печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7721/23-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

провівши підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000153, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов вказаний обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити провадження до судового розгляду, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, справа підсудна Печерському районному суду м. Києва, підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акта немає, угоди в даному провадженні не укладалися.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при вирішенні питання призначення провадження до судового розгляду поклалися на розсуд суду.

Адвокат ОСОБА_5 при цьому просив врахувати під час прийняття рішення за результатами підготовчого засідання, що виклад обвинувачення в обвинувальному акті не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. По-перше, в обвинуваченні мають зазначатися час та місце отримання ОСОБА_7 інформації про запланований невстановленими особами злочин та обставини його змови із такими особами щодо сприяння у вчиненні запланованого злочину. По-друге, в обвинувальному акті не описано, яким чином ОСОБА_7 «надав приміщення для вчинення злочину» та яким чином «надання приміщення» сприяло вчиненню злочину. Також незрозуміло, чим за даних фактичних обставин є приміщення церкви: засобом чи знаряддям виконання пісні. Справедливим мірилом можливості призначення справи до розгляду є прогнозована можливість виконання вимог ст. 348 КПК України щодо роз`яснення суті обвинувачення, а саме: чи контактував ОСОБА_7 із особами, які виконували пісню «Богородиця», до початку їх співу, чи знав про їхні плани щодо такого співу; чи мав можливість до початку співу не пустити їх до приміщення церкви; чи мав обов`язок та можливість припинити такий спів, включно із встановленням обставини, чи чув він такий спів.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку інших захисників, також залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду, проте зазначив, що відповідно до практики ЄСПЛ обвинувачення має бути конкретним за змістом, особа повинна розуміти повний зміст висунутого проти неї обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку своїх захисників.

Клопотань сторонами в підготовчому судовому засіданні не заявлено.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м. Києва відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України, підстав для направлення провадження для визначення підсудності судом не встановлено.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених частинами 1, 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.09.2023 скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2023 в даному провадженні, якою обвинувальний акт повернуто прокурору з підстав, на які наразі звертає увагу сторона захисту.

При цьому колегія суддів зазначає, що «висновки суду про відсутність в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 повноцінного (конкретного) процесуального викладу формулювання обвинувачення та його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України є безпідставними та такими, що порушують передбачений ст. 26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, а тому, повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав, наведених в оскаржуваній ухвалі, суд вийшов за межі предмету судового розгляду, який вирішується у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдався до оцінки обставин кримінального провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Крім того, частиною 3 ст. 415 КПК України визначено, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

В свою чергу тривале непризначення судового розгляду кримінального провадження суперечить меті кримінального провадження та порушує право обвинуваченого на доступ до правосуддя.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта.

На стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на час проведення підготовчого судового засідання строк його дії сплинув, відповідних клопотань в підготовчому судовому засіданні прокурором не заявлено, відтак процесуальні підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу на час судового розгляду відсутні.

Керуючись ст. ст. 21, 314-316, 415 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000153, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 436-2 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва за участю прокурора, обвинуваченого та захисників на 03 січня 2024 року о 14-30 год.

Судовий розгляд здійснювати одноособово.

На час судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1