Справа №295/4084/24
УХВАЛА

Іменем України

22.04.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі винесене в кримінальному провадженні № 0000050 від 25.01.2024 року слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додані до клопотання матеріали, -

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся із указаним клопотанням про продовження строку тримання під вартою, в якому послався на те, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 25.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану продовжено до цього часу.

Так, у невстановлений точно досудовим розслідуванням день, час та місці, проте не пізніше 25.01.2024, у мешканців м. Києва та Київської області ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, у період воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, підготувалися до вчинення даного кримінального правопорушення, заздалегідь розподіливши між собою ролі, а також підготували знаряддя та засоби, а саме транспортний засіб, зброю, вибухові пристрої, пристрій для розбиття скла, радіостанції, газовий балончик для самооборони, рюкзак, тактичні рукавиці, ніж.

Безпосередньо 25 січня 2024 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення даного кримінального правопорушення, використовуючи транспортний засіб марки «Форд Ренджер», зеленого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , прибули до ділянки місцевості неподалік домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , де почали проводити заходи по спостереженню за ним.

Як зазначає слідчий у клопотанні, продовжуючи свої дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, діючи умисно, відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 шляхом візуального спостереження переконалися у присутності господаря всередині будинку, після чого близько 00 год. 05 хв. зайшли до території даного домоволодіння, а ОСОБА_10 з метою конспірації та недопущення викриття їх злочинної діяльності залишився очікувати в даному автомобілі поблизу домоволодіння, де продовжив проводити заходи по спостереженню. У цей час ОСОБА_9 віднайшов на території подвір`я даного домоволодіння сокиру, після чого, діючи спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незважаючи на можливе вчинення опору господарем будинку, використовуючи дану сокиру, шляхом віджиму відчинив вхідні двері будинку, в результаті чого останні проникли всередину будинку. Перебуваючи у приміщенні веранди будинку та утримуючи в руках сокиру й інші знаряддя і засоби вчинення кримінального правопорушення, демонструючи їх потерпілому, вчинили погрозу у застосуванні насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_11 , і таким чином вчинили розбійний напад на останнього, після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було затримано працівниками правоохоронного органу на місці вчинення злочину.

26.01.2024 близько 00 год. 08 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Як слідує зі змісту клопотання, обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїй сукупності, а саме:

- протоколом прийняття заяви від 26.01.2024 про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 , відповідно до якого 26.01.2024 близько 00 годин 08 хвилин четверо раніше невідомих чоловіків шляхом пошкодження вхідних дверей, здійснивши напад, проникли до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з метою заволодіння майном ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 26.01.2024, відповідно до якого 26.01.2024 близько 00 годин 08 хвилин четверо раніше невідомих чоловіків шляхом пошкодження вхідних дверей, здійснивши напад, проникли до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з метою заволодіння майном ОСОБА_11 , після чого були затримані;

- протоколом затримання ОСОБА_8 у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024, в якому зазначено місце затримання, а саме домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, під час затримання ОСОБА_8 проведено особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено балаклаву кольору «хакі», тактичну рукавицю;

- протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024, в якому зазначено місце затримання - домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом затримання ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024, в якому зазначено місце затримання, а саме домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 . Також, під час затримання останнього у ході особистого обшуку виявлено та вилучено пару тактичних рукавиць, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль «Форд Ренджер», д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом затримання ОСОБА_10 у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024, в якому зазначено місце затримання у домоволодінні потерпілого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 . Також, під час затримання останнього у ході особистого обшуку виявлено та вилучено пару тактичних рукавиць та ніж з рукояткою чорного кольору;

- протоколом затримання ОСОБА_9 у порядку ст. 208 КПК України від 26.01.2024, в якому зазначено місце затримання, а саме домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, під час затримання останнього у ході особистого обшуку виявлено та вилучено: гранату Ф-1 з маркуванням «386-276-81Т», з підривачем «УЗРГМ-2» з маркуванням «122-81 УЗРГМ-2 583», які на момент затримання були з`єднані в одне ціле, балаклаву чорного кольору, балаклаву кольору «хакі», поліетиленовий пакет з наркотичним засобом «канабісом»;

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №65 від 26.01.2024, яким встановлено, що виявлені та вилучені є корпусом гранати Ф1 та підривачем УЗРГМ;

- довідкою №66 про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів від 26.01.2024, а саме, що предмети, виявлені та вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт - корпус гранати Ф-1 з маркуванням «386-276-81Т» відносяться до категорії вибухонебезпечності обмежено небезпечний);

