Справа № 939/783/24
ВИРОК

Іменем України

12 квітня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000733 від 19 травня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який проживає у АДРЕСА_1 , судимостей не має відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат розвідник-далекомірник відділення управління командира батареї взводу управління 1 артилерійської батареї військової частини Збройних Сил України обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи з 06 травня 2022 року військову службу за призовом, під час дії в Україні воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, і дію якого надалі було продовжено, у порушення вимог ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів і з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин, в умовах воєнного стану, не пройшовши військово-лікарську комісію 06 січня 2023 року не з`явився до місця служби військової частини (в межах територіальної юрисдикції Бородянського районного суду Київської області), після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням службових обов`язків і не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини до моменту його затримання 08 лютого 2024 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене. Суду, зокрема, пояснив, що він проходив військову службу. 02 січня 2023 року командиром військової частини йому було видано направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією, після проходження якої він мав повернутися до військової частини, однак він, не пройшовши військово-лікарську комісію, не з`явився 06 січня 2023 року до військової частини, а направився додому у АДРЕСА_2 , де весь час і перебував. 08 лютого 2024 року він з`явився за викликом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, де був затриманий.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення і ніким не оспорюються.

В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження інших доказів визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Кримінально протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на даний час судимостей не має, характеризується за місцем служби посередньо, за місцем проживання позитивно, на даний час є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Оскільки 06 січня 2023 року ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, що є початком злочину, кінцем злочину є затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України 08 лютого 2024 року, а зміни до статті 75 КК України внесено Законом України № 2839-ІХ від 13 грудня 2022 року, то на момент закінчення злочину 08 лютого 2024 року діяла вже нова редакція статті 75 КК України.

З огляду на вказані обставини, підстав для застосування статті 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає, оскільки у зв`язку з набранням 27 січня 2023 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13 грудня 2022 року № 2839-IX, посилено кримінальну відповідальність за вчинення військових кримінальних правопорушень, та обмежено застосування статей 69 і 75 КК України у випадках засудження, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

За приписами статей 50, 65 і 75 КК України питання призначення покарання і звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням можливості досягти мети покарання як такої, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так й іншими особами.

Також слід врахувати те, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, понад рік був відсутній на військовій службі та не вживав будь-яких дій для повернення на службу, що свідчить про негативне ставлення до служби та свого військового обов`язку, ганебний приклад нехтування вимогами військової дисципліни, що підриває боєздатність Збройних Сил України.

Звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, за обставин даного провадження, не зможе забезпечити реалізацію приписів статей 50, 65 КК України. В умовах воєнного стану, коли військовослужбовці виконують свій військовий обов`язок безпосередньо в регіонах ведення бойових дій, ризикуючи своїм життям, захищаючи суверенітет України, звільнення військовослужбовців, які ухиляються від виконання таких обов`язків, від відбування покарання з випробуванням демотивує і знижує рівень військової дисципліни, а також боєготовність підрозділів Збройних Сил України та інших військових формувань, що є неприпустимим наслідком такого правозастосування.

Крім того, застосування неадекватно м`якого покарання вочевидь породжуватиме в осіб, які під час воєнного стану вчиняють злочини, направлені на протиправне ухилення від проходження військової служби, або інші порушення встановленого порядку несення військової служби, уяву про безкарність таких дій, що матиме наслідком збільшення подібних дій, що призведе до завдання дедалі більшої шкоди державі та суспільним інтересам в умовах воєнного стану.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 необхідно обчислювати з моменту затримання з 08 лютого 2024 року, зарахувавши попереднє ув`язнення.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 08 лютого 2024 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_6