У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 лютого 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новий Буг Новобузького району Миколаївської області, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000037.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

підозрювана ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 лютого 2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалено, після затримання підозрюваної ОСОБА_8 , і не пізніш, ніж через 48 годин з часу її доставки до місця розгляду кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною і та такою, що підлягає скасуванню.

Захисник зазначає, що ОСОБА_5 до початку досудового розслідування, ще 10.03.2022 р. перетнула кордон України та наразі перебуває у Німеччині, як біженка, що спростовує факт навмисного переховування її від слідства та суду. Крім того, у телефонному режимі ОСОБА_5 спілкувалась зі слідчим, надала свої пояснення у справі, повідомила адресу місця мешкання, будь-яких дій направлених на переховування не вчиняла, заперечувала причетність її до кримінального правопорушення.

Захисником направлено до слідчого клопотання про закриття кримінального провадження, через відсутність складу кримінального правопорушення, проте слідчий безпідставно відмовив у його задоволенні.

Захисник вважає, що слідчий суддя безпідставно відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

На думку захисника, повідомлення про підозру ОСОБА_5 не вручено у передбачений законом спосіб, про що свідчать відсутність розписки або підпису ОСОБА_5 на відповідних документах, при цьому стороною обвинувачення не доведено вчинення останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КПК України, що виключає можливість застосування відносно неї запобіжних заходів.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділенням Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник Управління землеустрою та охорони земель ГУ Держгеокадастр в Миколаївській області ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, будучи зобов`язаною забезпечувати здійснення службової діяльності відповідно до вимог нормативних документів, проявляючи злочинну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинна була і могли їх передбачити, належним чином не пересвідчившись у тому, що відповідні земельні ділянки, які відводилися ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 входять в межі НПП «Бузький Гард», шляхом виконання свого особистого підпису у аркуші погодження, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок заявникам та передачі їх у власність, в порушення вимог п. 90 Інструкції з діловодства в Головному управлінні Держгеокадастр у Миколаївській області, затвердженої наказом Головного упавління Держгеокадастр у Миколаївській області від 02.10.2019 р. № 415, погодила проект наказу від 18.12.2023 р. № 13921-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність без зміни цільового призначення», хоча, повинна була викласти письмові зауваження про те, що вказані земельні ділянки входять в межі об`єкту природо-заповідного фонду НПП «Бузький Гард», та вказати на неможливість погодження проекту землеустрою на вказані земельні ділянки з таких підстав.

Внаслідок цього, з державної власності вибули земельні ділянки природно-заповідного фонду, загальною площею 22 га, що входили до складу НПП «Бузький Гард», чим спричинено державі збитки на загальну суму 625 508,18 грн.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України, як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

13.12.2023 р. повідомлення про підозру у зв`язку з невстановленням місця перебування ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, направлено останній у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

15.12.2023 р. ОСОБА_5 оголошено у розшук, а 25.12.2023 р. досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000037, зупинено.

19.02.2024 р. постановою СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області підозрювану ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що станом на 19.02.2024 р. ОСОБА_5 перебуває за межами України, покинувши її територію ще 10.03.2022 р., вчиняє активні дії, пов`язані з ухиленням від кримінального переслідування та подальшої кримінальної відповідальності, повертатися на територію України не бажає. Крім того, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України, який є нетяжким злочином, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні

Врахувавши, що підозрювана обґрунтовано підозрюється у вчинені нетяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, знаходиться в міжнародному розшуку, її фактичне місцезнаходження до цього часу не встановлено, наявність ризику переховування від слідства та суду, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної та її захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України, строк дії такої ухвали не зазначається.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Застосовуючи відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані: проекту створення національного природного парку «Гранітно-степове Побужжя»; листа директора Інституту географії НАН України від 10.03.2023 р.; висновку експерта № КСЕ19/115-22/11098-ЗТ; висновку експерта № СЕ19/115-23/3634-ЗТ; наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 20.08.2020 р. № 372-к; положення про управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, затвердженого 11.04.2016 р.; посадової інструкції начальника управління землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області; наказів Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 15.10.2020 р. № 12046-СГ, № 12047-СГ, № 12048-СГ, № 12049-СГ, № 12050-СГ, № 12051-СГ, № 12053-СГ, № 12056-СГ, № 12057-СГ, № 12058-СГ, № 12062-СГ та Наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 18.12.2020 р. № 13921-СГ. та інші матеріали кримінального провадження у своїй сукупності дають підстави ґрунтовно припускати про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, що є достатньою підставою для обговорення питання про обрання відносно неї запобіжного заходу.

Необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання запобіжного заходу, у зв`язку з чим, доводи захисника стосовно недостатньої обґрунтованості підозри ОСОБА_5 апеляційний суд оцінює як безпідставні.

Вирішуючи питання про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виправдовує прийняття такого рішення.

Так, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно наданих матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, який відноситься до нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років, при цьому підозрювана, наразі перебуває поза межами України, обізнана про наявність відносно неї кримінального провадження, проте повертатись до України не бажає, постановою слідчого оголошена у міжнародний розшук, що свідчить не тільки про те, що підозрювана перебуваючи на волі переховується від слідства та суду, а й про наявність ризику її переховування від слідства та суду в майбутньому.

За наведеного, доводи захисника про відсутність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України є безпідставними.

Слід зазначити, що слідчим суддею не встановлено наявності такого ризику, як незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, а тому доводи захисника про відсутність зазначеного ризику не розглядаються.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування, апеляційний суд не вбачає, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 лютого 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3