Справа № 646/1161/23
№ провадження 1-кп/646/217/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2023 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у режимі відеоконференції з Державною установою «Харківський слідчий ізолятор» кримінальне провадження №000574 від 01.07.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

22.11.2019 вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України(в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 22 серпня 2018 року по дату винесення даного вироку включно із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вважаючи таким, що повністю відбув призначене покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2022 обвинувачений ОСОБА_8 , діючи повторно, умисно самостійно у період часу приблизно з 13 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв., більш точного часу як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, встановити не виявилось можливим, під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, знаходився біля закладу «Дубки», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, 1-А та побачив, що біля вказаного вище закладу був розміщений велосипед сірого кольору, марки «Саmaro», моделі «Falcon».

Саме в той час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на скоєння таємного викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи самостійно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, з метою наживи, ОСОБА_8 підійшов до місця, де стояв велосипед на підніжці, сірого кольору, марки «Саmaro», моделі «Falcon», помітив, що вказаний велосипед нічим не прив`язаний, вважаючи, що його дії ніхто не бачить, умисно взяв вищевказаний велосипед, та поїхавши за місцем свого мешкання, покинув місце вчинення злочину, заволодівши у такий спосіб вказаним майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6768,00 гривень, що підтверджено висновком судової товарознавчоїекспертизи №СЕ-19/121-22/8041-ТВ від 12.07.2022.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, як вони викладені в обвинувальному акті, визнав повністю, про те, що 23.06.2022 у денний час доби, знаходячись біля закладу «Дубки», який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, 1-А побачив велосипед сірого кольору, марки «Саmaro», моделі «Falcon». ОСОБА_8 , помітивши, що вказаний велосипед нічим не прив`язаний, забрав його та поїхав. Після цього вкрадений велосипед продав, на отримані гроші придбав продукти харчування. Щиро розкаявся у вчиненому. Осуджує скоєне ним діяння, пояснив, що вчинив злочин, оскільки за місцем останньої роботи мав заборгованість з заробітної плати. Просив суворо не карати, не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі, оскільки має проблеми зі здоров`ям, на що під час судового розгляду він неодноразово звертав увагу суду, так як в умовах ізоляції немає можливості отримати повне лікування.

Захисник обвинуваченого підтримала думку свого підзахисного та просила, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, визнання вини та його щире каяття, призначити йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України. На підтвердження проблем обвинуваченого зі здоров`ям захисник надала до матеріалів справи інформацію з КНП «Міська багатопрофільна лікарня №18» ХМР, відповідно до якої ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні, переводився до хірургічного відділення у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. У ОСОБА_8 були встановлені у лікарні такі діагнози: гострий панкреатит, важкий перебіг; кіста голівки підшклункової залози; токсичний гепатит; синдром портальної гіпертензії; пупочна грижа. Надані виписка з медичної карти та результати клінічних досліджень. Крім цього, захисник надала характеристику з релігійної організації «Воскресіння» - церква євангельских християн баптистів, відповідно до якої ОСОБА_8 проходив у них реабілітацію, характеризується позитивно. Має намір змінити життя на краще, допомагає людям. Має міцні соціальні зв`язки з церквою. Крім цього, захисник зазначила, що зверталася до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 206 КПК про ненадання медичної допомоги під час тримання під вартою в державній установі, яку було задоволено. В підтвердження даної обставини надана ухвала слідчого судді від 06.11.2023.

Потерпілий ОСОБА_6 подав письмову заяву про розгляд кримінальної справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, по мірі покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 визнав себе винним повністю і не оспорює викладені в обвинувальному акті обставини скоєного кримінального правопорушення, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, немає сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин у справі, які ніким не оспорюються, обмежившись показаннями обвинуваченого, і дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині даних, що характеризують особу обвинуваченого. Суд роз`яснив учасникам судового розгляду застосування та наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України.

Показання обвинуваченого відповідають обставинам та пред`явленому йому обвинуваченню.

Суд вважає винним обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за яке він підлягає покаранню.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його покарання.

ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, в силу ст. 66 КК України, для обвинуваченого є визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, в силу ст. 67 КК України, для обвинуваченого судом не встановлено.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено наступне.

ОСОБА_8 з середньою освітою, неодружений. У лікаря-нарколога на обліку не перебуває, до КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР впродовж останніх п`яти років не звертався. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності 22.11.2019.

Суд отримував інформацію на запити суду від Харківської міської медичної частини № 27 філії «ЦОЗ ДКВС України» у Харківській та Луганській областях Держустанови «Центру охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» 14.07.2023, 11.09.2023, 05.12.2023 ОСОБА_8 , 1979 р.н. прийнятий на диспансерний облік з діагнозами: хронічний панкреатит нестійкої ремісії. Хронічний дерматит. Хронічна кропив`янка. Має ознаки хронічного панкреатиту, гепатиту, холангіту та гіперпневматоз кишечника.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини його вчинення та наслідки, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, також мотивацію вчиненого ним кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який має непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного злочину проти власності, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк та в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. При цьому, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення та попередження ним нових злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, і дотримуючись вимог п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване, а тому враховуючи обставини конкретної кримінальної справи та дані про особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують його покарання, а саме визнання вини, щире розкаяння у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ненастання від його дій тяжких наслідків, позицію потерпілого, який не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому та не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , застосувавши до нього положення ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, має на меті не лише покарання, а і виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , з урахуванням обставин вчиненого ним злочину, його матеріального становища, фактичних обставин, його життєвих умов та стану здоров`я.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого має забезпечити виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, пом`якшуючі його відповідальність обставини, а також ставлення до скоєного, висловленого в ході судового розгляду.

Крім того, ч. 3 ст. 76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Відносно обвинуваченого обирався ухвалою слідчого судді запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався під час судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням,запобіжний захід відносно нього у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» слід змінити, звільнивши його з-під варти негайно та до набрання вироку законної сили обрати запобіжний захід в виді особистого зобов`язання.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України суд зараховує ОСОБА_8 , у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 19.03.2023 по фактичну дату звільнення з-під варти, включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06.07.2022, на тимчасово вилучене майно, скасувати.

Долю речового доказу вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування у справі проведені судова товарознавча фахівцем науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС. Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349 ч. 3, 368, 370, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» змінити, звільнивши його з-під варти негайно та до набрання вироку законної сили обрати запобіжний захід в виді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_8 прибувати за першою вимогою до суду; не відлучатися за межі Харківської області без дозволу суду.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 , у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 19.03.2023 по фактичну дату звільнення з-під варти, включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 06.07.2022, арешт на тимчасово вилучене майно.

Речовий доказ: велосипед сірого кольору, марки «Саmaro», моделі «Falcon», вилучений у ході огляду 01.07.2022 за адресою: АДРЕСА_2 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід Держави витрати, пов`язані з залученням експерта за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/8041-ТВ від 06.09.2022 у розмірі 566,34 грн.

Прокурору та обвинуваченим копію вироку вручити негайно після його проголошення, учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку суду направити його копію.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_8 з моменту вручення йому копії. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. В іншому разі вирок набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційного суду, якщо його не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1