КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 383/283/24
Провадження № 1-кс/391/5/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024 р.селище Компаніївка

Слідчий суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Компаніївка скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Відділення поліції № 3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області внести відповідні відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 376 КК України, викладені у його заяві від 06.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування та повідомити заявника про розпочате досудове розслідування шляхом вручення копії витягу з реєстру.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 06.03.2024 року ним на адресу електронної пошти та рекомендованим листом до відділення поліції №3 скеровано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.2 ст. 376 КК України ОСОБА_4 , яка діє від імені та в інтересах юридичної особи з найменуванням Бобринецький районний суд Кіровоградської області, оскільки ОСОБА_4 приступила до розгляду заяви про самовідвід ОСОБА_5 у справі №383/160/24, будучи 05.03.2024 р. відведеною від розгляду вказаної заяви. Крім іншого, справа №383/16-/24 не призначалась до розгляду на 10-30 год. 06.03.2024 р., що підтверджується відсутністю авторозподілу вказаної справи на 06.03.2024 р.

Також, скаржник зазначає, що станом на 11.03.2024 вимоги, передбачені ст. 214 КПК України не виконано, Витягу з ЄРДР він не отримав. Процесуальні дії у відповідності до ч. 9 ст. 214 КПК України слідчим станом на 11.03.2024 вчинено не було.

Відтак, скаржник вважає, що слідчий не виконав покладених на нього ст.214 КПК України обов`язків, свідомо не вчинив дій визначених наведеними положеннями.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

За правилами пункту 1 частини першої статті 303 КПК заявник має право оскаржити, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У межах цієї процедури слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду висловленій у постанові від 30 січня 2019 року (справа №818/1526/18, провадження № 11-1263апп18).

З ВП №3 (м.Бобринець) до суду надійшли матеріали за заявою ОСОБА_3 , в якій він зазначав щодо незаконних дій судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 .

Згідно довідки про результати проведення перевірки інформації викладеної у зверненні ОСОБА_3 :

06.03.2024 до відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що на його думку суддя Бобринецького районного суду вчинила незаконні дії, пов`язані з розглядом його заяви.

Вказане повідомлення зареєстровано до ІКС ІПНП (журнал ЄО) за № 771 від 06.03.2024 відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

За результатами розгляду керівником органу досудового розслідування, за повідомленням ОСОБА_3 , підстав для внесення відомостей за даним фактом до ЄРДР не встановлено (супровідний лист від 06.03.2024 підписаний т.в.о. заступника начальника відділення поліції №3 (м. Бобринець) начальником слідчого відділення Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області підполковником поліції ОСОБА_6 )

В ході проведення перевірки встановлено, що зі слів заявника ОСОБА_3 , 06.03.2024 року суддя Бобринецького районного суду ОСОБА_4 , вчинила на його думку незаконні дії, а саме без авторозподілу судової справи, та без викладеної інформації на сайті судової влади, здійснювала розгляд судової справи за заявою ОСОБА_7 , під час якої вирішувала питання про відвід іншого суді від розгляду даної справи.

В зв`язку з тим, що розгляд скарг та заяв громадян, які стосуються судової влади в Україні, не належать до компетенції Національної поліції України, та такі звернення можуть бути розглянуті лише дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя (ст.108 Закону «Про судоустрій і статус суддів»), відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не вносились, та за даним фактом прийнято рішення згідно з Законом України «Про звернення громадян».

Скаржником ОСОБА_3 суду, в обгрунтування своєї скарги було надано: ухвалу Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05.03.2024 р., згідно якої задоволено заяву слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 про самовідвід та відведено слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ВП №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру судових розслідувань.

Ухвалу від 06.03.2024 р. слідчим суддею Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_4 , згідно якої задоволено заяву слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 про самовідвід, слідчого суддю ОСОБА_5 відведено від розгляду зазначеної скарги ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи скаржника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається обов`язок уповноважених осіб здійснити фіксацію наданих заявником відомостей про кримінальне правопорушення. Водночас, передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить про те, що взагалі відсутні будь-які критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Ця процедура передбачає, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити детальну та ретельну оцінку викладених у заяві відомостей, а фактично необхідно лише перевірити зміст самої заяви на предмет наявності у ній належних даних для внесення відомостей до ЄРДР.

Завданням судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на цій стадії є перевірка зазначених скаржником обставин, що, на його думку, вказують на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, та за наявності відповідних підстав - відновлення порушених прав.

Зазначені положення кримінального процесуального закону свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. До того ж підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18 провадження № 51-4229км20) зазначено наступне: «За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

Також, слід звернути увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Той факт, що суб`єктивне сприйняття та оцінка змісту заяви скаржника, який вважає таку заяву належною підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не співпадає з позицією компетентного органу уповноваженого на внесення таких даних до реєстру, не може сам по собі слугувати законною підставою для внесення даних до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку, чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18).

З поданої скарги та долученої до неї заяви вбачається, що заявник порушує питання про необхідність внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за фактом зловживання владою або службовим становищем, слідчим суддею ОСОБА_4 , тобто за ч.1 ст. 364 КК України, а також за ч.2 ст. 376-1 КК України. При цьому, у вступній частині заяви повідомлення заявник зазначає про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 376 КК України, а в тексті заяви про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 376-1 КК України.

Як слідує з наданих слідчому судді матеріалів - скарга слідчим суддею ОСОБА_4 , після того, як було задоволено її самовідвід, по суті не розглядалась.

На думку слідчого судді, в даному випадку заявник не погоджується з процесуальними діями та судовими рішеннями судді ОСОБА_4 при розгляді нею заяви про самовідвід іншому слідчому судді в рамках розгляду скарги у справі №383/160/24 та які прийняті в рамках КПК України.

Вказані рішення можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України, оскільки перш за все перевіряти законність та обґрунтованість судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

У Висновках № 3 (2002) та № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (далі КРЄС) зазначено: що зміст конкретних судових рішень контролюється головним чином за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного, в ході аналізу поданої заяви та скарги, ні сама заява скаржника, ні додані до неї матеріали, досліджені в судовому засіданні, на обґрунтування його вимог, не містять об`єктивних відомостей, які б вказували на ймовірне вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень.

Доводи скаржника фактично зводиться до його незгоди з діями слідчого судді щодо розгляду самовідводу іншого слідчого судді, що не може бути безумовною підставою для внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень уповноваженою особою органу досудового розслідування, є припущеннями скаржника, які ґрунтуються на власному аналізі та баченні норм чинного законодавства України.

Крім того, вказана заява про вчинення кримінальних може вказувати на наявність ознак протиправного втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, визначених статтями 126 та 129 Конституції України.

Позиція скаржника про те, що ст. 214 КПК України встановлює не право, а обов`язок слідчого або прокурора внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування оцінюється слідчим суддею критично, оскільки дана норма свідчить лише про те, що правова оцінка заяви про кримінальне правопорушення не може бути надто детальною (щодо кожної з ознак складу кримінального правопорушення) з урахуванням початкового етапу дослідження події імовірного кримінального правопорушення та обмеженістю правових можливостей щодо не тільки пізнання тих чи інших обставин, але й можливості детального обґрунтування наявності повного складу кримінального правопорушення, що характерно для підсумкових рішень у кримінальному провадженні (винесення вироку чи закриття кримінального провадження).

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання уповноважених осіб ВП №3 внести інформацію про кримінальні правопорушення до ЄРДР, а тому у задоволенні скарги суд вважає за необхідне відмовити..

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 06.03.2024 р. відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду

Повний текст рішення у формі ухвали складено та оголошено 16.04.2024 р. о 12 год. 55 хвилин в приміщенні Компаніївського районного суду Кіровоградської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1