Справа№ 938/339/20
Судове провадження № 1-кп/938/2/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000107 від 15.06.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Верховина Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з повною загальною освітою, неодруженої, непрацюючої, на утриманні 4 неповнолітніх дітей

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 таємно викрала чуже майно, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_4 спільно зі своїм співжителем ОСОБА_6 11.06.2020 року близько 12.00 годин знаходилися в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 та розташований по АДРЕСА_1 .

Будучи в торговій залі зазначеного магазину, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вступили в попередню змову між собою з метою таємного викрадення чужого майна з приміщення магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , впевнишись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрали із стелажів такі товари непродовольчої групи, а саме: один бальзам після гоління Nivea для чутливої шкіри вартістю 113,99 гривень, два блиски для губ LG2170-24BVO-6041 вартістю по 45 гривень кожен, один блиск для губ +помада Matte LG2166AVO-6033 вартістю 50 гривень, два блиски для губ НОМЕР_1 помада Matte LG2166AVO-6033 вартістю по 50 гривень кожен, одну туалетну воду жіночу 7492-1 вартістю 329,9 гривень, одну воду туалетну чоловічу STR Rise 50 мл вартістю 244,99 гривень, два коректори-конс. Baolishi 2667в1 вартістю по 40 гривень кожен, два креми під очі Козине молоко 15 мл вартістю по 75,99 гривень кожен, два креми універсальний м`який Nivea 75 мл вартістю по 47,9 гривень кожен, два лаки для нігтів з блиском 20 мл VO-6082 вартістю по 25 гривень кожен, одну помаду для губ Baolishi Matte 3,5 гр. 0702 VO1770/ VO-2374 вартістю 20 гривень, три помади для губ LP1972-24 A Red VO-6036 вартістю по 30 гривень кожна, дві помади доля губ Matte Y0081 VO-6043 вартістю по 30 гривень кожна, три помади для губ Y0078 VO-3710 вартістю по 25 гривень кожна, одну помаду для губ матову 8039 VO-4862 вартістю 25 гривень, дві помади для губ матові кольорові 812 VO4863 вартістю по 30 гривень кожна, одну пудру для обличчя DoDoGirl D4048В VO-2782 вартістю 65 гривень, одну пудру + контур DoDoGirl для обличчя 6 кольорів D4005-1 VO-6032 вартістю 50 гривень, одні тіні для повік D3068 VO-3812 вартістю 50 гривень, одні тіні для повік DoDoGirl D3057 VO-2783 вартістю 40 гривень, одні тіні для повік DoDoGirl мат.6 шт.5,5 г VO-660/670 вартістю 30 гривень, дві тіні для повік хайлайтер 2в1 LG1930 VO-6035 вартістю по 35 гривень кожна, один тональний крем 7001 VO-3708 вартістю 55 гривень, одну туш для вій М791 VO-4851 вартістю 35 гривень та дві туші для вій +підводка 2в1 Y5028 VO-6047 вартістю по 45 гривень кожна.

Вказані товари ОСОБА_6 з ОСОБА_4 поклали в сумку та в подальшому приховуючи їх і не надаючи касиру магазину для здійснення оплати вартості, винесли за межі магазину, отримавши таким чином можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого ОСОБА_7 завдано майнової шкоди на загальну суму 2121,66 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнала повністю, вказавши, що розкаюється у вчиненному, просила її суворо не карати. При цьому пояснила, що дійсно вона спільно зі своїм співжителем ОСОБА_6 11.06.2020 року о 12.00 годин зайшли до магшазину «Копієчка», звідки викрали різне майно. Повністю погоджується з перелуком, кількістю та вартістю викраденого майна, зазначеного в обвинувальному акті щодо неї. Зазначила, що на її утриманні 4 неповнолітніх дітей, 14,13,9 та 6-річного віку.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду заяви (оригінал та підписані його цифровим підписом), відповідно до яких він не має будь-яких претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 і ОСОБА_4 за фактом вчинення крадіжки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований в АДРЕСА_2 , де він здійснює підприємницьку діяльність, просив розгляд даного кримінального провадження завершувати без його участі (а.с.45 т.2, 54 т.2,102 т.2).

Крім того, ухвалою суду від 23.03.2023 року звільнено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України (за фактом крадіжки вчиненої 11.06.2020 року в приміщенні магазину «Копійочка»), на підставі ст.48 КК України, як особу, що перестала бути суспільно небезпечною, оскільки він з 25.02.2022 року та по час постановлення зазначеної ухвали, проходив військову службу в складі ЗСУ та боронив свободу й суверенітет України від російського агресора.

У подальшому ОСОБА_6 загинув 14.01.2024 року в Бахмутському районі Донецької області від ушкодження внаслідок військових дій (а.с.211-212 т.2).

Оскільки обвинувачена визнала свою вину повністю, то не заперечувала щодо того, щоб не допитувати свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази, подавши письмову заяву з цього приводу, погоджену з її захисником адвокатом ОСОБА_5 , зазначивши, що така позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку (а.с. 203 т.2).

Враховуючи показання обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, а також дослідженням матеріалів, які характеризують її особу, та досудової доповіді.

При призначенні покарання суд враховує, що у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить те, що вона визнала вину у вчиненні інкримінованого їй злочину та в потерпілого немає до неї будь-яких претензій майнового та морального характеру.

Як вбачається з обвинувального акта, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено (а.с.5 т.1).

Суд також враховує особу винної ОСОБА_4 . Зокрема, вивченням її особи встановлено, що вона, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 206 т.2), її місце проживання та реєстрації: присілок Синиці селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської області (а.с. 204 т.2), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня Верховинської селищної ради» не знаходиться (а.с. 205 т.2), нейтрально характеризується за місцем проживання (а.с. 204 т.2), самостійно на її утриманні 4 неповнолітніх дітей (а.с.209 т.2), раніше не судима (а.с.208 т.2).

Згідно з досудовою доповіддю Верховинського РС філії ДУ «Центр пробації в Івано-Франківській області» від 11.09.2020 року ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства - середній, виправлення обвинуваченої без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку Верховинського РС виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації ( а.с. 36-42 т.1).

Зважаючи на наявність 2-х обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують її покарання, з урахуванням особи винної, яка раніше не судима, на її утриманні 4 неповолоітніх дітей, висновок досудової доповіді, суд приходить до переконання щодо призначення їй покарання зі застосуванням ст. 69 КК України, у зв`язку з чим перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме до штрафу, призначення якого просили в судових дебатах, як прокурор, так і обвинувачена та її захисник.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Також відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд зобов`язаний вирішити питання про скасування арешту майна та про долю речових доказів у порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Зокрема, постановою від 18.06.2020 року (а.с.210 т.2) визнано речовим доказам у даному кримінальному провадженні оптичний диск для лазерних систем зчитування із перекопійованими на нього файлами з камер відеоспостереження магазину «Копієчка», який зберігається у матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та, застосувавши ч. 1 ст. 69 КК України, призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили, зокрема:

-оптичний диск для лазерних систем зчитування із перекопійованими на нього файлами з камер відеоспостереження магазину «Копієчка» зберігати у матеріалах кримінального провадження (органу досудового розслідування).

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченій, її захиснику, прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку.

Суддя: ОСОБА_8