№ провадження 1-кп/646/453/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2024 Червонозаводський районнийсуд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002835 від 21.11.2023 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості від 24.11.2023 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нехворощ Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , має звання старший солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2022 №49/1сс старшого солдата ОСОБА_3 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_2 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 3 гранатометного відділення протитанкового взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №93 від 30.03.2023 старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частиш першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв. 26.04.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом Україні «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 годин 30 хвилин 25 травня 2022 року, строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв. 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв. 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 20.05.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв. 18.08.2023 строком на 90 діб, який діє на теперішній час.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним в принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має праве віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори генерал-лейтенанти, - для військовослужбовців рядового, сержантського старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1 153/2008 (далі - Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам. начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, старший солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби у складі 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 02.11.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Так, 02.11.2023 приблизно о 8 год 40хв начальником штабу-першим заступником командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_6 вишикувано військовослужбовців взводу протитанкових ракетних комплексів 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в тому числі старшого солдата ОСОБА_3 в пункті тимчасової дислокації підрозділу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_3 , з метою доведення усного наказу на підставі бойового розпорядження командира від 02.11.2023 №9/453 командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Під час шикування начальником штабу-першим заступником командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_6 в усному порядку було доведено наказ на підставі бойового розпорядження командира від 02.11.2023 №9/453 командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 про те, що з метою недопущення прориву противника з напрямку Першотравневе ур. Загоруйківка, подальшого виконання завдань щодо відсічі збройної агресії з боку російської федерації, реагування на зміни в обстановці, висунутися на взводний опорний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 4 механізованої роти з метою посилення оборони.

Будучи невдоволеним наказом щодо висунення на взводний опорний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 4 механізованої роти з метою посилення оборони, старший солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати вказаний наказ та здійснювати висунення на взводний опорний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 4 механізованої роти з метою посилення оборони, недопущення прориву противника, подальшого виконання завдань щодо відсічі збройної агресії з боку російської федерації, реагування на зміни в обстановці. Після цього у зв`язку з відкритою відмовою старшого солдата ОСОБА_3 від виконання усного наказу, доведеного начальником штабу-першим заступником командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_6 , ОСОБА_3 залишено в пункті дислокації 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, тобто непокора- відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

24.11.2023 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні 0002835 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за змістом умов якої обвинувачений ОСОБА_7 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України, вчиненого за вищевикладених обставин та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, щиро каятися та активно сприяти розгляду кримінального провадження судом.

Крім того, сторони погодили, що обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести покарання за ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Крім того, відповідно до положень ст. 62 КК України сторони погодилися замінити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на 2 роки.

У підготовчому судовому засіданні учасники процесу просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Пунктом 2 ч. 1 ст. 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Частиною 4 статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнав себе винуватим ОСОБА_3 , відповідно до статті 12 КК України є тяжким та шкода завдана лише державним інтересам, отже угода відповідає вимогам закону.

Суд переконався, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, та встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди щодо обмежень в частині оскарження вироку, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з урахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Виходячи з викладеного, враховуючи обставини справи, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, одружений, приймаючи до уваги такі пом`якшуючі обставини як щире каяття та активе сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 62 КК України, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, замість призначеного покарання у виді двох років позбавлення волі призначити покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 роки, про що дійшли згоди сторони.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

У межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 03.11.2023 щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 53 680 грн.

На підставі довідки виданої 07.11.2023 ДУ «Харківський слідчий ізолятор» встановлено, що ОСОБА_3 , який тримався під вартою з 02.11.2023 по 06.11.2023, звідки звільнений у зв`язку зі сплатою застави.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений у ході розгляду справи, то запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.11.2023, укладену між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 62 Кримінального кодексу України замінити ОСОБА_3 призначене покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного прибуття до місця відбуття покарання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.11.2023 по 06.11.2023 із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками - скасувати.

Після набрання цим вироком законної сили заставу в розмірі 53 680 грн(п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), внесену 06.11.2023 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області у якості застави за ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03.11.2023 у справі №642/6450/23 повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1