Справа № 646/6919/24
Провадження № 1-кп/646/930/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000553 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кучерівка Куп`янського району Харківської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима

- у скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 111-1 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, в останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06,05.2024 № 271/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 строком на 90 діб.

Законом України від 08.05.2024 № 3584-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Після незаконного вторгнення на територію України та окупанії частини території України, представниками збройних сил та інших державних органів російської федерації створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації, зокрема на території Куп`янського району Харківської області.

В ході досудового розслідування встановлено, шо після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації та окупанії території м. Куп`янська та Куп`янського району Харківської області, тобто після 24.02.2024 у громадянки України обвинуваченої ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на колаборанійну діяльність державою - агресором російською федерацією, а саме - на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно - господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

З цією метою, у обвинуваченої ОСОБА_3 , 27.06.2022 року, перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Куп`янськ Харківської області, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, добровільно зайняла посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме посаду т.зв. «исполняющей обязанности специалиста сектора бухгалтерского учета, отчетности, административно-хозяйственной деятельности Управления труда и социальной политики Временной Гражданской Администрации Купянского района Харьковской области», на яку була призначена наказом т.зв. «и.о. главы Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области» від 27.06.2022 №82/лс.

Після чого, з 27.06.2022 по 06.09.2022, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи на вказаній посаді у приміщенні адміністративної будівлі Управління праці та соціального захисту населення Куп`янської міської ради Харківської області за адресою: АДРЕСА_3 , виконувала покладені на неї обов`язки, в тому числі, здійснювала прийом громадян, які зверталися до т.зв. «Управления» із заявами про отримання матеріальної допомоги від окупаційної влади держави-агресора російської федерації.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що обвинувачена ОСОБА_3 подала заяву про роз`яснення їй вказаних положень та надання добровільної згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому обвинувачена ОСОБА_3 подала заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, яка складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 ..

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд вирішив розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без виклику учасників кримінального провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Вирішуючи питання про покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки, особистість обвинуваченої.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.

Обвинувачена на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, раніше не судима.

Санкцією частини другої статті ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеною у Постанові від 02.02.2022 у справі №344/16025/18, згідно із якою у разі визначення санкцією статті характеру посади або виду діяльності, формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Більш того, покарання має формулюватися таким, чином щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю в будь-якій галузі або займатись такою діяльністю, які за змістом і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, його конкретні обставини та наслідки, особу винної, наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч.2ст.111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_3 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст.69,75 КК України судом не встановлено.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Потерпілі у кримінальному провадженні - відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі -відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги на строк 10 років без конфіскації майна.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001304 від 12.09.2023.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1