Справа № 203/2326/24
Провадження № 1-в/0203/97/2024
У Х В А Л А

11.06.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання відділу №4 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.05.2021 р.за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до штрафу 17 000 грн, ухвалою Приморського районним судом м. Маріуполя від 17.11.2021 р. замінено на покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане подання з ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Згідно вказаного подання, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.05.2021 р.за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до штрафу 17 000 грн. Ухвалою Приморського районним судом м. Маріуполя від 17.11.2021 р. замінено на покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Засуджений порушив умови відбування покарання у виді громадських робіт, відділом № 4 було направлено подання до Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про передачу матеріалів відносно ОСОБА_4 для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відділом № 4 було отримано повідомлення з Маріупольського РУП про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України. Відбутого строку покарання немає.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану у період з 24.02.2022 року та з урахуванням поточної обстановки, що склалася в регіоні, а саме тимчасовою окупацією м. Маріуполя Донецької області російською федерацією, особові справи засуджених не були евакуйовані. На теперішній час телефонний зв`язок із суб`єктом пробації відсутній (на території проживання засудженого на даний час окупаційною владою змінено оператора мобільного зв`язку). Відносно ОСОБА_4 за поданням Відділу № 4 заведено оперативно розшукову справу.

З 24.02.2022 року засуджений до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не притягувався, обвинувальний вирок відносно останнього за ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України не виносився.

ОСОБА_4 будучи засудженим до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення за час перебування на обліку не притягувався.

Тому орган пробації посилаючись на ч. 14 ст. 537, ч. 2 п. 1 ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 р. № 5-324кс15, просили звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відповідно до закону

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання з`явився.

Представник філії ДУ «Центр пробації» в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд вказаного подання за його відсутності, подання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор підтримав подання, просив задовольнити.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судом здійснювати правосуддя під час воєнного стану, затвердженою розпорядженням Верховного суду України від 06.03.2022 р. № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Іллічівський районний суд м. Маріуполя)» змінено територіальну підсудність судових справ Іллічівського районного суду м. Маріуполя на Кіровський районний суд м.Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, поновлюються. Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 р.) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Наявність лише факту невиконання засудженою громадських робіт сам по собі не свідчать про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особу буде визнано винною в ухиленні від відбування покарання. В матеріалах відсутні відомості, які б доводили належним чином про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, зокрема про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України або про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності. Отже немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався. Оскільки на даний час відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину. Таким чином, ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді 240 годин громадських робіт, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі, та з дня набрання чинності обвинувальним вироком минуло більше двох років.

Таким чином, враховуючи, що строк виконання вироку сплив, до суду не надано відповідних судових рішень про направлення засудженого для відбування призначеного покарання або про його судимість в, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення подання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вказаним вироком суду.

Керуючись ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, п. 9 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання відділу №4 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.05.2021 року у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.05.2021 року, - звільнити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1