Провадження № 1-кп/243/271/2024
Справа № 220/545/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року та в режимі відеоконференції, під час трансляції, з приміщення Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000072 від 28 лютого 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 діб, посилаючись на продовження існування ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що без застосування найсуворішого запобіжного заходу він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка та потерпілих та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного, зазначив, що ризики необгрунтовані, просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання його підзахисного.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили судове засідання слухати у їх відсутності.

Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів встановлено наступні обставини та відповідні їм докази.

На сьогодні до суду направлений обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» на сьогодні є можливість вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб; таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану; незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Надаючи оцінку доводами сторони захисту судова колегія зазначає, що висловлені вищенаведені сумніви та заперечення щодо представлених стороною обвинувачення доказів безсумнівно підлягають ретельній перевірці під час проведення судового розгляду, разом з тим на стадії розгляду клопотань перед стадією з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд повинен їх розглянути лише в рамках прийняття рішення про наявність обґрунтованості підозри, яка повинна бути розцінена лише з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 березня 2023 року застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 квітня 2023 року, який в подальшому було неодноразово продовжено в межах строку досудового розслідування, в останнє продовжено до 28 червня 2023 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб по 25 серпня 2023 року, який був неодноразово продовжений, в останнє продовжений по 10 лютого 2024 року.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, колегія суддів відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Як видно із наданих сторонами документів, ОСОБА_5 не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, характеризується негативно, схильний до вживання алкогольних напоїв та агресивної поведінки.

Колегія суддів приймає до уваги доводи сторони обвинувачення стосовно того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та виконання процесуальних обов`язків, зокрема, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватися від суду. Разом з цим, обвинувачений не має й стійких соціальних зв`язків, неодружений, не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що навіть наявність неповнолітніх дітей, батьком яких є обвинувачений, не зможе сама по собі бути стримуючим фактором, який би унеможливив втечу обвинуваченого. При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, за таких обставин ризик ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від суду та його втечі продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.

На думку колегії суддів, стороною обвинувачення доведено також наявність ризику незаконного впливання на потерпілих та свідків з метою схиляння їх до зміни, наданих ними показань, оскільки свідки та потерпілі ще судом не допитані, крім того всі потерпілі та свідки мешкають на території населеного пункту в якому мешкає обвинувачений ОСОБА_5 ..

Крім того, колегія суддів зважає, що прокурором доведено перед колегією суддів наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_5 в умовах воєнного стану вчинив декілька тяжких та особливо тяжкий злочинів, що свідчить про наявність ризику можливого вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів при цьому відхиляє доводи сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки, враховуючи тяжкість обвинувачення, відсутність міцних соціальних зв`язків, можливість спілкування обвинуваченого із потерпілими та свідками, та вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не зможуть запобігти ризикам ухилення від суду, впливу на потерпілих та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів враховує, що запобіжний захід у виді взяття під варту є винятковим, однак, без продовження саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий рівень ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду, впливу на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

З огляду на викладене, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, спосіб у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у тому числі й сам спосіб вчинення такого кримінального правопорушення, який носить суспільно небезпечний характер, з огляду на те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, колегія суддів приходить до висновку про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, судовою колегією встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на теперішній час перебуває у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», колегія суддів вважає доцільним вирішити питання про участь обвинуваченого у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Учасники судового провадження не висловили заперечень щодо проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Положенням ч. 1 ст. 336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне здійснювати судове провадження в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 197-199, 331, 336, 376 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», строком на 60 (шістдесят) днів з 29 січня 2024 року по 28 березня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Проводити судові засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції у системі EasyCon, проведення якої доручити державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, та підлягає негайному виконанню.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали проголошений 29 січня 2024 року, о 16 год. 30 хв..

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3