У Х В А Л А

04 грудня 2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування скарги зокрема зазначив, що 29.07.2023 року він звернувся із заявою про скоєння кримінальних злочинів, передбачених ст.ст.146, 365 КК України військовослужбовцем Національної Гвардії України майором ОСОБА_4 відносно нього як фізичної особи.

21.09.2023 року, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, його скаргу було задоволено та зобов`язано слідчого Другого відділу ТУ ДБР у м.Миколаїв внести по його заяві відомості щодо вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, та розпочати розслідування.

30.09.2023 року, слідчий Другого відділу ТУ ДБР у м.Миколаєві (розташованного у м.Одеса) внесла відомості про скоєння кримінального правопорушення відносно нього до ЄРДР за №0000701 від 30.09.2023 р. стосовно лише одного кримінального злочину передбаченного ст.365 КК України. Відомості щодо кримінального злочину передбаченного ст.146 ККУ слідчий, до ЄРДР - не вносила.

30.10.2023 року він звернувся до слідчого Другого відділу ТУ ДБР у м.Миколаєві (яке розташовано у м.Одеса) з клопотанням щодо внесення кримінального злочину скоєному у відношенні нього за ознаками позбавлення волі, передбаченому ст.146 ККУ до ЄРДР.

Станом на 29.11.2023 року відомостей щодо внесення вказанного злочину до ЄРДР - у нього немає. Постанови слідчого щодо розглянутого клопотання, в нього також немає.

Вважав, що данна протиправна бездіяльність слідчого, тобто невнесення відомостей щодо скоєння у відношенні нього, ОСОБА_3 , кримінального злочину передбаченого ст.146 КК України до ЄРДР, позбавляє його можливості визнання його потерпілим в кримінальному злочині, передбаченому ст.146 УУК, користуватися усіма правами потерпілого в рамках досудового розслідування вказаного кримінального злочину, підтримувати державне обвинувачення, надавати докази саме по цьому кримінальному злочину.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.214, 303, 307 КПК України, просив слідчого суддю: зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одеса) ТУ ДБР у м. Миколаїві внести по заяві ОСОБА_3 №15999-23 мк від 01.08.2023 р. відомості про скоєння працівником Національної Гвардії України майором ОСОБА_4 кримінального злочину передбаченого ст.146 КК України, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні заявник підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий або інша уповноважена особа ТУ ДБР у м.Миколаєві в судове засідання не з`явилися. Від слідчого до суду надійшли заперечення на скаргу, в обґрунтування яких, зокрема зазначила, що після добровільного пред`явлення документів громадянином України ОСОБА_3 військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 НГУ, які на підставі наказу військового командування в виді бойового розпорядження командувача ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 28.07.2023 року здійснювали покладені на них законом заходи правового режиму воєнного стану на тимчасовому блокпосту районі Ренійського морського торгівельного порту, а саме на вигині дороги «Одеса - Рені» біля Белградського міжрайонного управління водного господарства (Ренійська дільниця дунайських споруд) ОСОБА_3 самостійно вирішив залишитись та очікувати слідчо-оперативну групу на місці зупинки, про що мається запис з камер відеоспостереження. Незважаючи про це, ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Київського районного суду на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) про невнесення відомостей до ЄРДР щодо злочину, передбаченого ст. 146 КК України.

Звертала увагу, що положення ст.214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тобто, згідно Висновку ВСУ від 01.07.2013 підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, одне посилання ОСОБА_3 на ст.214 КПК України не є достатнім для внесення даних, на які посилається скаржник, до ЄРДР.

На даний час в рамках вказаного кримінального правопорушення проводяться слідчі дії, під час яких буде надана законна оцінка діям всіх учасників події.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.303, 306, 307 КПК України, просила слідчого суддю: 1) відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його заяви на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) розгляд скарги ОСОБА_3 провести без участі слідчого.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заперечення слідчого на скаргу, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником, потерпілим, його представником, зокрема може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів скарги вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м.Одеса) ТУ ДБР у м.Миколаєві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000701 від 30.09.2023 року за ознаками, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, за фактом неправомірних дій по відношенню до ОСОБА_3 військовослужбовцями Національної Гвардії України.

30.10.2023 року, ОСОБА_3 в межах цього кримінального провадження, звернувся до слідчого з клопотанням про внесення виправлення до ЄРДР, а саме додати інформацію про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, слідчий суддя робить висновок, що положення КПК України не покладають на слідчого обов`язок вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка була вказана саме у заяві (повідомленні) про вчинене кримінальне правопорушення, а лише зобов`язують коротко викласти обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення і надати їм належну правову оцінку і попередню кваліфікацію, що в цій частині відноситься до самостійної процесуальної діяльності слідчого.

Вказаний висновок, узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у п.27 постанови від 03.07.2019 року по справі №288/1158/16-к, а саме: закон не покладає на потерпілого обов`язку встановлення обставин кримінального правопорушення та його кваліфікації. Зазначене є винятковою компетенцією органів досудового розслідування, державного обвинувачення і суду.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга заявника є необґрунтовано та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1