Справа № 729/853/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

30 січня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001017 від 17.10.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища , не одружений, офіційно не працюючий , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, -

за участі : прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

16.10.2022 року, близько 16 год. 45 хв. , ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння , керував автомобілем марки Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Шевченка в с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області у напрямку до с. Новий Биків Ніжинського району Чернігівської області , на заокругленні дороги поблизу будинку № 34 не врахував дорожню обстановку , не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу , щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним , внаслідок чого не справився з керуванням автомобіля , виїхав на тротуар розташований праворуч від проїзної частини , де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отрмав тілесні ушкодження , а саме множинні переломи кісток обличчя , множинні забійні рани на голові , закриту травму грудної клітки - забої легень , множинні переломи кісток тазу , закриту травму живота- розрив заочеревинного простору , печінки, які зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо - транспортної пригоди та в сукупності , за ознакою небезпеки життя в мить спричинення відносяться до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР України ( водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння ) , п.12.1 ПДР України ( не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транстпортного засобу та безпечно керувати ним ) , п. 11.13 ПДР України (забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил), що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо- транспортної пригоди і знаходиться в причинному зв"язку з наслідками , які настали в результаті ДТП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав повністю , зазначивши , що він в той день мав негаразди в сім"ї , тому вживав алкоголь та сів за кермо . В с. Нова Басань він дійсно на вул Шевченка не справився з керуванням, виїхав на тротуар . Він відчув удар , зупинився , вийшов з автомобіля , не зрозумів що сталося та пішов, а потім повернувся та дізнався, що збив людину.

В скоєному щиро розкаюється , у потерпілого просить пробачення , всі витрати на лікування та моральні збитки він відшкодував та просить не обирати йому міру покарання з позбавленням волі та не позбавляти права керування транспортними засобами , оскільки саме з керуванням транспортними засобами пов"язана його робота та дохід сім"ї.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 висловив свою думку щодо позову та наданої заяви, зазначивши , що 16.10.2022 року він рухався по тротуару в с. Нова Басань по вул. Шевченка , на нього здійснв наїзд автомобіль та потерпілий отримав травми , внаслідок чого був госпіталізований спочатку до Бобровицької лікарні, а потім до Київської міської лікарні та проходив реабілітацію в реабілітаційному центрі , проте і на даний час реабілітація продовжується. Внаслідок ДТП він поніс матеріальні збитки , а саме витрати на лікування, реабілітацію, діагностику та йому була заподіяна моральна шкода, том він подав позов . Проте на даний час обвинувачений відшкодував йому всі витрати , в зв"язку з цим ним подана заява про відмову від позову , яку він підтримує в судовому засіданні. Щодо міри покарання , то просить не призначати обвинуваченому покарання пов"язане з позбавленням або обмеженням волі та не позбавляти його права на керування транспортними засобами.

Так як обвинувачений визнав вину в повному обсязі , учасники процесу не оспорюють фактичні обставини та вважають недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого, які ніким не оспорюються та просять обмежитись лише допитом обвинуваченого , дослідженням процесуальнх документів та характеризуючих даних. Зміст обставин , які ними не оспорюються їм зрозумілий , їх позиція щодо такого розгляду є добровільною , наслідки їм зрозумілі . Враховуючи позицію учасників , суд ухвалив розгляд проводити відповідно до ч.3 ст.349 КПК України , обмежившись лише допитом обвинуваченого , дослідженням процесуальнх документів та характеризуючих даних.

Враховуючи зізнавальні покази обвинуваченого , які узгоджуються з фактичними обставинами вчиненого та які викладені в обвинувальному акті, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України , так як він порушив правила безпеки дорожнього руху , при цьому керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння , що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення , обставини скоєння правопорушення та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, враховує особу обвинуваченого, його поведінку під час досудового розслідування та в судовому засіданні , позицію потерпілого та інші обставини, що мають значення .

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та сприяння в розкритті злочину , повне відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин , що обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується з позитивної сторони , займається волонтерською діяльністю. Як під час досудового розслідування , так і під час судового розгляду давав покази, не намагався перешкоджати слідству з метою уникнення від відповідальності , вину визнав. Під час розгляду, судом було встановлено, що правопорушення відповідно до ст.12 КК України є злочином та відноситься до категорії тяжких, в момент вчинення злочину перебував в стані алкогольного сп"яніння , щиро розкаявся, в добровільному порядку відшкодував матеріальну та моральну шкоду .потерпілому. Потерпілий не наполягає на покаранні пов"язаному з позбавленням або обмеженням волі.

Орган пробації склав та подав до суду досудову доповідь, згідно висновку якої виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, з встановленням іспитового строку та визначенням передбачених ст.76 КК України обов"язків.

Проте вчинення дорожньої транспортної пригоди водієм, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння, унеможливлює звільнення його від призначеного покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК, оскільки зазначеною статтею передбачена заборона у її застосуванні.

Відповідно до ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, отже враховуючи пом"якшуючі обставини встановлені в даному кримінальному провадженні, які істотно знижують ступінь тяжкості, визнання вини обвинуваченим та його позитивну характеристику , позицію потерпілого , суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання передбачене в санкції ч. 2 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі нижче від нижчої межі встановленої в санкції статті та з позбавленням права керувати транспортними засобами.

По справі потерпілим ОСОБА_6 заявлявся цивільний позов , проте так як йому обвинуваченим в позасудовому порядку відшкодована шкода , він відмовляється від позовних вимог. Заява про відмову від позову подана до початку розгляду позовної заяви , підтримана під час надання пояснень в судовому засіданні , інші учасники не заперечували щодо задоволення даного клопотання. Дослідивши заяву про відмову від позову та матеріали справи, суд вважає за необхідне прийняти відмову від позову та на підставі ст. 255 ЦПК України закрити провадження у справі, оскільки позивач, відповідно до положень ст.ст.49, 255 ЦПК України відмовилася від позову, підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені і відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.4 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.суд вважає можливим прийняти відмову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого.

Запобіжний захід не застосовувався, клопотання про його застосування не заявлялося, отже підстав для його застосування немає.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання з урахуванням положення ст. 69 КК України у виді 1 (одного ) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 ( п"ять) років.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 6040 грн. 96 коп. за проведення судових експертиз.

Прийняти відмову ОСОБА_6 від позову, провадження за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрити.

Скасувати арешт на все майно яке належить ОСОБА_3 , накладений відповідно до ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17.07.2023 року в справі № 729/853/23, 1-кп/729/107/23.

Скасувати арешт на автомобіль марки Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 та на велосипед ОСОБА_6 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 19.10.2022 року .

Речові докази автомобіль марки Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП №2 Ніжнського РУЮ ГУНП в Чернігівській області повернути у володіння ОСОБА_3 , велосипед фіолетового кольору належний ОСОБА_6 , який зберігається в кімнаті речових доказів ВП №2 Ніжнського РУЮ ГУНП в Чернігівській області повернути у володіння ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження , який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1