Справа №534/1246/15-к
Провадження №1-кс/534/77/24
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП№2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000101 від 12.12.2012 за ч. 3 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Каменського району Черкаської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

встановив:

Слідча СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області звернулася до суду із клопотанням, погодженим прокурором, в якому порушує питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчою тим, що є наявність ризиків, визначених п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочин, який йому інкримінований передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років, може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що 26.01.2010 ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_8 здійснити напад на оператора АЗС №16/48, з метою заволодіння грошима ВАТ «Укрнафта».

Реалізуючи свій злочинний намір, 26.01.2010 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ НОМЕР_1 , яким керував по дорученню, спільно з ОСОБА_8 під?їхали та залишили автомобіль біля автодороги Кремечук-Полтава. Ідучи в напрямку АЗС №16/48 ВАТ «Укрнафта», ОСОБА_4 тримав у руках сумку, із якої дістав металеву монтировку, яку віддав ОСОБА_8 діючи узгоджено та спільно підійшли до АЗС №16/48 ВАТ «Укрнафта», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 підійшов до вхідних дверей споруди АЗС, та за допомогою монтировки пошкодив та відкрив вхідні двері, після чого мав намір відкрити металеву решітку. ОСОБА_4 в цей час підійшов до віконця касира-оператора витягнув із сумки обріз рушниці та із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров?я здійснив напад на касира-оператора ОСОБА_9 , шляхом здійснення пострілу в напрямок оператора з метою заволодіння грошима, що знаходилися в касовому апараті в сумі 1161 грн., не заволодівши грошима ВАТ «Укрнафта», ОСОБА_8 та ОСОБА_4 із місця події зникли.

Прокурор ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та зазначив про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому посилався на те, що підозрюваний будучи під загрозою покарання може переховуватись від органів досудового слідства та суду, ОСОБА_4 ніде не працює, перебуває у розшуку з 2015 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив не застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, обмежитись цілодобовим домашнім арештом, посилаючись на те, що правопорушення, що йому інкримінується він не пам`ятає і вважає себе непричетним до цих подій. Він тривалий час проживає і працює в м. Бровари.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на його недоцільність та необґрунтованість, оскільки ОСОБА_4 , має міцні соціальні зв`язку, проживає з жінкою ОСОБА_11 декілька років без реєстрації шлюбу. Просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, за адресою цієї жінки АДРЕСА_1 .

Заслухавши думки прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши приєднані до клопотання матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за загальним номером №0000101 від 12.12.2012 за ч.3 ст. 187 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 11.06.2015 сестрі ОСОБА_4 ОСОБА_12 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_4 21.05.2024 о 14 год. 45 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 26.01.2010; протоколом явки з повинною ОСОБА_8 від 29.01.2010; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 29.01.2010; протоколом відтворення обстановки і обставин події від 29.01.2010;протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 01.02.2010.

Постановою слідчого від 22.06.2015 підозрюваний ОСОБА_4 в зв`язку з невстановленням його місцезнаходження було оголошено в розшук.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведені вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих; вчиняти інші кримінальні правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до органів досудового розслідування.Наявність зазначених ризиків була підтримана прокурором у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості ризику можливого переховування, з огляду на встановлені обставини та особу обвинуваченого, який міцних соціальних зв`язків, місця роботи не має, суспільно-корисною діяльністю не займається, крім того перебував у розшуку з 2015 року, суд вважає, що вказаний ризик знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно свідчить те, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, оскільки тяжкість злочину має свій раціональний зміст і свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду.

Слідчий суддя вважає слушними посилання сторони обвинувачення на наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать запобігання встановлених ризиків, а також є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні підозрюваного під вартою.

При цьому, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_4 слідчий суддя враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам вчинення іншого кримінального правопорушення та можливого впливу на свідків, які були доведені під час розгляду клопотання. Обставини зазначені у клопотанні виправдовують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу.

Вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Підстав, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_4 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я не встановлено. В судовіому засіданні ОСОБА_4 зазначив, про те, що протягом багатьох років в лікарню він не звертався, на диспансерних обліках у лікарів не перебуває, тривалий час працює не офіційно.

Згідно із приєднаними до клопотання матеріалами, підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий на підставі ст.208 КПК України 20.05.2024 о 07 год 43 хв.

Враховуючи, що обвинувачений підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, то суд з огляду на положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, не застосовує заставу.

Керуючись ст.ст.176-178,183,194 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП№2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000101 від 12.12.2012 за ч. 3 ст. 187 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання 20.05.2024 з 07 години 43 хвилини.

Строк дії ухвали закінчується 18 липня 2024 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1