Номер провадження: 11-сс/813/1760/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2023.2023 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що з матеріалів скарги вбачається, що 23.09.2023 р. адвокат ОСОБА_6 звернувся до Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яке за своїм змістом свідчить про процесуальну бездіяльність дізнавача ОСОБА_8 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №90004440 від 30.08.2017 року. Така бездіяльність не є підставою для внесення певних відомостей до ЄРДР, в той же час може бути підставою для відсторонення дізнавача.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його скаргу у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя неналежним чином розглянув його скаргу, не з`ясував обставини справи, не прийняв до уваги, що дізнавач в силу невиконання своїх службових обов`язків не виконав рішення суду.

Позиції учасників апеляційного розгляду

До початку апеляційного розгляду від особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просив провести розгляд справи без його участі та участі його довірителя - ОСОБА_7 .

Представник Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подавав, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути провадження за його відсутності.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді скарги на бездіяльність посадових осіб пов`язану із невнесенням відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР визначені положеннями ст.ст. 214, 303, 304 КПК.

Статтею ст.214 КПК передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 304 КПК передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

На переконання апеляційного суду, під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так, із заяви адвоката ОСОБА_6 про вчинення злочину від 23.09.2023 року (а.с. 3) вбачається, що він просить внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості до ЄРДР за даною заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України.

Слідчий суддя на викладені скаржником доводи не звернув уваги та, приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги, виходив з того, що обставини, викладені в повідомленні про злочин, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь якого кримінального правопорушення і ці обставини не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в ньому неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. А бездіяльність дізнавача ОСОБА_8 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №90004440 від 30.08.2017 року не є підставою для внесення певних відомостей до ЄРДР, в той же час може бути підставою для відсторонення дізнавача.

З цими висновками апеляційний суд не погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор. Внесенню до ЄРДР підлягають відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не відомості про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає.

Апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що подана 23.09.2023 року заява містить відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, та ці відомості безпідставно не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки з матеріалів судової справи вбачається, що в заяві про скоєне кримінальне правопорушення адвоката ОСОБА_6 міститься посилання на те, що ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 02.11.2022 року зобов`язано дізнавача СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №90004440, належним чином розглянути в порядку, встановленому ст.220 КПК України, клопотання адвоката ОСОБА_6 від 08.10.2022 року про проведення відповідних процесуальних дій та прийняти відповідне рішення, про результати якого повідомити ініціатора клопотання, та вказане судове рішення не виконане до теперішнього часу, що може свідчити про наявність в діях дізнавача ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 21 КПК України «судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 02.11.2022 року підлягала обов`язковому виконанню.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги в даній справі, колегія суддів, між іншим, враховує аналіз скарг даної категорії в судовій практиці, який свідчить про те, що заяви та повідомлення, які містять достатні для внесення до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення, складають найменшу чисельність від загальної кількості. Водночас в цих заявах зазначена інформація, що має бути предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку. У таких заявах наводяться обставини, факти або твердження, які свідчать або можуть свідчити про кримінальне правопорушення. При цьому, викладення заяви у деяких випадках на побутовому рівні не є перешкодою для внесення відомостей до ЄРДР, якщо описана заявником подія потенційно може бути предметом кримінально-правової оцінки або описані діяння можна охарактеризувати, як суспільне-небезпечне протиправне діяння.

Натомість, уповноваженими особами Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві на час розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 не прийнято жодного рішення по його заяві, що свідчить про бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР.

При вирішені питання щодо достатності обставин, які слугують підставою для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 382 КК України органу досудового розслідування, слідчому, прокурору та слідчому судді слід враховувати, що дана категорія справ передбачає ретельну перевірку наявності в діях особи ознак складу кримінального правопорушення.

Враховуючи, що в заяві адвоката ОСОБА_6 та долучених до неї документів наявна інформація щодо обставин, які можуть свідчити про можливий факт існування події кримінального правопорушення, яким неможливо надати остаточну правову оцінку без її детальної перевірки в процесуальному порядку, колегія суддів вважає, що зазначених у заяві відомостей достатньо для реєстрації відомостей до ЄРДР.

Водночас апеляційний суд звертає увагу, що внесення відомостей до ЄРДР і початок досудового розслідування по такій заяві абсолютно не означає, що воно матиме результатом притягнення певної особи до кримінальної відповідальності з усіма наслідками, що витікають із цього, оскільки під час процесуальної перевірки може бути не встановлено складу злочину, що слугуватиме закриттю кримінального провадження в порядку ст.284 КПК.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на обставини, яким слідчим суддею не надано належної правової оцінки, які також свідчать про існування факту бездіяльності правоохоронного органу.

Тому прийняте слідчим суддею рішення не можна вважати законним та обґрунтованим. За такого, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 32, 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2023.2023 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєвіщодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою.

Зобов`язати відповідальних уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєвівнести в порядку ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою адвоката ОСОБА_6 від 23.09.2023 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4