Справа № 601/880/24
Провадження № 1-кс/601/416/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кременець в режимі відео конференції клопотання начальника Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000171 від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Старшим слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , подане клопотання погоджене начальником Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 терміном до 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідування встановлено, що 18 березня 2024 року близько 14 год. 00 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_4 , який перебував у приміщенні власного житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 виник злочинний умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , з використанням своїх геніталій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_8 з використанням своїх геніталій, ОСОБА_4 , 18 березня 2024 року, близько 14 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні власного житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , скориставшись безпораднім станом потерпілої, яка є, завідома для кривдника, особою із інвалідністю другої групи внаслідок неврологічної хвороби, завів неповнолітню у спальню кімнату, де діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, положив ОСОБА_8 на ліжко, зняв з неї спідню білизну та одяг, після чого без добровільної згоди останньої, здійснив із нею вагінальний статевий акт, із використанням своїх геніталій.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у зґвалтуванні неповнолітньої особи, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонер, з середньо освітою, вдівець, який немає на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, осіб похилого віку, не адвокат, не депутат, раніше не судимий.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 ч.3 ст.152 КК України.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є: показання свідків, проведення слідчих (розшукових) дій, огляд місця події, протокол освідування підозрюваного, протокол освідування потерпілої, медична довідка про огляд потерпілої, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

18.03.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та 19.03.2024 о 15 год. 45 хв. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

20 березня 2024 року слідчим суддею Кременецького районного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії до 00 год. 00 хв. 17.05.2024.

09.05.2024 слідчим суддею Кременецького районного суду продовжено строк тримання під вартою до 18.06.2024.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти продовженню вчинення ним злочинної діяльності, його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

2. Незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск на свідків, шляхом погрози, може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, на його покази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

3. Вчиняти інші кримінальні правопорушення, зокрема добувати собі як не працююча особа матеріальні засоби для існування незаконним шляхом.

Так з врахуванням характеру тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у випадку визнання підозрюваним вини у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється, характеру правопорушення, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, що свідчить про наявність вищезазначених ризиків.

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_4 .

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний може втекти з метою уникнення відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення. Розуміючи всю серйозність вчиненого злочину, засудження суспільством його дій, ОСОБА_9 вільно та безперешкодно в будь-яку мить може поїхати у невідомому напрямку, тим самим переховуватися від органу досудового розслідування.

Зважаючи на дружні зв`язки підозрюваного ОСОБА_4 з особами, які являються учасниками у вищевказаному кримінальному провадженні, зокрема свідки та сама неповнолітня потерпіла, яка проживає у тому населеному пункті, що і підозрюваний, останній може незаконно впливати на них, що перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Варто зазначити, що перебуваючи на волі, навіть із покладеними обов`язками постійного перебування за місцем проживання чи лише у нічну пору доби, у разі обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, останній може безперешкодно спілкуватися і здійснювати вплив на учасників кримінального провадження.

Вказані ризики вказують на необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що була винесена ухвала від 20.03.2024.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 . мотивуючи тим, що ризики, що є підставами для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, продовжують існувати.

Обвинувачений не заперечив проти клопотання.

Захисник ОСОБА_6 просить змінити запобіжний захід та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, пославшись на те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є надто суворим.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, долучених до клопотання, наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшла до висновку, що воно є обґрунтованим, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе наявності обставин, які: виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а саме: котрі свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; котрі перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку слідчого судді, вказана підозра є обґрунтованою, що підтверджується наданими доказами. Надаючи оцінку наведеним доказам, слідчий суддя зважає на те, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слідчий суддя враховує те, що діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Більш того, слідчий суддя привертає увагу до того, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст. 199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту щодо існування у захисту сумнівів щодо обґрунтованості підозри оголошеної ОСОБА_4 .

Слідчий суддя констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

У зв`язку із закінченням 18 червня 2024 року строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 березня 2024 року про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені раніше ризики продовжують бути та вони виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачений може переховуватись від суду є те, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжкого злочину, зокрема, позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити дії з метою залякування потерпілої та свідків по кримінальному провадженню, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, що переважує інтереси забезпечення права підозрюваного на свободу.

Ризиком того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що пізозрюваний на даний час ніде не працює, що може спонукати його до вчинення корисливих злочинів, з метою отримання коштів для виїзду з місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також, враховуються дані, що характеризують особу ОСОБА_4 , а саме те, що він є неодруженим, утриманців не має, відсутні належні та допустимі докази про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював його перебування в умовах СІЗО.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відповідає основним вимогам кримінального процесуально закону, якими регламентовано порядок продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Отже, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, та особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, які встановлені в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на те, що строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 18 червня 2024 року, запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою, що не перевищує 60 діб та строків досудового слідства, відмовивши в задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному на цілодобовий домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 серпня 2024 року.

В клопотанні захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11.06.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1