ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 Справа №607/8421/24 Провадження №1-кп/607/1401/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 02 лютого 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернополя, українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

та обвинуваченої ОСОБА_3

.

В С Т А Н О В И В:

Так, 24.02.2022 р. прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р.

Згодом Указами Президента України ОСОБА_6 строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та на даний час скасовано не було.

На момент події кримінального правопорушення воєнний стан в Україні діяв на підставі Указу Президента України №734/2023 від 06.11.2023 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до Закону України від 08.11.2023 р. № 342-ІХ, яким затверджено Указ Президента України №734/2023 від 06.11.2023 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 05 години 30 хвилин 14.02.2024 р.

Статтею 41 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному, законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а також що право приватної власності є непорушним.

Проте, обвинувачена ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки та права, як громадянка України, маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустила їх порушення та вчинила злочин проти власності за наступних обставин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 17 січня 2024 р. близько 13 години 58 хвилини обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Копійочка», у якому підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, самостійно власноруч взяла із полиці торгового стелажа вказаного магазину: крем для обличчя денний торговельної марки «Nivea» SPF 15 інтенсивне зволоження 24 години, об`ємом 50 мл вартістю 193 грн. 73 коп., крем для обличчя денний торговельної марки «Nivea» Q10 Power об`ємом 50 мл вартістю 251 грн. 05 коп., набір ложок чайних металевих «№M2020-l-3/№SHG-3» із декоративним елементом у вигляді птаха (6 шт. в упакуванні) вартістю 95 грн. 27 коп., ложки столові металеві «Kitchen Pro» з малюнком 3 штуки 19,2 см 135 г VO-7435 вартістю 59 грн. 90 коп. та заховала у сумку чорного кольору, яка знаходилася в неї на правій руці

Після цього обвинувачена ОСОБА_3 , не маючи наміру розрахуватись за вказаний товар, пройшла повз касову зону та вийшла із приміщення зазначеного магазину, чим спричинила матеріальну шкоду ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 599 грн. 95 коп.

Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю згідно пред`явленого їй обвинувачення, щиро розкаялась та в судовому засіданні вказала, що 17 січня 2024 року близько 14.00 год., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у АДРЕСА_2 , вона таємно викрала з полиці торгового стелажа два креми для обличчя, набір чайних ложок та набір столових ложок, та заховавши їх у свою сумку, покинула приміщення магазину.

Зазначає, що нею в повному обсязі добровільно відшкодовано завдану потерпілій шкоду, у вчиненому щиро розкаюється та обіцяє в майбутньому подібного не вчиняти. Просить врахувати визнання нею своєї вини, щире каяття, усвідомлення неправомірності вчиненого, намір стати на шлях виправлення та просить її суворо не карати.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, її винуватість повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду, зокрема оголошеним та проаналізованим в судовому засіданні:

- протоколом огляду від 20.02.2024 р., відповідно до якого оглянуто компакт-диск DVD-R «Axent», 4,7GB, 120 min, 16х, на якому містяться записи внутрішніх камер відеоспостереження приміщення магазину «Копійочка», що розташований по АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено 10 відеозаписів та 1 фото:

1. Тернопіль №5_ІР камера 1 ХОВАЄ;

2. Тернопіль №5_ІР-камера3_БЕРЕ;

3. Тернопіль №5_ІР-камера4_БЕРЕ ХОВАЄ(3);

4. Тернопіль №5_ІР-камера5_(2);

5. Тернопіль №5_ІР-камера5_Тернопіль №5_5212_3270160;

6. Тернопіль №5_ІР-камера6_БЕРЕ ХОВАЄ 2;

7. Тернопіль №6_ІР-камера4_БЕРЕ ХОВАЄ(3);

8. Тернопіль №7_ІР-камера4_БЕРЕ ХОВАЄ(3);

9. Тернопіль №7_ІР-камера 9_2;

10. Тернопіль №10_ІР-камера4_БЕРЕ;

11. Фото (2) (1).

При відкритті відеозапису під назвою «Тернопіль №5_ІР- камера5_(2)» встановлено, що на відеозаписі зображено приміщення магазину «Копійочка», що розташований по вул. Торговиця, 9 в м. Тернополі. У лівому верхньому правому куті присутні написи «17-01-2024 Wed 13:52:02» (фото 1). На 13:52:11 год. на відеозаписі з`являється особа жіночої статі, яка візуально схожа на гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка одягнена в темну куртку, штани темного кольору та взуття світлого кольору, яка заходить до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 (фото №2). Надалі на 13:50:07 год. вищевказана особа набирає товарно-матеріальні цінності, які знаходилися на стелажі, витягує з коробки і ховає в сумку. (фото №3). На 14:11:14 год. вказана особа набирає товарно-матеріальні цінності, які в подальшому ховає в сумку (Фото №4). На 14:16:24 год. вказана особа знову набирає товарно-матеріальні цінності, які в подальшому ховає в сумку (Фото №5). На 14:19:58 год. вказана особа розраховується на касі магазину «Копійочка» за товарно-матеріальні цінності, а інші в даний момент знаходяться в сумці, за які не розрахувалася (Фото №6). На 14:20:40 год. відеозапис завершується.

(а.м.к.п. 22-27).

Таким чином суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а саме те, що вона раніше не судима, її молодий вік, стан здоров`я, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та батька, який являється інвалідом ІІІ групи, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Водночас згідно вимог ч. 1 ст. 69 КК України вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Таким чином з урахуванням особи винної, а саме те, що вона раніше не судима, її молодий вік, стан здоров`я, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та батька, який являється інвалідом ІІІ групи, а також з огляду на обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, про що свідчить подана на адресу суду заява потерпілої ОСОБА_7 , зважаючи на належну поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також з урахуванням відношення обвинуваченої до вчиненого нею кримінального правопорушення, негативної оцінки своїх дій, обіцянки не допускати в майбутньому вчинення правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання та відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливе при призначенні покарання ОСОБА_3 застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті обвинувачення та визначеного ст. 53 КК України, а саме у виді штрафу, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальному правопорушенню і буде достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-24/1810-ТВ від 14.02.2024 року в сумі 2271,84 грн., які суд вважає, слід стягнути із ОСОБА_3 в користь держави, оскільки такі витрати виникли при проведенні експертного дослідження в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання,із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-24/1810-ТВ від 14.02.2024 року в сумі 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одну гривню 84 копійки) в користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1