Справа № 639/5838/23
Провадження № 1-кп/639/524/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 26.08.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000999 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні 2-ох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2015 р.н. та ОСОБА_8 , 2019 р.н., в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 25.08.2021 приблизно о 16:00 годині керував працездатним автомобілем марки «CHEVROLET» моделі «AVEO» д.н.з НОМЕР_1 та рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год по проспекту Любові Малої в Новобаварському районі міста Харкова, з боку вул. Грушевського до вул. Костянтина Калініна.

Під час руху, поблизу будинку № 30 по проспекту Любові Малої водій ОСОБА_4 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), згідно з якими: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»; «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» та під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким на сусідній смузі руху справа та зліва зупинилися невстановлені транспортні засоби, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого допустив наїзд лівим дзеркалом заднього виду свого автомобіля на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході справа наліво відносно напрямку руху автомобіля й в момент наїзду перебувала на смузі руху ОСОБА_4 та якій за наслідками події спричинено тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/488-А/23 від 26.09.2023, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_5 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалого розладу здоров`я понад 3-х тижнів, а саме: закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, забійної рани нижньої губи, садна і синця обличчя, закритого уламкового перелому лівої стегнової кістки в нижній третині із зсувом.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-23/20590-ІТ від 21.09.2023 дії водія автомобіля марки «CHEVROLET» моделі «AVEO», р.н.: НОМЕР_1 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 18.1 та 18.4 ПДР України й виразилось у не зменшенні швидкості та не зупинці керованого автомобіля під час наближення до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким на сусідній смузі руху зупинилися транспортні засоби та на якому перебував пішохід, щоб дати дорогу останньому, що знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення нетяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

До початку судового засідання потерпілою ОСОБА_5 було подано цивільний позов до відповідачів ОСОБА_4 та ПРАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., з ПРАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» майнову шкоду у розмірі 38 597 грн. 12 коп. та моральну шкоду у розмірі 1 929 грн. 85 коп.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання, в якому просив суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, повним відшкодуванням обвинуваченим моральної шкоди останній та просив закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Також просив залишити заявлений потерпілою позов до відповідачів без розгляду.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання свого представника, підтвердила суду, що вона дійсно примирилася з обвинуваченим ОСОБА_4 , вона не має претензій до останнього ані матеріального, ані морального характеру. Також просила суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та залишити позов без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання, підтвердив суду, що він відшкодував потерпілій ОСОБА_5 моральну шкоду в повному обсязі відповідно до її позовних вимог.

Прокурор також не заперечував проти заявлених клопотань, зазначив, що відповідно до ст.46 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що ним було вперше вчинено необережний тяжкий злочин, він примирився із потерпілою і повністю відшкодував їй спричинену шкоду. Не заперечував проти залишення позову без розгляду.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі такого звільнення кримінальне провадження підлягає закриттю (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК).

Судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Потерпіла підтвердила в судовому засіданні, що вона примирилася з обвинуваченим, не висуває до нього жодних матеріальних та моральних претензій та просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень не заперечував на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаявся та примирився із потерпілою ОСОБА_5 , повністю відшкодував їй спричинену моральну шкоду, відповідно до позовних вимог потерпілої.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №1 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23 січня 2020 року (справа № 455/1490/17), 20 травня 2021 року (справа № 761/12266/19), під вчиненням злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК України; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасована новим кримінальним законом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 вересня 2018 року (справа №647/1831/15-к), припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загально-правові наслідки засудження та призначення покарання.

Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, сталої практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, беручи до уваги те, що судимість обвинуваченого ОСОБА_4 за попереднім вироком Лозівського районного суду Харківської області від 12.06.2019 року погашена, останній підпадає під критерій особи, яка вчинила необережний нетяжкий злочин уперше.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, відповідно до вимог ст.46 КК України.

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 по кримінальному провадженню необхідно залишити без розгляду, на підставі письмової заяви потерпілої від 24.11.2023 року, що не позбавляє її права звернутися з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

Вказана позиція узгоджується з висновом Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 285, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.

На підставі ст.46 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження №0000999 від 26.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 та ПРАТ «СК «УНІВЕРСАЛЬНА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- автомобіль Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий обвинуваченому ОСОБА_4 під збережувальну розписку, залишити останньому як законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової авто-технічної експертизи у сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1