У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

власника майна - ОСОБА_6 ,

його представника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в місті Ужгороді, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 18.05.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 18.05.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Через канцелярію суду від власника майна ОСОБА_6 надійшло клопотання про скасування арешту, на земельну ділянку з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16.12.2021 у справі №308/9006/21 з урахуванням ухвали від 28.12.2021, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2021 скасовано, накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження та користування цією земельною ділянкою.

Зазначає, що своє рішення колегія судців апеляційної інстанції мотивувала тим, що нею враховано доводи клопотання слідчого про те, що посадові особи Ужгородської міської ради, якими незаконно видано дозвільні документи щодо забудови земельної ділянки за кадастровим номером :24:001:0592, а також якими незаконно змінено її цільове призначення та дії осіб, яким надано дозвільні документи на забудову, свідчать про підтверджений намір змінити зовнішній вигляд земельної ділянки шляхом її забудови, що в свою чергу дає достатні підстави вважати, що невжиття заходів щодо організації заборони розпорядження та користування у будь-якому вигляді, можуть призвести до її продажу або ж незаконної забудови, що порушить права осіб, які набудуть право власності на земельну ділянку або об`єкти нерухомого майна на даній земельній ділянці, тим більше, що клопотання слідчого зумовлене забезпеченням збереження речового доказу у незмінному правовому статусі, без зміни її зовнішнього вигляду, щоб запобігти перетворенню та забудові.

Пояснює, що підставою для скасування накладеного судом арешту є обставина закінчення усіх слідчих та процесуальних дії щодо земельної ділянки (перевірки, експертизи, огляди).

Вказує, що досудове слідство тривало більше 25 місяців, протягом якого він був позбавлений права та можливості користуватись належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою; санкцією ст.366 ч.1 КК України не передбачена спеціальна конфіскація; він не причетний до кримінального правопорушення; повідомлення про підозру у кримінальному провадженні вручена підозрюваній особі; обвинувальний акт відносно вказаної особи подано до суду; за висновками колегії суддів Закарпатського апеляційного суду (ухвала від 16.12.2021) він є добросовісним набувачем земельної ділянки; належна йому земельна ділянка не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, оскільки не є матеріальним об`єктом, яка була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення; відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання держави в право на мирне володіння належним мені майном; рішенням від 02.11.2022 у справі №260/4190/21, Закарпатським окружним адміністративним судом, залишеним без змін Постановою від 28.03.2023 Восьмого апеляційного адміністративного суду, задоволено позов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання протиправним та скасування рішення IX сесії VIII скликання Ужгородської міської ради від 07.09.2021 року №424 «Про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва», а отже ОСОБА_10 умови та обмеження є законними.

Таким чином вважає, що потреба у подальшому застосуванні такого заходу як арешт земельної ділянки, відпала.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечував, з підстав необґрунтованості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вирішення питання про скасування арешту на земельну ділянку залишили на розсуд суду.

Власник майна ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_11 , подане клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового розгляду - судом.

У частині другій вказаної статті цього Кодексу зазначено про те, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного сулу Закарпатської області від 04.08.2021, справа 308/9006/21, накладено арешт у вигляді заборони розпорядження земельною ділянкою, яка є речовим доказом у кримінальному провадженні з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16.12.2021, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2021 скасовано, накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , що розташована за адресою АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження та користування цією земельною ділянкою».

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , є власником земельної ділянки з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Заявник вказує, що підставою для скасування накладеного судом арешту є обставина закінчення усіх слідчих та процесуальних дії щодо земельної ділянки (перевірки, експертизи, огляди).

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до змісту вказаної ухвали, метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження майна, яке, ймовірно, є предметом вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч.5 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.3ст.41Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання органів державної влади у володіння майном відбувалося згідно із законом: відповідно до другого речення першого абзацу цієї статті будь-яке позбавлення власності має здійснюватися «на умовах, передбачених законом»; другий абзац надає державам право здійснювати контроль за користуванням, вводячи в дію «закони».

Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (рішення у справі «Лекіч проти Словенії», заява № 36480/07, пункт 95, від 11 грудня 2018 року).

Згідно з обвинувальним актом, заявнику, який є власником земельної ділянки, будь-якого звинувачення не висунуто.

З огляду на викладене та враховуючи, що вказана земельна ділянка належить ОСОБА_6 , по ній призначені та виконані експертизи, зазначена земельна ділянки конфіскації та спеціальній конфіскації не підлягає, а тому суд вважає, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба.

Таким чином, суд приходить до висновку, що внесене клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.132, 170-174, 369 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Закарпатського апеляційного сулу від 16.12.2021, справа №308/9006/21 у кримінальному провадженні №0000174 від 18.05.2021, на земельну ділянку з кадастровим номером:24:001:0592, площею 0,5179 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , що розташована за адресою АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження, користування та відчуження цієї земельної ділянки

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1