Справа №519/1644/23
У Х В А Л А

05.10.2023 року м. Южне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 21.07.2023 про відмову в задоволенні заяви про визнання особи потерпілою,

У С Т А Н О В И В:

05.10.2023 скаржник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого та скасування постанови слідчого ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 21.07.2023 про відмову в задоволенні заяви про визнання особи потерпілою.

Дослідивши матеріали заяви та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов до наступного.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК, на слідчого суддю покладається функція здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно із частиною 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Статтею 113 КПК визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього кодексу

Частинами 1, 3, 5, 7 статті 115 КПК визначено, що строки, встановлені цим кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Відповідно до частини 1 статті 116 КПК, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Згідно із частиною 1 статті 117 КПК, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

З огляду на вищенаведене, поновленню підлягають порушені винятково з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом, адже дотримання строків звернення до суду є одним із засобів забезпечення виконання завдань кримінального провадження учасниками судового провадження, оскільки інститут строків у кримінальному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності та стимулює як суд, так й учасників кримінального процесу добросовісно користуватись правами та належно виконувати обов`язки.

Відтак поважними причинами пропуску процесуального строку можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась із скаргою, заявою чи клопотанням, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

З матеріалів скарги вбачається, що 21.07.2023 слідчим ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 винесена постанова про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання особи потерпілою.

Відповідно до частини 1 статті 304 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При цьому, матеріали скарги не місять жодних доказів отримання скаржником вказаної постанови саме 28.09.2023, тобто відсутні докази того, що вказана скарга подана до суду без порушення строків, визначених частиною 1 статті 304 КПК України. Крім того, скаржником не ставиться питання про поновлення строків на подання скарги.

У п.3 ч.2 ст.304 КПК України передбачено, що скарга, подана після закінчення строку, повертається особі, яка її подала, якщо, зокрема, особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до висновку, що скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 21.07.2023 про відмову в задоволенні заяви про визнання особи потерпілою, необхідно повернути особі, яка її подала.

За змістом положень ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє особу на звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст.303-304 КПК України, із відповідною скаргою.

Керуючись ст.303-304 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого ВП №4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 21.07.2023 про відмову в задоволенні заяви про визнання особи потерпілою - повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня її проголошення або отримання копії ухвали особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Слідчий суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_1