Справа № 442/1381/24
Провадження № 1-кс/442/723/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на мотоцикл марки Honda модель SH300i без реєстраційного номеру, білого кольору, власником та користувачем якого був ОСОБА_3 . Вказує на те, що постановою слідчого від 29.03.2024 року кримінальне провадження №0000224 від 27.02.2024 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України. Враховуючи викладене, вважає, що відпала потреба у арешті його майна.

Оглянувши матеріали клопотання, судом встановлено наступне.

Зі змісту клопотання про скасування арешту майна вбачається, що кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт на майно (транспортний засіб) ОСОБА_3 , закрито постановою слідчого у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 29.03.2024.

До клопотання також долучено ухвалу слідчого судді від 21.02.2024, згідно з якою на вищезгаданий ТЗ накладено арешт з метою збереження речових доказів.

Разом із тим, згідно пунктів 8, 10 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; а кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність

Разом із тим, за приписами частини 4 ст. 132 КПК, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Застосування цієї норми у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Відтак, наведені положення, вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, - речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Беручи до уваги викладене, приходжу до переконання про необхідність повернення клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_2 , оскільки таке не підлягає розгляду слідчим суддею у зв`язку із закриттям кримінального провадження за постановою слідчого на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Керуючись ст. 132, 170 - 174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна, - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1