У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2024 Справа №607/5455/24 Провадження №1-кс/607/1542/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Мельниця-Подільська Борщівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, не депутата, не адвоката, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження №0000495 від 14.07.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження до 23.03.2024 року строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів: слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000495 від 14.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено до цього часу.

Згідно ч. 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 (надалі Закон України).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно ч. 8 «Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.20221 №1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Згідно п. 8 Постанови КМУ № 1455 від 29.12.2021 перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Як зазначено в п. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Окрім цього, на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до абзацу 16 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3544-ХІІ від 25.10.1993 зі змінами та доповненнями не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.

На підставі п. 2-6 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995 зі змінами та доповненнями, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на сприяння порадами та надання засобів незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, сприяв незаконному переправленню через державний кордон України військовозобов`язаного ОСОБА_6 шляхом надання останньому порад, та засобів для перетину державного кордону шляхом виготовлення військово - облікового документу з відміткою про його непридатність до військової служби за грошову винагороду, а саме, 06 листопада 2023 року близько 15 год. 05 хв. під час зустрічі неподалік будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , останній запропонував ОСОБА_6 механізм виїзду за кордон шляхом отримання військово-облікового документу з відміткою про непридатність до військової служби, яка надає право перетину державного кордону України за грошові кошти в сумі 12300 доларів США та цього ж дня отримав як аванс 800 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти встановленим НБУ станом на 06.11.2023 становить 28 880 гривень.

Надалі, 19.11.2023 приблизно о 11 годині 45 хвилин ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_7 перебуваючи на зупинці громадського транспорту, неподалік Новоапостольської церкви, що по

АДРЕСА_4 , отримав від ОСОБА_6 другу частину авансу в сумі 1000 доларів США, що за офіційним курсом гривні до іноземної валюти встановленим НБУ станом на 19.11.2023 становить 36 200 гривень.

Згодом, 23.11.2023 приблизно о 11 годині 55 хвилин перебуваючи на паркінгу поруч з будинком АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10500 доларів США за офіційним курсом гривні до іноземної валюти встановленим НБУ станом на 23.11.2023 становить 378 630 гривень, надавши йому довідку військово-лікарської комісії та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного з відміткою про його непридатність до військової служби, які є підставою для перетину останнім державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні порадами та надані засобів у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів.

23 листопада 2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

24 листопада 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні порадами та надані засобів у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 17.11.2023;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 09.11.2023;

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за особою від 17.11.2023;

- протоколом обшуку транспортного засобу «Nissan Patrol», яким користувався ОСОБА_4 від 23.11.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 23.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 25.11.2023 застосовано щодо ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 53 680 гривень, у випадку внесення застави визначені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В подальшому заставодавцем внесено заставу та ОСОБА_4 звільнено з під варти та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, терміном до 00.00 год. 21.01.2024.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

18.01.2024 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладено на ОСОБА_4 , продовжено до 23.59 год 15.03.2024.

15 січня 2024 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_8 , строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовження до 4-х місяців, а саме 23.03.2024.

Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Однак, із урахуванням здобутих на даний час в ході досудового розслідування даних, особи підозрюваного, в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки їх не продовження не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Так, метою продовження покладених на ОСОБА_4 обов`язків є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованих ризиків, вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування підтверджується наступним: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено виключно покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Відповідно альтернативної міри покарання немає. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 а відтак останній як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан досудового розслідування, судового розгляду та його результати.

Також, ОСОБА_4 особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на свідків у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь.

Поряд з цим, відповідно до положення ч. 2 ст. 23 КПК України, не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також, згідно ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і дослідження їх судом.

Ризиком того, що ОСОБА_4 продовжить вчиняти кримінальні правопорушення є те, що він ніде не працює, законного заробітку не має, як слідує з матеріалів кримінального провадження джерелом доходу ОСОБА_4 була його незаконна діяльність в сприянні в переправлені через державний кордон України військовозобов`язаних осіб, а тому з метою одержання прибутку, може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Крім того, він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з організацією та сприянням в незаконному перетині військовозобов`язаними особами державного кордону України, з корисливих мотивів, який вчинено ним у воєнний час.

Вищевказане в цілому свідчить про те, що ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини, в цілому, свідчать про те, що визначені в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду від 25.11.2023, ризики не зменшилась та продовжують існувати, а тому виправдовують продовження, ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання можливому переховуванню від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого злочину, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, просить клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч.ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючий, раніше не судимий.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, що підтверджується наступними матеріалами, зокрема: протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 17.11.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 09.11.2023; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за особою від 17.11.2023; протоколом обшуку транспортного засобу «Nissan Patrol», яким користувався ОСОБА_4 від 23.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 23.11.2023.

Встановлено, що закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000495 від 14.07.2023 року, на даний час неможливо, оскільки у межах досудового розслідування ще не проведено усіх необхідних процесуальних дій з метою повного всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення.

Таким чином, необхідність проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, обґрунтовано перешкоджає завершенню досудового розслідування у кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Оцінивши обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, сімейного стану, соціальних зв`язків підозрюваного, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Наведене свідчить про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а застосування менш суворих запобіжних заходів чи скасування обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .

За таких обставин, клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 200, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити до 00 год. 00 хв. 24 березня 2024 року строк дії обов`язків підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1