БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/3004/23
Провадження №1-кп/497/54/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград кримінальне провадження №0000128 від 28.11.2023 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Болград, Одеська область, зі слів має середню освіту, офіційно не працевлаштований, періодично працює за наймом у приватних осіб, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 ,

- який обвинувачується за ст.125ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2023р. приблизно о 18:00 годині (більш точного часу не встановлено), м.Болград Одеської області гр. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного проживання з потерпілою у буд. АДРЕСА_1 , в ході сварки з побутових причин зі своєю матір`ю потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи у порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог ст.21 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з мотивів особистих неприязних відносин, бажаючи помститись потерпілій за її висловлювання, які він вважав образливими для себе, умисно, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків в результаті своїх дій та бажаючи їх досягнення, кулаками обох рук наніс не менше семи ударів (точна кількість не встановлена) в обличчя, в голову та по тулубу потерпілої ОСОБА_5 , чим завдав їй тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, множинних синців і саден на обличчі, які, згідно висновку експерта, є, за ступенем тяжкості, легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, що передбачене ст.125ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе спочатку визнавав частково, пояснивши, що не бажав умисно завдавати ударів матері все сталося через те, що він був п`яним, та, оскільки матір почала його сварити, він її відштовхнув, а вона впала і сама вдарилася, про що він шкодує, приніс їй вибачення і вона його пробачила. Але в останньому слові стверджував, що вину визнає, шкодує, що так сталося, усвідомив злочинність своїх дій, просить пробачення та не призначати йому покарання у виді арешту, запевняючи суд, що перестане вживати алкогольні напої.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання з розгляду обвинувального акту по суті не прибула, надіславши суду письмову заяву з клопотанням про розгляд кримінального провадження за її відсутністю, повідомивши письмово суд, що претензій до обвинуваченого не має, покарання залишає на розсуд суду, та, будучи присутньою у підготовчому судовому засіданні, висловлювала думку про те, що пробачила сина і не бажає йому покарання, що не свідчить про випадковість дій обвинуваченого та спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілій з необережності.

Обвинувачений своїми поясненнями підтвердив час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті та які підтверджені наданими прокурором письмовими доказами, що були зібрані в ході досудового розслідування та досліджені в ході судового засідання.

Прокурор, стверджуючи, що вина обвинуваченого та кваліфікація його дій доведена узгодженими між собою доказами поясненнями у судовому засіданні обвинуваченого та належними письмовими доказами, вважаючи, що обставиною, яка пом`якшує покарання є визнання вини, просила призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, що передбачено санкцією статті 125ч.2 КК України враховуючи наявність обтяжуючих обставин вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а також з врахуванням висновку органу пробації, згідно якого вірогідність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення та його небезпека для суспільства є середніми.

На підтвердження вини і кваліфікації дій обвинуваченого прокурор надала суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, які були долучені судом до матеріалів судової справи і досліджені у судовому засіданні, а також матеріали, що характеризують обвинуваченого, а саме: витяг з кримінального провадження про внесення відомостей стосовно кримінального правопорушення до ЕРДР за заявою потерпілої від 27.11.2023р. про скоєння кримінального правопорушення; рапорт про реєстрацію заяви в журналі ЄО про правопорушення від 27.11.2023р.; протокол медичного огляду для встановлення факту стану сп`яніння від 27.11.2023р. згідно якого обвинувачений від медичного огляду відмовився; заяву потерпілої від 29.11.2024р. про залучення її до провадження в якості потерпілої; постанову про визнання ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні; висновок експерта №32 від 08.12.2023р., згідно якої потерпілої ОСОБА_5 спричинено легкі тілесні ушкодження; постанову про перекваліфікацію кримінального провадження від 12.12.2023р.; вимогу, згідно якої ОСОБА_4 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності; негативну характеристику з місця проживання; довідки від психіатра та нарколога, згідно яких обвинувачений на обліку в них не перебуває, а також інші письмові докази, що були досліджені в ході судового засідання, та долучені до матеріалів судової справи.

Учасники судового засідання не заперечували, що докази, зібрані і встановлені в ході досудового та судового розслідування кримінального провадження є належними та допустимими.

Оцінюючи досліджені в ході судового засідання у сукупності докази, суд дійшов висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого інкримінованою йому статтею 125ч.2 КК України, оскільки вина обвинуваченого доведена вищевказаними доказами поясненнями самого обвинуваченого у судовому засіданні, поясненнями потерпілої, а також дослідженими судом письмовими доказами що повністю узгоджуються між собою; кваліфікація дій обвинуваченого за ст.125ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я є правильною.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним правопорушення, тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, його матеріальний стан, та, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання визнання обвинуваченим вини, суд дійшов висновку, що доцільним є призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції інкримінованої йому ст.125ч.2 КК України.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Так, ЗУ від 06.12.2017р. №2227-VІІІ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» доповнено КК України новими положеннями, в яких передбачено, зокрема, такий вид кримінальних правопорушень, як домашнє насильство, а також внесені відповідні зміни до КПК України. Зокрема, ч.1ст.67 КК України доповнено переліком обтяжуючих обставин - пунктом 6-1, відповідно до якого обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину "щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах». У Постанові об`єднаної палати ККС ВС від 12.02.2020р. у справі №453/225/19 (провадження №51-4000кмо19) йдеться про те, що, з огляду на вищевказаний ЗУ від 06.12.2017р. №2227-VІІІ та на п.«b» ст.3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція) формулювання поняття «злочин, пов`язаний з домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст.126-1 ККУ і може полягати не лише у вчиненні цього злочину, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства. У контексті зазначеного, «злочином, що пов`язаний з домашнім насильством» слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого містять хоча б один з елементів, перелічених у ст.1 ЗУ №2229-VIII, не залежно від того, чи вказано їх у відповідній статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Таким чином, оскільки судом під час розгляду даного кримінального провадження встановлено, що обвинуваченим вчинені дії щодо його матері фізичне насилля у формі нанесення ударів, з огляду на перелічені у ст.1 ЗУ №2229-VIII елементи, які характеризують домашнє насильство, а саме, п.2,3,6,8,14,17 частини 1 цієї статті, суд дійшов висновку, що дане правопорушення є таким, що пов`язане з домашнім насильством.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає визнання обвинуваченим своєї вини.

Також суд враховує висновки досудової доповіді Болградського районного органу пробації від 14.02.2024р., згідно якої обвинувачений оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів, його небезпека для суспільства середня.

З урахуванням усіх вищевикладених встановлених в ході судового розгляду провадження обставин та думки потерпілої, яка просила не призначати суворого покарання, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, тому він підлягає притягненню до покарання, що запропоноване прокурором штрафу, що є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним інших правопорушень.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстави для його обрання судом наразі також відсутні, оскільки обвинувачений до суду з`явився, вину визнає, стверджує, що розкаюється, та й покарання, обране судом не пов`язане з обмеженнями його прав. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.125ч.2 КК України, 368,369ч.1, 373ч.2-3, 374, 392, 393, 395, 615ч.15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.125 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1