Справа № 496/3701/23
Провадження № 1-кп/496/518/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, із повною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, гранатометника 2 механізованого відділення бойової машини 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , солдата,

-у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді гранатометника 2 механізованого відділення бойової машини 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у вихідному районі виконання бойового завдання поблизу АДРЕСА_2 , 01 жовтня 2022 року, о 17 годині, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з мотивів боягузтва та слабкодухості, відкрито відмовився виконати накази начальників, а саме усний наказ командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , що на той час виконував обов`язки командира 1 механізованої роти цієї ж військової частини, щодо висування з вихідного району виконання бойового завдання для проведення наступальних дій у напрямку АДРЕСА_2 , а також бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 від 01.10.2022 за № 6т щодо здійснення наступальних дій в напрямку АДРЕСА_2 та взяття визначених рубежів під вогневий контроль, про що відкрито заявив своєму прямому начальнику командиру роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_5 та, як наслідок, не виконав вказані накази, хоча повинен був і об`єктивно міг їх виконати.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав. При цьому пояснив, що після нічного бою, він прибув до розташування частини і через деякий час командир наказав знову збиратись на позиції, на що він відмовився так як не відпочив та погано себе почував. Бажає служити в іншій військовій частині та боронити країну.

В судовому засіданні прокурор просив суд призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69, 62 КК України у виді двох років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винним у скоєнні вказаного кримінального правопорушення і його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв навмисний тяжкий злочин, раніше не судимий, за місцем проходження служби характеризується посередньо, виконував свій обов`язок по захисту Батьківщини від відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, наявність пом`якшуючих обставин з`явлення зі зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, а тому суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст. 62 КК України призначити йому покарання у виді 1 року тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення, як ним, так і іншими військовослужбовцями нових злочинів, а також сприятиме стимулюванню дотримання військовослужбовцями військової дисципліни під час проходження ними військової служби.

Підстав для обрання запобіжного заходу не має.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 374 КПК України, ст. ст. 62, 65, 66, 69, ч. 4 ст. 402 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України і призначити йому покарання зі застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі на 1 (один) рік тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу фактичного його затримання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1