- довідкою №67 про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 26.01.2024, відповідно до якої виявлені у ОСОБА_9 предмети за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт - підривач «УЗРГМ-2» з маркуванням «122-81 УЗРГМ-2 583» відносяться до категорії вибухонебезпечності небезпечний);

- протоколом огляду місця події від 26.01.2024, проведеного за адресою проживання потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: газовий балончик «Кобра»; аварійний склобійник молоток; складний ніж; рацію «Bаofeng UV-5R» в корпусі чорного кольору; сокиру; тканеву сумку чорного кольору; пару тактичних рукавиць;

- протоколом обшуку від 26.01.2024 автомобіля марки «Форд Ренджер», зеленого кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого виявлено та вилучено: предмет, ззовні схожий на корпус гранати РГД-5 з маркуванням «?-95-77Т», предмет, ззовні схожий на підривач «УЗРГМ» з маркуванням «66-77 УЗРГМ 583», які на момент затримання були з`єднані в одне ціле; радіостанцію «Baobeng» в корпусі чорного кольору; пристрій нічного бачення «Cyclops 335»; предмет, схожий на пістолет «EKOL P29 Reb11»; 6 предметів, схожих до патронів; бінокль «Audubon H.R. 8.5x44»; дві пластини до бронежилету «Sarkan Tactical»; три металеві пластини до бронежилету «Mehler Vario System»; бронежилет і тактичні перчатки; 23 патрони калібру 9 мм «M.A.C.» та ін.;

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №62 від 26.01.2024, яким встановлено що виявлені та вилучені в ході обшуку автомобіля «Форд Ренджер» д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 предмети є корпусом гранати РГД-5 та підривачем УЗРГМ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, під час досудового розслідування встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за вчинення якого останньому вручено обґрунтоване повідомлення про підозру.

Разом з цим, як вказує слідчий, завершити досудове розслідування до 26.04.2024 не представляється можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження, що зумовлено обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування, оскільки необхідно:

1) встановити усіх спільників вчинення вказаного кримінального правопорушення, для встановлення яких та інших обставин злочину надано доручення оперативним підрозділам;

2) провести судові молекулярно-генетичні експертизи змивів, відібраних у ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відібраних з гранат, зброї, набоїв, газового балончика, автомобіля та інших речових доказів, вилучених під час проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні;

3) провести судові експертизи слідів знарядь, агрегатів та інструментів і залишених ними слідів щодо слідів відкриття вхідних дверей домоволодіння ОСОБА_11 за допомогою сокири, вилученої у ОСОБА_9 в ході огляду місця події та затримання;

4) оглянути речові докази та інші предмети, вилучені під час проведення слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні;

5) здійснити тимчасовий доступ до інформації операторів мобільного зв`язку та оглянути вказану інформацію щодо встановлення місць перебування та зв`язків підозрюваних;

6) за результатами проведених експертиз планується у порядку, передбаченому КПК України, визначитися щодо повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри;

7) допитати осіб, передчасне проведення допиту яких може негативно вплинути на повне, всебічне з`ясування фактів та обставин, що маються значення для досудового розслідування;

8) дослідити та перевірити всі обставини вчинення кримінального правопорушення, надати їм належну правову оцінку, встановити інших осіб, причетних до даного кримінального правопорушення, та визначитись з кваліфікацією їх дій;

9) встановити дійсне місце проживання ОСОБА_9 до його затримання 25.01.2024;

10) допитати співробітників Служби безпеки України та Національної поліції України, які 26.01.2024 приймали участь у фізичному затриманні ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

11) повідомити про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень з розподілом їх ролей та відповідно до вчинених кожним дій;

12) провести інші додаткові необхідні слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також ті, необхідність у проведенні яких виникне на тому чи іншому етапі досудового розслідування;

13) виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України.

Постановою керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_13 від 14.03.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 продовжено до трьох місяців, тобто до 26.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 продовжено до п`яти місяців, тобто до 26.06.2024.

