Провадження №1-кп/761/1947/2024
В И Р О К

іменем України

28 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 04.01.2023, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, яка проходить військову службу на посаді санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 04 січня 2023 року приблизно о 18 год. 27 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Accent», д. н. з. НОМЕР_2 , рухаючись проїзною частиною вул. Митрофана Довнар-Запольського у м. Києві, зі сторони вул. Коперника, в напрямку вул. Дегтярівської, зі швидкістю 57,36 км/год ± 2,29 км/год., яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці 50 км/год., наближалася до нерегульованого пішохідного переходу з підвищеною вірогідністю виникнення дорожньо-транспортних пригод, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» Правил дорожнього руху України.

В цей час, проїзну частину вул. Митрофана Довнар-Запольського, по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, перетинав пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись зліва направо, відносно руху вищезазначеного транспортного засобу.

Під час руху ОСОБА_5 допустила порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 (б), 12.4, 12.9 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху України:

-пункт 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-підпункт «б» пункту 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-пункт 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

-підпункт «б» пункту 12.9: водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3;

-пункт 18.1: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились у тому, що вона, керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись проїзною частиною вул. Митрофана Довнар-Запольського у м. Києві, зі сторони вул. Коперника, в напрямку вул. Дегтярівської, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та обрати безпечну швидкість в межах дозволеної, усвідомлюючи, що на даній ділянці дороги максимально дозволена швидкість складає 50 км/год., будучи заздалегідь поінформованою про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» ПДР України, достеменно знаючи, що на пішохідному переході пішохід має перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вступив на перехід, а водій, в свою чергу, зобов`язаний зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, відволіклася від керування транспортним засобом у дорозі, не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, у вигляді виходу пішохода на пішохідному перехід, не впевнилась у відсутності пішоходів на пішохідному переході та, створюючи небезпеку для руху, загрозу життю та здоров`ю громадян, навпроти будинку №6 по вул. Митрофана Довнар-Запольського , виїхала на нерегульований пішохідний перехід, де скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження та госпіталізовано до КНП «КМКЛ №17», де 31.01.2023 від отриманих травм він помер.

Так, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 було спричинено наступні ушкодження: синці на верхній і нижній повіках очей: крововилив в м`які тканини голови в скроневій ділянці справа; переломи кісток склепіння та основи черепа; спідуральна гематома зліва на рівні перелому; субдуральна гематома на основі черепа; нерівномірно-виражені обмежено-дифузні субарахноїдальні крововиливи обох гемісфер великого мозку; ділянки посттравматичного розм`якшення речовини головного мозку лівої гемісфер великого мозку з формуванням брудно-червоного детриту та вторинних внутрішньомозкових крововиливів; ділянки гною під оболонками головного мозку та в бічних шлуночках; набряк-набухання головного мозку; крововилив в підшкірно-жирову клітковину з нерівномірним розповсюдженням на м`язи шиї циркулярного вигляду; металева фіксація 5-6-7 бічні відростки шийного відділу хребта справа та зліва: гній під оболонками спинного мозку; посттравматичне розм`якшення речовини спинного мозку шийного відділу; крововиливи по ходу правої та лівої легеневих зв`язок з розповсюдженням на міжчасткову плевру - ознаки струсу тіла. Садна на тильних поверхнях кистей; садна на правій гомілці та лівому коліні, крововилив в підшкірно-жирову клітковину з нерівномірним розповсюдженням на м`язи правої гомілки в усіх третинах, циркулярного вигляду: крововилив в підшкірно-жирову клітковину з нерівномірним розповсюдженням на м`язи на зовнішній поверхні правого стегна в середній і нижній третинах, захоплюючи правий колінний суглоб на зовнішній поверхні: повний косий перелом правої малогомілкової кістки, на рівні верхньої третини діафізу: повний косий перелом правої великогомілкової кістки, в середній третині діафізу, із зміщенням уламків; крововилив в підшкірно-жирову клітковину на внутрішній поверхні лівої гомілки в середній та верхній третині. ЗЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеню. Багатоуламковий вдавлений перелом лобної, скроневої тім`яної кісток зліва із заходженням кісткових уламків інтракраніально, переходом на основу черепа СЧЯ, перелом пірамідки скроневої кістки, вилично-орбітального комплексу, виличної кістки та стінок орбіти ліворуч: епідуральні та субдуральні нашарування; Розтрощення кори головного мозку в області лобної долі лівої гемісфери: внутрішньомозкова гематома в області лобної долі лівої гемісфери головного мозку. Масивний травматичний субарахноїдальний крововилив. Набряк набухання головного мозку. Забійні рани м`яких тканин голови. 3ХСМТ. Забій спинного мозку. Перелом дужок С5,С6,С7 справа. Закритий уламковий перелом в/3 правої малогомілкової кістки із зміщенням уламків. Пневмоторакс зліва. Гнійний менінгоенцефалит.

Смерть ОСОБА_8 настала від переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, з розвитком гнійних ускладнень оболонок і речовини головного і спинного мозку. Ушкодження, спричинені ОСОБА_8 мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

В діях водія ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.4, 12.9 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, є причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в діях водія ОСОБА_5 встановлено порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5, 2.3 (б), 12.4, 12.9 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась, підтвердила фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення наведені вище.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 вказала, що 04 січня 2023 року, в темну пору доби, приблизно о 18 год. 27 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Hyundai Accent», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись проїзною частиною вул. Митрофана Довнар-Запольського у м. Києві, зі сторони вул. Коперника, в напрямку вул. Дегтярівської, із швидкістю 57,36 км/год наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не знизила швидкість руху, внаслідок неуважності не побачивши пішохода який з ліва направо переходив пішохідний перехід здійснила на нього наїзд. Після дорожньо-транспортної пригоди одразу вийшла з автомобіля та викликала швидку медичну допомогу та направились надати першу медичну допомогу потерпілому. Дізнавшись про смерть потерпілого відшкодувала шкоду його близьким. Щиро розкаюється у вчиненому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів у даному кримінальному провадженні по фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченою ОСОБА_5 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, розміру шкоди, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, судовим розглядом, який проведено відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, встановлено винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за вчинення якого вона підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані, які характеризують її особу, стан здоров`я, вік обвинуваченої, сімейний стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягалась, вперше вчинила неумисний кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, проходить військову службу на посаді санітара медичного пункту військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, де характеризується позитивно та відповідає займаній посаді, має постійне місце проживання де характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відшкодувала шкоду потерпілій.

У відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає за можливе врахувати в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій та примирення з останньою.

Обставин, які б обтяжували покарання у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, наведені вище, дані про особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, наявність декількох обставин, що значно пом`якшують покарання обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, однак не в мінімальних межах передбачених санкцією, оскільки в результаті скоєного необережного кримінального правопорушення настали тяжкі наслідки у вигляді смерті особи. Таке покарання буде справедливим, необхідним, достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

Крім того, враховуючи ті тяжкі наслідки у виді смерті особи, які настали в результаті недотримання правил дорожнього руху, суд вважає за необхідне призначити й додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, з метою недопущення подібних випадків у подальшому.

Водночас, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , процесуальну поведінку останньої, усвідомлення нею протиправності вчиненого, щире бажання виправитись, наявність постійного місця проживання, враховуючи позицію потерпілої, яка просила суд не застосовувати до обвинуваченої покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням та підтвердила факт примирення з обвинуваченою, а тому суд вважає можливим перевиховання і виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим слід звільнити її від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування запобіжного заходу обвинуваченій до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

Заходи забезпечення кримінального провадження слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

З обвинуваченої слід стягнути процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного призначеного покарання, з випробуванням та з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини за місцем проходження служби, повідомляти командира військової частини за місцем проходження служби про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з командиром військової частини за місцем проходження служби.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку, на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76; п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в сумі 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн. 72 коп.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.01.2023 № 761/803/23, а саме з автомобіля марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 .

Речовий доказ: автомобіль марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_2 передати у розпорядження власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя