Провадження № 1-кп/734/19/24 Справа № 734/2211/20
У х в а л а

іменем України

06 травня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області колегіально у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

секретар судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0001099, відомості про яке 10 грудня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо

ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 187 і ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

із участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , захисників-адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_5 і ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в:

у провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 і ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Захисником-адвокатом ОСОБА_5 подане 03 травня 2024 року до Козелецького районного суду Чернігівської області клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 із тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває вказане кримінальне провадження. Згідно з ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_6 вчергове невмотивовано продовжено строк тримання під вартою терміном на 60 діб. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків. Судові рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою мають такі ж шаблонні формулювання, про які зазначає ЄСПЛ у своїх рішеннях. При продовженні строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою порушені вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_6 в цьому кримінальному провадженні відсутні. Після спливу певного проміжку часу, навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому суду, у разі продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України». 28 березня 2024 року Європейським судом ухвалене рішення у справі «Костюченко та інші проти України», де крім іншого, констатовано порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції (порушення розумних строків розгляду судової справи в суді). Наразі відбувається фінальна стадія розгляду скарги ОСОБА_6 щодо порушень Державою Україна ст. 5 Конвенції (право на свободу), а саме - невмотивоване продовження санкції у вигляді тримання під вартою Козелецьким районним судом Чернігівської області.

У судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_12 підтримали вимоги вказаного клопотання. Обвинувачений ОСОБА_8 , захисники-адвокати ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , вважають, що вказане клопотання підлягає задоволенню. Прокурор ОСОБА_9 не погодився із вимогами клопотання.

Вислухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази, суд вважає, що клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, тобто заходом кримінального процесуального примусу, оскільки такий захід дає можливість виявляти та зберігати докази, запобігти прогнозованій протиправній поведінці чи унеможливити ухилення від слідства та суду обвинуваченого. Такий превентивний та забезпечувальний захід спрямований на недопущення можливої протидії з боку обвинуваченого провадженню у кримінальній справі, та є ефективним засобом коригування його неправомірної поведінки.

За ухвалою від 05 квітня 2024 року Козелецького районного суду Чернігівської області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжений термін тримання під вартою строком на шістдесят днів, - до 04 червня 2024 року включно.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Чернігова, зареєстрований у АДРЕСА_1 , раніше судимий (за вироком від 10 вересня 2004 року Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; за вироком від 15 лютого 2005 року Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; за вироком від 21 квітня 2010 року Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 і ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; за вироком від 14 листопада 2012 року Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна), обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 187 КК України (особливо тяжкий злочин), - у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, і ч. 1 ст. 263 КК України (тяжкий злочин), - незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї і бойових приписів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на свідків у цьому кримінальному провадженні залишається сталим, оскільки свідки у справі на теперішній час не допитані. У випадку зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений ОСОБА_6 може вжити протиправних заходів із метою впливу на свідків. При цьому, судове рішення повинно забезпечити не лише права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як потерпілого, так і суспільства в цілому. Урахування тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , у цьому конкретному випадку, має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання, що може бути призначене, за вчинені кримінальні правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оскільки «небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше», а «серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти».

Обмежуючи конституційні права обвинуваченого у вчиненні злочину, запобіжні заходи виконують позитивну роль, реалізуючи у кримінальному процесі матеріально-правовий принцип крайньої необхідності: завдання меншої шкоди, щоб запобігти більшій шкоді.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід розглядати у кожній справі окремо з урахуванням її особливостей (Рішення ЄСПЛ «Jecius проти Литви» заява № 34578 від 31 липня 2000 року).

Отже, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 193, 201 і 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 187 і ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді