Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4210/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000528 від 02.04.2021 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця. м. Житомира, громадянина України, зареєстрованого. за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 29.01.2020 Корольовським районним судом м. Житомира за ч.1 ст.186 КК України на 120 годин громадських робіт,-

- за ч.1 ст. 121 КК України на п`ять років позбавлення волі.

Строк покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Відповідно до ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 02 квітня 2021 року по 10 березня 2022 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній - особисте зобов`язання.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12.04.2021 у справі №295/4145/21 про накладення арешту на майно ОСОБА_7 - спортивні штани сірого кольору скасовано, спортивні штани повернуто засудженому.

-ДВД-диски залишено в матеріалах справи.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, ОСОБА_7 02 квітня 2021 року о 05 год. 24 хв. перебував біля входу в супермаркет «АТБ» по АДРЕСА_3 , де в нього на ґрунті особистих неприязних відносин виник раптовий злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, стрімко наблизився до ОСОБА_9 та раптово, несподівано для останнього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї дії, передбачаючи її суспільно-небезпечні наслідки в обстановці, що склалась, умисно наніс ОСОБА_9 один удар правою рукою в праву половину обличчя, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: черепно-лицевої та мозкової травми у вигляді уламкових переломів кісток носа та дуги правої виличної кістки, перелому задньої стінки правої гайморової пазухи, перелому кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа, геморагічного забою правої скроневої та тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки (крововиливу під тверду мозкову оболонку), посттравматичного субарахноїдального крововиливу (крововиливу під м`якою мозковою оболонкою), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч. 1 ст. 122, та ст. 128 України, пом`якшити покарання.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд поклав, в основу вироку, на його думку, неправильний висновок комплексної судово-медичної експертизи № 134 від 02.11.2021 року, яка об`єднала два види травм в одну категорію за практично однаковими ознаками, а саме лицеву травму, яка не є небезпечною для життя та перелом кісток склепіння черепа з субдуральною гематомою та субарахноїдальним крововиливом, які є тяжким тілесним ушкодженням та було спричинено потерпілому з необережності внаслідок удару головою об тверду поверхню при падінні від удару обвинуваченого. Вважає, що такі обставини підтверджуються висновком СМЕ № 646 від 28.04.2021 року та показаннями експерта ОСОБА_10 .

Відповідно до СМЕ № 646 у ОСОБА_9 виявлено черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа, геморагічного забою правої скроневої та тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки (наявності крововиливу під тверду мозкову оболонку), посттравматичного субарахноїдального крововиливу (наявності крововиливу під м`якою мозковою оболонкою), яка відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, яка могла утворитися від дії тупих твердих предметів з переважаючою контактуючою поверхнею, не виключено при падінні;

-лицеву травму у вигляді уламкових переломів кісток носу та дуги правої виличної кістки, перелому задньої стінки правої гайморової пазухи, яка відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як така, що не є небезпечною для життя, але призвела до тривалого розладу здоров`я, яка утворилась від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути рука, затиснута в кулак, лікоть зігнутої руки тощо.

Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися в термін та за обставин, вказаних в протоколах слідчих експериментів з підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 23.04.2021.

Вважає, що суд допустив неповноту судового розгляду, оскільки необґрунтовано відхилив його клопотання про призначення ще однієї судово медичної експертизи, яку просить призначити апеляційний суд.

Також, на його думку суд першої інстанції не врахував причину конфлікту, а саме що ОСОБА_7 обурила злочинна поведінка ОСОБА_11 по відношенню до неповнолітньої, що в подальшому доказується постановою Корольовського суду від 9.05.2021 року у справі № 296/3739/21, яка підтверджує факт протиправної поведінки ОСОБА_12 . Звертає також увагу суду на те, що потерпілий претензій немає та не настоює на суворому покаранні, а також, що під час розгляду справи ОСОБА_13 своєю поведінкою довів, що гідний того, аби перебувати у суспільстві, не чинив жодного правопорушення, а наразі офіційно працевлаштований.

Прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_14 подала заперечення, в яких вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23.09.2022 року просила залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Потерпілий ОСОБА_9 до апеляційного суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а про час та місце судового розгляду 27.03.2024 р. був повідомлений повісткою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого на підтвердження доводів апеляційної скарги, заперечення прокурора на апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 , в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

В основу вироку суд обґрунтовано поклав показання самого ОСОБА_7 , який частково визнав свою вину та пояснив, що 02 квітня 2021 року близько 05 год. ранку він знаходився біля входу до супермаркету «АТБ», що знаходиться по вул. Вітрука, 38 в м. Житомирі та випадково зустрів потерпілого ОСОБА_9 . З потерпілим він був раніше знайомий десь 2-3 роки. Потерпілий проживав разом із його знайомою ОСОБА_15 та її бабусею. ОСОБА_15 поскаржилась йому на те, що потерпілий погано себе поводить у родині: ображає її бабусю та домагався її. Вона поскаржилась на потерпілого десь за два тижні до подій 02.04.2021 року. Під час зустрічі з ОСОБА_16 , він привітався з потерпілим за руку, а потім згадав про те, що йому розповідала ОСОБА_15 та він запитав про це потерпілого, той йому щось відповів негарне. Він на нього розлютився та наніс йому один удар рукою в обличчя. Від його удару потерпілий впав на асфальт та ще вдарився об нього головою. Він відливав потерпілого водою, а потім викликав швидку допомогу. Коли «Швидка» приїхала, він розповів її працівникам, що потерпілий отримав ушкодження від його дій. Після цього пішов додому, де ліг спати. Приблизно о 09 год. до нього приїхали поліцейські, яким він відразу зізнався, що саме він вдарив потерпілого.

З потерпілим вони зустрілись випадково. Він не бажав заподіяти потерпілому такі тілесні ушкодження та не розраховував на це. В момент заподіяння удару потерпілому той був сильно п`яним, а він перед тим випив зовсім трохи.

У вчиненому кається та попросив пробачення у потерпілого, заподіяти саме такі тілесні ушкодження потерпілому в нього не було ніякого умислу.

Потерпілий ОСОБА_9 , пояснив, що 02 квітня 2021 року о 05 ранку він прийшов до магазину «АТБ» за продуктами харчування. Він підійшов до центрального входу до магазину, обвинувачений стояв біля входу. До цього він з обвинуваченим бачились всього декілька разів. Він привітався з обвинуваченим, можливо вони про щось розмовляли, але на даний час він це не пам`ятає. Потім обвинувачений його вдарив в лице, він впав та втратив свідомість.

Свідок ОСОБА_17 , пояснила, що потерпілий ОСОБА_9 раніше проживав з її бабусею. В цей час він постійно приходив випивший та ображав її. Одного разу він почав бити бабусю, а вона втрутилась у конфлікт та потерпілий побив і її. Потім про це вона розказала обвинуваченому ОСОБА_7 , однак, вона не просила його розібратись з потерпілим, просто хотіла комусь розказати про це. З того дня, коли вона розказала про потерпілого ОСОБА_7 до того дня коли їй повідомили, що потерпілий знаходиться у лікарні пройшов приблизно тиждень.

Свідок ОСОБА_18 , пояснив, що 02.04.2021 року він, обвинувачений та ще хлопці стояли біля магазину «АТБ». Він стояв з іншого боку від центрального входу та обвинуваченого не бачив. Він також не бачив й потерпілого. Пізніше він почув якийсь шум та побачив, що невідома на той час особа (потерпілий) лежить на спині на асфальті. ОСОБА_13 сказав йому викликати швидку, а сам пішов до магазину за водою, якою потім намагався привести потерпілого до тями. Момент удару Істоміна він не бачив. Пізніше з розмов він дізнався, що Істомін вдарив потерпілого за те, що той вчиняв домашнє насилля до ОСОБА_15 ;

Протоколом огляду місця події від 02.04.2021 року, зафіксовано місце де потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження, а саме асфальто-бетонне покриття.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №516 від 21.04.2021 по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , у останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової та лицевої травми у вигляді:

-перелому кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа, геморагічного забою правої скроневої та тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки (наявності крововиливу під тверду мозкову оболонку), посттравматичного субарахноїдального крововиливу (наявності крововиливу під м`якою мозковою оболонкою),

