Справа № 185/1896/24
Провадження № 1-кп/185/620/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши під час запровадженого Указом Президента України № 64 від 24.02.2022 року воєнного стану в Україні, у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000058 від 10.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого КП «Сп Агенція Ритуал», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в т.ч. останній раз:

- 27 листопада 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покраання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців. Звільнений 14 червня 2022 року з ВК 4, на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська на підставі ст.81 КК України умовно достроково на невідбутий строк один рік один місяць десять днів позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 були раніше знайомі між собою та підтримували стосунки у зв`язку із відносинами своїх дружин.

Через неодноразові сварки та непорозуміння з приводу способу життя, між обвинуваченим та потерпілим мали місце неприязні відносини.

09.01.2024 року, приблизно о 20 год ОСОБА_4 перебував за адресою АДРЕСА_2 , біля амбулаторії № 9, де разом зі своєю дружиною, у зв`язку із агресивною поведінкою потерпілого, супроводжував дружину потерпілого ОСОБА_6 та дітей до безпечного місця перебування.

В зазначеному місці відбулася зустріч ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Під час розмови між ними та словесної сварки, на грунті неприязних відносин сталося наступне.

ОСОБА_6 , стоячи напроти ОСОБА_4 завдав йому один удар головою в живіт, після чого вказані особи впали на землю, де ОСОБА_6 , лежачи спиною на землі, почав утримувати за тулуб ОСОБА_4 та здавлюючи його, перешкоджати вільному пересуванню.

У зв`язку із заначеними діями ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 , відчуваючи до потерпілого злість та неприязнь, вирішив спричинити останньому тяжкі тілесні ушкодження.

Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, перебуваючи у положенні лежачи, ОСОБА_4 , взявши з землі у праву руку невстановлений тупий твердий предмет, який знайшов біля себе, умисно наніс вказаним предметом один удар в голову ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, вдавленого перелому лівої скроневої кістки, пневмоцифалії, забійної рани скроневої ділянки зліва.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю свою вину за ч.1 ст.121 КК України та показав, що він та потерпілий ОСОБА_6 були раніше знайомі між собою та підтримували стосунки у зв`язку із відносинами своїх дружин.

Через неодноразові сварки та непорозуміння з приводу способу життя ОСОБА_7 , між ним та потерпілим мали місце неприязні відносини.

09.01.2024 року, приблизно о 20 год. він перебував за адресою АДРЕСА_2 , біля амбулаторії № 9, де разом зі своєю дружиною, у зв`язку із агресивною поведінкою потерпілого, супроводжував дружину потерпілого ОСОБА_6 та їх дітей до безпечного місця перебування.Там він зустрівся з ОСОБА_7 , який їх переслідував. Під час розмови між ними та словесної сварки, на грунті неприязних відносин сталося наступне. ОСОБА_6 , стоячи напроти нього завдав йому один удар головою в живіт, після чого вони вдвох впали на землю, де ОСОБА_6 , лежачи спиною на землі, почав утримувати його за тулуб, здавлювати та перешкоджати вільному пересуванню.

У зв`язку із заначеними діями ОСОБА_6 , він, відчуваючи до потерпілого злість та неприязнь, вирішив спричинити останньому тяжкі тілесні ушкодження та, перебуваючи у положенні лежачи, взявши з землі у праву руку невстановлений тупий твердий предмет, схожий на камень, який знайшов біля себе, умисно наніс вказаним предметом один удар в голову ОСОБА_6 .

Додав, що згоден з висновком експерта про те, що вказаними діями він спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, вдавленого перелому лівої скроневої кістки, пневмоцифалії, забійної рани скроневої ділянки зліва.

Зауважив, що щиро кається з приводу учиненого, відшкодував потерпілому спричинену шкоду, порозумівся з останнім та нормалізував відносини.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з явився, надав суду заяву про відсутність претензій до обвинуваченого та відшкодування останнім спричиненої злочином шкоди.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 увчиненні інкримінованого злочину підтверджується такими доказами, що були дослідженні під час розгляду кримінального провадження.

Проткоолом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 ,який 09.01.2024 року повідомив правоохоронни орган про вчинений ОСОБА_8 злочин із спричиненням йому тяжких тілеснихз ушкоджень.

Протоколом огляду від 10.01.2024 року, ( з фототаблицями), яким встановлено місце вчинення злочину.

Протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілого від 10.01.2024 року, та за участю обвинуваченого, де вказані особи розказали про місце вчинення злочину ОСОБА_8 , про обставини та перебіг вчинення злочину, та показали на статисту механізм спричинення обвинуваченим потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, шляхом завдання удару предметом.

Висновками судово-медичного експерта № 110 від 20.02.2024 року, та № 111-д від 20.02.2024 року, якими встановлено спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжкіих тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, вдавленого перелому лівої скроневої кістки, пневмоцифалії, забійної рани скроневої ділянки зліва.

Відповідно до ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння вчинене субьектом кримінального правопорушення.

Згідно зі ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 про повне визнання вини у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими у справі доказами

Визначаючи спрямованість умислу особи, яка притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя і здоров`я іншої особи, суд ретельно дослідив докази по справі, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, вирішуючи зазначене питання виходячи із сукупності всіх належним чином встановлених обставин вчиненого діяння, зокрема, способу вчиненого злочину, характеру і локалізації виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, послідовності розвитку подій, що призвели до вчинення злочиу, причин припинення злочинних дій, поведінки та відносин винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунків і всіх інших обставин, що мали відношення до справи.

З огляду на аналіз та співставлення досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доказана повністю та підтверджена дослідженими у судовому засідання доказами.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, а саме умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, певні соціальні зв`язки, родину, є раніше судимою особою.

З пом`якшувальних обставин суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття та висловлений жаль з приводу вчиненого, активне сприяння встановленню істини у справі, примирення з потерпілим, відшкодування останньому спричиненої щкоди.

З обтяжливих обставин суд враховує рецидив злочину.

Встановлені судовим розглядом обставини вчинення злочину, настання наслідків скоєного у вигляді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, вчинення злочину внаслідок наявності елементів протиправної поведінки з боку потерпілого, характер застосованого обвинуваченим насильства та використаний під час вчинення злочину предмет, в своїй сукупності, хоча й свідчать про певну суспільну небезпеку обвинуваченого, разом з тим приводять суд до висновку про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства.

При цьому, судом враховується наявність у обвинуваченого постійного офіційного місця проживання, позитивні характеристики, як за місцем проживання так і за місцем роботи.

В зв`язку із наведеними обставинами обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням до покарання, що призначається, положень та покладення обов`язків, передбачених ст.75.76 КК України.

Приймаючи зазначене рішення суд зважає також і на примирення, що відбулося між обвинуваченим та потерпілим, та на той факт, що останній до обвинуваченого наразі не має жодних претензій.

На переконання суду, саме таке покарання буде відповідати приписам закону, зазначеним, зокрема у ст. 65 КК України, відповідно до яких, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідно до положень ст. 50 КК України, яка визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років, з іспитовим терміном три роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Зняти арешт з куртки темно-синього кольору, належної ОСОБА_4 , що був накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду 12 січня 2024 року.

Речовий доказ - куртку темно-синього кольору, належну ОСОБА_4 , що зберігається в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ( кв.№ 0010877 від 10.02.2024 р) - повернути ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1