Копія Справа №678/613/24
Провадження №1-кп-678-86/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в селищі Летичів матеріали кримінального провадження за №0000067 від 22.04.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата, інвалідності немаючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.358 ч.1, 358 ч.4 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 серед іншого обвинувачується в тому, що його 02.04.2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №1-РС, було призначено на посаду механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат та 02.04.2023 року направлено для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 для виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до положень п.9 ст.1, п.1 ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу у військову частину НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 набув статус військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, солдат ОСОБА_4 , мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст.68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 діючи в порушення вищевказаного законодавства, став на шлях протиправної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем за наступних обставин.

Так, 04.03.2017 року у вечірню пору доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , не отримавши у встановленому законом порядку посвідчення водія, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 року (в редакції від 20.05.2009 року № 511) «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», а саме п.5-1, згідно якого централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки, вирішив вчинити підроблення посвідчення водія з метою подальшого його використання.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою проживання АДРЕСА_1 , скориставшись принтером марки «EPSON», моделі «L800», за допомогою спеціалізованого лотка та програми «Card Maker» роздрукував на пластиковій карті завідомо підроблене посвідчення водія видане на його ім`я серії « НОМЕР_2 », категорій: «С1», «С», «ВЕ», «С1Е» та «СЕ» видане 04.03.2017 року ТСЦ 7341, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого використання, та таким чином вчинив підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи.

Тобто ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (підроблення посвідчення (офіційного документу), яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи і яке надає права, з метою використання його підроблювачем).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.358 КК України на підставі ст.49 цього Кодексу, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні проти закриття кримінального провадження за ч.1 ст.358 КК України на підставі ст.49 цього Кодексу, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності не заперечив.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , який дав згоду на закриття кримінального провадження в цій частині з підстав закінчення строків давності, думку прокурора, який проти цього не заперечив, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, в зв`язку із закінченням строку давності, оскільки з дня вчинення ним кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, минуло більше трьох років.

Обставин, які б свідчили про зупинення чи переривання цього строку, судом не встановлено.

Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в цій частині у зв`язку із закінченням строків давності роз`яснені судом обвинуваченому ОСОБА_4 та вони йому зрозумілі.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.12,49 КК України, ст.ст.110, 284, 350 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності звільнити, а кримінальне провадження в цій частині, - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1