-уламкових переломів кісток носу та дуги правої виличної кістки, перелому задньої стінки правої гайморової пазухи,

Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою контактуючими поверхнями та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, кількість, утворення їх при самовільному падінні на площину можна виключити;

Згідно висновку експерта №627 від 23.04.2021 у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової та лицевої травми у вигляді:

-перелому кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа, геморагічного забою правої скроневої та тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки (наявності крововиливу під тверду мозкову оболонку), посттравматичного субарахноїдального крововиливу (наявності крововиливу під м`якою мозковою оболонкою),

-уламкових переломів кісток носу та дуги правої виличної кістки, перелому задньої стінки правої гайморової пазухи,

Ці тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючою контактуючими поверхнями, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та могли утворитися в термін та за обставин, вказаних в протоколах слідчих експериментів з підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 від 23.04.2021.

За висновком комісійної судово-медичної експертизи №134 від 02.11.2021 року, у гр. ОСОБА_9 було виявлено черепно-лицеву та мозкову травму у вигляді уламкових переломів кісток носу та дуги правої виличної кістки, перелому задньої стінки правої гайморової пазухи, перелому кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа, геморагічного забою правої скроневої та тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки (крововиливу під тверду мозкову оболонку), посттравматичного субарахноїдального крововиливу (крововиливу під м`якою мозковою оболонкою).

Дане тілесне ушкодження утворилися в результаті дії не менше двох травмуючих впливів:

- Тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, в результаті нанесення удару в праву половину обличчя рукою, ногою тощо, при якому утворилися уламкові переломи кісток носу, дуги правої виличної кістки та задньої стінки правої гайморової пазухи;

- Тупого твердого предмету з переважаючою контактуючою поверхнею, можливо в результаті садіння з положення стоячи як з наданням тілу додаткового прискорення так і без такого, при якому утворилися перелом кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа.

Внутрішньочерепні ушкодження у вигляді геморагічного забою правої скроневої і тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки та посттравматичного, субарахноїдального крововиливу могли утворитися в результаті будь-якого з зазначених вище травмуючих впливів, тому спричинена гр. ОСОБА_9 черепно-лицева та мозкова оцінюється як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

При відсутності внутрішньочерепних ушкоджень уламкові переломи кісток носу, дуги правої виличної кістки та задньої стінки правої гайморової пазухи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу відноситься до тяжких тілесних ушкоджень незалежно від відсутності чи наявності внутрішньочерепних ушкоджень.

Судово-медичний експерт ОСОБА_19 пояснив, що в даному випадку отримані тілесні ушкодження потерпілим з медичної точки зору щодо їх тяжкості розмежувати неможливо, оскільки в даному випадку у потерпілого було виявлено, в тому числі, внутрішньочерепні ушкодження, тому розглядаючи їх в комплексі слід однозначно прийти до висновку, що потерпілим були отримані тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

З протоколу огляду предметів від 02.04.2021 року, згідно було оглянуто DVD-диск з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_3 , було встановлено, що на ньому був зображений обвинувачений, який стоїть поруч із потерпілим та тримаються за руки, після чого обвинувачений наніс потерпілому удар правою рукою в обличчя, після чого потерпілий впав на землю;

Оцінюючи докази суд першої інстанції на переконання апеляційного суду прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 умисно спричинив ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, а тому його дії вірно були кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України.

До такого висновку апеляційний суд приходить після надання оцінки кожному з висновків судово медичних експертиз щодо виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, з врахуванням показань експертів, які вони надали в суді першої інстанції.

Апеляційний суд враховує, що за висновками експертиз № 516, 627 тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_9 класифіковані як черепно-мозкова та лицева травми у вигляді:

-перелому кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа, геморагічного забою правої скроневої та тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки (наявності крововиливу під тверду мозкову оболонку), посттравматичного субарахноїдального крововиливу (наявності крововиливу під м`якою мозковою оболонкою),

-уламкових переломів кісток носу та дуги правої виличної кістки, перелому задньої стінки правої гайморової пазухи,

віднесені до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Такі висновки експерта ОСОБА_20 узгоджуються з висновком комісійної судово-медичної експертизи №134 від 02.11.2021 року, відповідно до якого у гр. ОСОБА_9 було виявлено черепно-лицеву та мозкову травму у вигляді уламкових переломів кісток носу та дуги правої виличної кістки, перелому задньої стінки правої гайморової пазухи, перелому кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа, геморагічного забою правої скроневої та тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки (крововиливу під тверду мозкову оболонку), посттравматичного субарахноїдального крововиливу (крововиливу під м`якою мозковою оболонкою).

Дане тілесне ушкодження утворилися в результаті дії не менше двох травмуючих впливів:

- Тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, в результаті нанесення удару в праву половину обличчя рукою, ногою тощо, при якому утворилися уламкові переломи кісток носу, дуги правої виличної кістки та задньої стінки правої гайморової пазухи;

- Тупого твердого предмету з переважаючою контактуючою поверхнею, можливо в результаті падіння з положення стоячи як з наданням тілу додаткового прискорення так і без такого, при якому утворилися перелом кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа.

Внутрішньочерепні ушкодження у вигляді геморагічного забою правої скроневої і тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки та посттравматичного, субарахноїдального крововиливу могли утворитися в результаті будь-якого з зазначених вище травмуючих впливів, тому спричинена гр. ОСОБА_9 черепно-лицева та мозкова оцінюється як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

При відсутності внутрішньочерепних ушкоджень уламкові переломи кісток носу, дуги правої виличної кістки та задньої стінки правої гайморової пазухи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я.

Перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу відноситься до тяжких тілесних ушкоджень незалежно від відсутності чи наявності внутрішньочерепних ушкоджень.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника про необхідність врахування висновку СМЕ № 646, за яким у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження вигляді:

-черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа, геморагічного забою правої скроневої та тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки (наявності крововиливу під тверду мозкову оболонку), посттравматичного субарахноїдального крововиливу (наявності крововиливу під м`якою мозковою оболонкою), яка відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, яка могла утворитися від дії тупих твердих предметів з переважаючою контактуючою поверхнею, не виключено при падінні;

-лицеву травму у вигляді уламкових переломів кісток носу та дуги правої виличної кістки, перелому задньої стінки правої гайморової пазухи, яка відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як така, що не є небезпечною для життя, але призвела до тривалого розладу здоров`я, яка утворилась від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути рука, затиснута в кулак, лікоть зігнутої руки тощо.

Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися в термін та за обставин, вказаних в протоколах слідчих експериментів з підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 23.04.2021.

Так, вказаний висновок проведений експертом ОСОБА_20 суперечить двом попереднім висновкам цього експерта де виявлені тілесні ушкодження черепно-мозкова та лицева травми оцінюються як одне тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, а в новому висновку обґрунтованих міркувань чому експерт відійшов від своїх попередніх висновків та вважає, що має місце два тілесних ушкодження, а саме середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжке небезпечне для життя в момент заподіяння не зазначає.

У зв`язку з цим суд першої інстанції обґрунтовано призначив у справі нову експертизу, проведення якої доручив комісії експертів.

Висновок експерта №134 на думку колегії суддів є повним, правильним та сумнівів не викликає, в ньому переконливо вказано, що у гр. виявлено ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді черепно-лицевої та мозкової травми у вигляді уламкових переломів кісток носу та дуги правої виличної кістки, перелому задньої стінки правої гайморової пазухи, перелому кісток склепіння черепа ліворуч з переходом на основу черепа, геморагічного забою правої скроневої та тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки (крововиливу під тверду мозкову оболонку), посттравматичного субарахноїдального крововиливу (крововиливу під м`якою мозковою оболонкою) є одним тілесним ушкодженням, яке утворилися в результаті дії не менше двох травмуючих впливів. Внутрішньочерепні ушкодження у вигляді геморагічного забою правої скроневої і тім`яної часток, субдуральної гематоми правої скроневої ділянки та посттравматичного, субарахноїдального крововиливу могли утворитися в результаті будь-якого з зазначених вище травмуючих впливів ( як від удару так і від падіння).

Судово-медичний експерт ОСОБА_19 пояснив, що в даному випадку отримані тілесні ушкодження потерпілим з медичної точки зору щодо їх тяжкості розмежувати неможливо, оскільки в даному випадку у потерпілого було виявлено, в тому числі, внутрішньочерепні ушкодження, тому розглядаючи їх в комплексі слід однозначно прийти до висновку, що потерпілим були отримані тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що потерпілому ОСОБА_9 були умисно спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, оскільки травми, отримані від удару в обличчя та від падіння на асфальтобетонне покриття, у комплексі та самі по собі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, з цим висновком погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження (ст. 121 КК) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.

Колегія суддів вважає, що між діями ОСОБА_7 , який умисно завдав удар рукою в обличчя ОСОБА_9 та наслідками у виді тяжкого тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння - черепно-лицевої та мозкової травми наявний прямий причинний зв`язок, який дає підстави для кваліфікації його дій за ч.1 ст. 121 КК України.

Апеляційний суд враховує також і обставини спричинення тілесного ушкодження, а саме те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на підвищенні по відношенню до потерпілого, раптово з надмірною силою та неочікувано для потерпілого, після того як привітався з ним за руку, завдав йому удар рукою в обличчя від якого потерпілий відразу втратив свідомість та впав. Раптовість та надмірна сила удару, спрямованість удару в праву сторону обличчя, що спричинило серед іншого уламкові переломи кісток носу, дуги правої виличної кістки та задньої стінки правої гайморової пазухи свідчать, що обвинувачений об`єктивно усвідомлював суспільну небезпечність свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й неконкретизував у своїй свідомості, якою саме може бути така шкода. Тобто діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, в даному випадку за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

При цьому, доводи захисту про необхідність поділу отриманих потерпілим ушкоджень, в залежності від травмуючих впливів, а саме, що лицьова травма отримана внаслідок умисного удару рукою, а мозкова травма від падіння є необґрунтованими та базуються на особистому суб`єктивному сприйнятті захисником обставин спричинення тілесних ушкоджень без врахування висновків експертів про те, що внутрішньо черепні крововиливи слід оцінювати як тяжкі тілесні ушкодження і вони могли настати і внаслідок удару рукою в обличчя потерпілого.

Доводи про те, що суд неповно з`ясував усі обставини справи, оскільки відхилив клопотання сторони захисту про призначення ще однієї судово медичної експертизи є безпідставними, оскільки зазначене клопотання суд розглянув і прийняв по ньому відповідне обґрунтоване рішення, яке у апеляційній скарзі не спростоване.

За змістом закону, допит додаткових свідків, проведення повторних експертиз та здійснення інших процесуальних дій є правом, а не обов`язком суду. Тому відмова в задоволенні клопотань сторони захисту з цього приводу свідчить не про істотне порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження обставин кримінального провадження, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності вчинення цих дій, оскільки обставини, поставлені захистом під сумнів, були перевірені шляхом дослідження інших доказів, яким надано належну оцінку.

Покарання ОСОБА_7 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

Судом першої інстанції було враховано тяжкість кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючи дані на обвинуваченого, який раніше судимий, за вчинення злочину проти власності, вчинив тяжкий умисний злочин проти життя і здоров`я особи, за місцем проживання характеризується виключно з негативної сторони, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку та веде антисоціальний спосіб життя, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочину, а також думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні.

Крім того, врахував висновок уповноваженого органу з питань пробації, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства неможливе ( т.2 а.п.112-113).

Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 121 КК України очевидно несправедливим внаслідок його суворості, як зазначено в апеляційний скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає, не свідчать про можливість пом`якшення покарання і інші доводи захисника.

Не дають підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_7 і доводи захисту про протиправну попередню поведінку потерпілого по відношенню до знайомої обвинуваченого, яка мала місце за дві неділі до вчинення злочину, оскільки такі відомості свідчать лише про наявність у нього мотиву та наявності неприязних стосунків та не можуть виправдовувати його дії чи свідчити про наявність пом`якшуючої покарання обставини.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: