Провадження №11-кп/801/631/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

захисника : ОСОБА_6

засудженого : ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, просила ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 задоволити.

Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2024 року та задоволити клопотання про застосування до нього вимог ст.81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_7 працевлаштований у майстерні ДУ «Вінницька виправна колонія №86»та утримує заробітну плату, підтримує міцні соціальні зв`язки з рідними, вину у скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні, має три заохочення у виді подяки, заходи стягнення застосовувалися два рази, відбув 2/3 строку покарання.

За таких обставин, до засудженого ОСОБА_7 може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 мотивовано тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, враховуючи те, що він відбув 2/3 частини строку, має заохочення та подяки від адміністрації установи, виконує роботи з благоустрою установи, працевлаштований, довів своє виправлення, має неповнолітніх дітей,яким потрібна його допомога, тому просить застосувати відносно нього ст. 81 КК України, оскільки хоче приєднатися до лав територіальної оборони

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, зазначив, що ухвала є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , яка просила апеляційну скаргу задоволити, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу свою та захисника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги захисника, засудженого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.10.2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді шести років позбавлення волі.

Початок відбування строку 29.11.2021 ; кінець строку 20.12.2025.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно характеристики начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи капітана внутрішньої служби Сиоржевського О. ДУ « Вінницька виправна колонія № 86» від 08.02.2024 року, за час відбування покарання характеризується негативно, не дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності та тричі був заохочений, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться не завжди сумлінно, не проявляє соціально-корисну ініціативу, не приймає участь в суспільному житті відділення. Не готовий змінювати своє життя після звільнення, допускає порушення умов відбування покарання, не виконує заходи індивідуального плану соціально-виховної роботи,

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускає. Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Духовне відродження». Підтримує стосунки з рідними Вину в скоєному злочині визнає частково. На профілактичному обліку установи не перебуває.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_7 підпадав по відбуттю 2/3 частини строку призначеного судом покарання, а саме з 20.12.2023 року, рішенням комісії установи, протокол № 1 від 02.01.2024 року відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення.

Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту у засудженого ОСОБА_7 встановлено середній рівень ризику.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції з урахуванням вищевикладеного перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відсутні.

Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.

Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.

Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Відповідно ч.2 ст.81 КК України враховується сумлінна поведінка і ставлення до праці під час всього строку відбування покарання, оцінюються всі факти, які можуть свідчити про виправлення засудженого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.

Процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним.

З урахуванням того, що початок відбування строку покарання у ОСОБА_7 29.11.2021 року, наявні заохочення у період з 04.01.2023 року по 11.07.2023 року, суд апеляційної інстанції вважає, що в розумінні ст.81 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці останній ще не довів свого виправлення.

Те, що засуджений ОСОБА_7 підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, був працевлаштований відповідно до довідки головного бухгалтера від 08.02.2024 ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» у березні, квітні та червні 2023 року є недостатніми для доведення ним свого виправлення, це лише класифікує його, як особу, яка бажає виправитися і має до цього всі можливості.

На думку колегії суддів, відомості про особу засудженого ОСОБА_7 , на які посилається захисник в обґрунтування апеляційної скарги не свідчать про їх достатність для висновків про виправлення засудженого та про наявність підстав для звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком, що застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення є передчасним

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційних скарг захисника, засудженого.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4