частині аргументації свого висновку про те, що факт неодноразового закриття кримінального провадження слідчим та скасування таких постанов слідчим суддею, не може бути доказом того, що слідчим та прокурором вчинялась службова недбалість.

З огляду на викладене, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді слідчим суддею скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення.

Таким чином колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2023 року та постанови слідчого від 22 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим, які винесені у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 28 вересня 2023 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2023 року та постанову слідчого від 22 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим, які винесені у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 28 вересня 2023 року, законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2023 року та постанову слідчого від 22 листопада 2023 року про відмову у визнанні потерпілим, які винесені у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000513 від 28 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді