н/п 1-кс/490/1983/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4080/24
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

04 червня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисникаОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Херсонській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с-ща Піски, Ясинуватського району, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючого на тимчасово окупованій території,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом УСБ України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211 від 14.05.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Клопотання мотивує тим, що у невстановлений час, але не пізніше травня-червня 2022 року, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достовірно обізнаним про те, що між рф та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, добровільно вступив на службу до незаконного збройного формування «ГСБ Херсонской области» на посаду «оперуполномоченного», де у складі з іншими особами з метою зміни меж території та державного кордону України, реалізуючи спільний план на придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, відокремлення Херсонської області від України та приєднання її територій до російської федерації, порушуючи ст.ст. 27, 32, 147 Конвенції та ст. 75 Додаткового протоколу І, відшукували та затримували громадян України, у тому числі проукраїнських активістів, противників окупаційної влади, інших цивільних осіб, яких намагались видавати за військових або диверсантів, проводили позасудові репресії над ними, катували, окремих з них примушували надавати неправдиві покази про себе чи членів сім`ї щодо участі у диверсійно-розвідувальних групах, допомозі Збройним силам України. ОСОБА_6 відкрито носив автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні збройним формуванням рф.

Так, 28.07.2022 у денний час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , спільно та за попередньою змовою з т.зв. «оперуполномоченного отдела контрразведывательного обеспечения и противодействия коррупции в правоохранительных органах ГСБ Херсонской области» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та двома іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, будучи озброєними вогнепальною автоматичною зброєю, прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , провели «обшук» домоволодіння та без складання будь-яких документів затримали потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації). Демонструючи можливість застосування вогнепальної зброї, ОСОБА_6 спільно з вказаними особами на автомобілі перевезли потерпілого до захопленої будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , де він був ув`язнений в одній із камер підвального приміщення та утримувався в нелюдяних умовах приблизно до 14.00 год. 29.07.2022. Так званий оперуповноважений ОСОБА_6 , спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, порушуючи вимоги ст. 147 Конвенції (нелюдяне поводження) та ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І (знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження), утримували ОСОБА_8 у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, які відповідають критеріям образливого та принизливого поводження з особами, у непридатному для перебування підвальному приміщенні, без вікон та природнього освітлення, з постійно увімкненим світлом, без надання води, їжі та жодних засобів гігієни. Потерпілий був прикутий стяжками до стільця, щоб він постійно знаходився у сидячому положенні, позбавлений можливості вільно рухатись, справляти природні потреби та спати. Перебуваючи у вказаних умовах, ОСОБА_8 вимушено слухав страждання інших ув`язнених, які знаходились в сусідніх камерах. Наступної доби, приблизно о 14.00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 вивільнив ОСОБА_8 з сидячого положення та супроводив його з камери в один із кабінетів на другому поверсі будівлі, де провів так званий «допит», застосовуючи психологічний тиск. По завершенні «допиту» ОСОБА_6 звільнив потерпілого з місця нелегального ув`язнення, без складання та надання будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

Крім того, 28.07.2022 близько 12.30 год. (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 , спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 та двома іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, будучи озброєними вогнепальною автоматичною зброєю, прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де діючи умисно, у порушення ст. 147 (нелегальне ув`язнення) Конвенції, ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І, провели «обшук» домоволодіння та без складання будь-яких документів затримали потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації). У ході проведення обшуку та затримання ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_9 чотири удари в область тулуба прикладом автоматичної зброї. У подальшому, демонструючи можливість застосування вогнепальної зброї, ОСОБА_6 спільно з вказаними особами на автомобілі перевезли потерпілого до захопленої будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , де він був ув`язнений в одній із камер підвального приміщення та утримувався в нелюдяних умовах приблизно до 29.07.2022 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено). Після цього, ОСОБА_6 , спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, порушуючи вимоги ст. 147 Конвенції (нелюдяне поводження) та ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І (знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження), утримували ОСОБА_9 у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, які відповідають критеріям образливого та принизливого поводження з особами, у непридатному для перебування підвальному приміщенні, без вікон та природнього освітлення, з постійно увімкненим світлом, без надання води, їжі та жодних засобів гігієни. Потерпілий був прикутий стяжками до стільця, щоб він постійно знаходився у сидячому положенні, позбавлений можливості вільно рухатись, справляти природні потреби та спати. Перебуваючи у вказаних умовах, ОСОБА_9 вимушено слухав страждання інших ув`язнених, які знаходились в сусідніх камерах. У денний час наступної доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 вивільнив ОСОБА_9 з сидячого положення та супроводив його з камери в один із кабінетів на другому поверсі будівлі, де провів так званий «допит», застосовуючи психологічний тиск. По завершенні «допиту» ОСОБА_6 звільнив потерпілого з місця нелегального ув`язнення, без складання та надання будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково прокурор пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання на строк від 8 до 12 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. Наразі підозрюваний тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається окупованими рф територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території країни-агресора російської федерації.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_6 , а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», у відповідності до вимог статей 278, ч. 8 ст. 135 КПК України, але жодного разу на виклики слідчого не з`явився, не повідомивши при цьому про причини неявки, тобто переховується від органів слідства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території, в м. Генічеськ, Херсонської області.

04.05.2024 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

14.05.2024 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в розшук.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду від 17.11.2022; протоколами огляду від 16.11.2022, 18-19.11.2022, 21-26.11.2022, 28.11.2022-01.12.2022; протоколами огляду від 22-24.11.2022 приміщень будівлі Господарського суду Херсонської області за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18; протоколом допиту та слідчого експерименту 27.09.2023, 21.02.2024; 27.09.2023 проведеним впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ; 27.09.2023 проведеним впізнанням за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 ; 19.11.2022 проведеним допитом та слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_11 ; 06.01.2023 проведеним впізнанням за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_11 ; відповідю ГВКР УСБУ в Херсонській області №71/22/1/109-354 від 06.01.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив особливо тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі; Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань; Крім того, може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки, через свої стійкі зв`язки з представниками рф, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, може продовжувати умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації державі-агресора, шляхом надання інформації про Збройні Сили України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який належить до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, він є працездатною особою, даних про тяжкі захворювання відсутні, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на посягання на основи національної безпеки України, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваної найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1