Справа №705/5740/23
1-кп/705/1284/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

законного представника малолітньої ОСОБА_5

особи відносно якої вирішується клопотання ОСОБА_6

законних представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника потерпілого ОСОБА_9

представників служб ОСОБА_10 , ОСОБА_11

психолога ОСОБА_12

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання про застосування до малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Аполянка, Уманського району Черкаської області, українки, учениці 6-го класу Бабанського ліцею Бабанської селищної ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадження №0001273 від 28.07.2023 року, за скоєння суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 154 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітньої ОСОБА_6 за вчинення суспільно - небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 154 КК України.

Судом установлено, що ОСОБА_6 будучи малолітньою, вчинила суспільно-небезпечне діяння при таких обставинах.

Приблизно в кінці травня 2023 року, у післяобідній час, точний час органом досудового розслідування не встановлено, малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у закинутому приміщенні ферми, що в с. Аполянка, Уманського району Черкаської області, разом з малолітнім ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та своїм малолітнім братом ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснюючи протиправний психічний вплив на їхню свідомість, шляхом погрози розголосити відомості, які останні хотіли б залишити в таємниці, тим самим обмежуючи їх можливість діяти за своєю волею, діючи умисно, протиправно, змусила малолітнього ОСОБА_13 та малолітнього ОСОБА_14 зняти свій одяг та нижню білизну та всупереч їхньої волі примусила зайнятись оральним сексом та доторкатись один одного статевими органами, а сама в цей час спостерігала за ними, перебуваючи поруч.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 154 КК України, тобто примушування особи без її добровільної згоди до здійснення акту сексуального характеру з іншою особою, поєднане з погрозою розголошення відомостей, що ганьблять її.

Вказане діяння вчинене малолітньою ОСОБА_6 після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення чотирнадцятирічного віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, зазначила, що ОСОБА_6 є малолітньою, вчинила суспільно-небезпечне діяння не досягнувши віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, суду пояснила, що в кінці травні 2023 року вона гуляла в доганялки з хлопцями ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Вона залізла на деремо, хлопці її не могли дістати. Вона сказала, що злізе з дерева, якщо хлопці підуть з нею на ферму. Коли вони прийшли на ферму, то вона змусила хлопців роздягнутися, поцілувати один одному їхні статеві органи, а тоді торкнутися один одного статевими органами, при цьому вказавши, що якщо вони не виконають її наказу, то вона розповість батькам, що вони курили.

Окрім визнання вини ОСОБА_6 , її вина у вчиненні суспільно-небезпечного діяння підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:

- показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні показав, що до його сина ОСОБА_13 прийшли гуляти сусідські хлопчики. Один з хлопчиків розповів, що ОСОБА_16 заставляла ОСОБА_17 і ОСОБА_18 займатися сексом. Після цього він поговорив зі своїм сином і син розповів, що граючись ОСОБА_19 сховалася на дереві, і щоб вона злізла з нього, хлопчики мали піти з нею на ферму. Вона завела хлопчиків на ферму та заставила роздягнутися, облизувати один одному статеві органи;

- даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 27.07.2023;

- витягом з ЄРДР від 27.07.2023 за ч.3 ст.154 КК України;

- даними протоколу огляду місця події від 29.07.2023 з фото таблицею.

У судовому засіданні захисник малолітньої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

У судовому засіданні законний представник малолітньої ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

У судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 просили задовольнити клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру та встановити додаткові обмеження стосовно малолітньої ОСОБА_6 з приводу користування Інтернет послугами та періодичного проходження психолога.

У судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_8 просила задовольнити клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру.

Представник служби у справах дітей та представник ювенальної превенції у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру"передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.3 ст. 154 КК України, доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_6 свою винуватість визнала та щиро розкаялася у вчиненому, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, навчається, за місцем навчання характеризується добре, за місцем проживання характеризуються добре. ОСОБА_6 вчинила суспільно-небезпечне діяння у віці 11 років. Згідно ст. 22 КК України вона не досягнула віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже вона підпадає під критерії, зазначені в статті 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу малолітньої, характеристики малолітньої, умови життя, виховання і поведінку, її ставлення до вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до малолітньої ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст.22,97,105 КК України, ст. ст.318,322,342-376,498-501 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст.154 КК України задовольнити.

Застосувати щодо малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Аполянка, Уманського району Черкаської області, українки, учениці 6-го класу Бабанського ліцею Бабанської селищної ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у кримінальному провадженні №0001273 від 28.07.2023 року, за скоєння суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 154 КК України, у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк застосування заходів виховного характеру визначити терміном на 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1