Справа №756/5494/22 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3560/2024 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. На підставі ст. 71 КК України, із застосуванням 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.06.2022 року, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць. Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 07.02.2019 року відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. визначено виконувати самостійно. Вироком також продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_7 під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до постанови колегії суддів Верховного суду від 21 березня 2024 року ухвалу Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року, прийняту за результатами розгляду апеляційних скарг на вищевказаний вирок суду щодо ОСОБА_7 , скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, а також обрано відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 19 травня 2024 року.

До суду апеляційної інстанції надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування доводів поданого клопотання прокурор вказав, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 19 травня 2024 року, а встановлені судом ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою. Відтак просив продовжити відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до ухвалення кінцевого рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав подане клопотання, просив продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою;

обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення вказаного клопотання, просили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту;

вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК України, строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у своєму рішенні від 26.07.2001 у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім цього, вирішуючи питання необхідності продовження запобіжного заходу, слід виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не лише права обвинувачених, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як потерпілого, так і суспільства в цілому.

Як вбачається з вироку Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. На підставі ст. 71 КК України, із застосуванням 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.06.2022 року, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць. Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 07.02.2019 року відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. визначено виконувати самостійно.

Враховуючи обставини вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме замахів на скоєння нетяжкого та тяжкого злочинів проти власності, з метою попередження ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки він не може не усвідомлювати ймовірність повторного визнання його винуватості за висунутим йому обвинуваченням, який з моменту його обрання не змінився та продовжує існувати, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, не одружений, непрацюючий, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а також те, що розгляд вказаного провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника обвинуваченого на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року в суді апеляційної інстанції не завершено, колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою до ухвалення кінцевого рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. Підстав для зміни або скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до ухвалення кінцевого рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4