За словами слідчого, продовжують існувати реальні ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, знищення, спотворення будь-якої із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілого, інших невстановлених осіб, причетних до даного кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зважаючи на встановлені ризики, тяжкість кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити. В обґрунтування наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначив, що при вчиненні кримінального правопорушення підозрюваний застосовував засоби конспірації і дана обставина певним чином вказує на ознаку переховування. Також є оперативна інформація, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетна ще одна особа, яка не затримана, а тому наявний ризик незаконного впливу на неї. Не виключений вплив і на свідків та потерпілого, оскільки підозрюваному відоме місце проживання ОСОБА_11 . На переконання прокурора, одним із способів існування підозрюваного є вчинення іншого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_5 не має постійного доходу, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Щодо визначення розміру застави прокурор поклався на розсуд слідчого судді.

У свою чергу захисник ОСОБА_6 в засіданні послався на відсутність підстав для задоволення клопотання. Зазначив, що клопотання не відповідає ст. 62 Конституції України, до нього не доданий перелік свідків, яких слідчий та прокурор вважають за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу, не доведені перелічені у статті 177 КПК України ризики. Також стороною обвинувачення не доведена неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Просив обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки. На підтвердження своєї позиції захисником надані письмові заперечення на клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заява про взяття особи на особисту поруку.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника.

Захисник ОСОБА_14 подав письмову заяву про розгляд клопотання без його участі.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання слідує, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.03.2024 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 25.04.2024 включно. Строк дії ухвали - до 25 квітня 2024 року включно.

Статтею 199 КПК України врегульований порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

У свою чергу обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, котре відноситься до особливо тяжкого злочину.

На думку слідчого судді, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати наведені у пунктах 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України ризики, які слугували підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) § 58). Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або слідчий суддя зважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі робить цей ризик достатньо високим.

У той же час, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у значній мірі підтверджується показаннями потерпілого, місце проживання якого відоме підозрюваному, а тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від особи, який є потерпілим у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що у результаті обізнаності підозрюваного про потерпілого ОСОБА_11 , який давав свідчення у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаною особою, може здійснювати на нього вплив із метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які йому можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності. Ризик здійснення тиску на свідків може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження («Яжинський проти Польщі» (Jarzynski v. Poland) § 43).

Разом з цим слідчий суддя не пристає на твердження сторони обвинувачення щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, з матеріалів клопотання та пояснень учасників провадження вбачається, що у ході досудового розслідування слідчими в результаті проведення слідчих (процесуальних) дій було вилучено ряд речей, з якими вже проведено або планується проведення інших слідчих (процесуальних) дій, у зв`язку із чим ризик їх знищення, переховування або спотворення є вкрай реалістичним. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є, фактично, абстрактним. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova, § 59) зазначав, що ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами. Таких доказів матеріали клопотання не містять. З приводу ризику вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя зважує на відсутність судимостей у підозрюваного та доказів негативної репутації останнього, наявність постійного місця проживання у м. Києві. У свою чергу, відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів («Сулаоя проти Естонії» (Sulaoja v. Estonia), § 64).

Таким чином, із урахуванням наведених у клопотанні та встановлених в засіданні обставин, пояснень учасників провадження, об`єктивної неможливості завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, котрі станом на час розгляду клопотання не зменшились.

За змістом п. 3 ч. 4 ст. 219 КПК України загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Із матеріалів клопотання слідує, що 26.01.2024 ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 від 17.04.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 25.01.2024 року за ознаками кримінальним правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, до п`яти місяців, тобто до 25 червня 2024 року.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України)

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на шістдесят днів до 20 червня 2024 року.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частина четверта статті 183 КПК України надає слідчому судді право при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Аналізуючи питання наявності підстав для визначення розміру застави, слідчим суддею звернуто увагу на відсутність у матеріалах клопотання доказів застосування насильства до потерпілого ОСОБА_11 або погрози його застосування з боку безпосередньо підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, оскільки положення ч. 3 ст. 183 КПК України містить імператив, який не дозволяє слідчому судді діяти в інший спосіб, оминаючи визначення розміру застави у кримінальному провадженні, натомість достеменного факту застосування насильства до потерпілого ОСОБА_11 або погрози його застосування з боку підозрюваного під час розгляду клопотання встановлено не було, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 деяких обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 199, 219, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20 червня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахування наведених в ухвалі обставин, що характеризують підозрюваного ОСОБА_5 , визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 242 240 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною особою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира (для зарахування коштів, внесених у вигляді застави), у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 20 червня 2024 року включно.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування у будь-якій формі із іншими підозрюваними, потерпілим та свідками у кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження, за винятком участі підозрюваного у проведенні відповідних слідчих (процесуальних) дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави, але не більше закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя