Справа № 163/1926/23
Провадження № 1-кп/163/188/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000187 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ростова на Дону, російської федерації, українця громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , середньої освіти, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 у вересні місяці 2022 року, точних дати та часу досудовим слідством не встановлено, діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та метою на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території, що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході допомоги у роботі по господарству на подвір`ї потерпілого ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю останнього, шляхом вільного доступу таємно викрав з господарського приміщення, що розташоване на вказаній вище території належний останньому електрорубанок марки «Procraft PE 2150» сірого кольору потужністю 1.3 кВт з первинним упакуванням, вартістю 2443,73 грн, який знаходився з правої сторони від входу на столі для інструментів, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вказану суму чим вчинив крадіжку в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю і показав, що дійсно незаконно таємно викрав належне потерпілому майно.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, в режимі телефонограми просив розгляд проводити за його відсутності.

Обвинувачений в судовому засіданні заявив, що не оспорює і визнає доведеними спосіб, час, місце, мотив вчинення ним кримінальних правопорушень та фактичні обставини обвинувачення.

За таких обставин при згоді сторін кримінального провадження суд дослідив докази в порядку ч.3 ст.349 КПК України і приходить до висновку, що повністю доведено винуватість ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, незначну суму викраденого, особу обвинуваченого, який є особою старшого віку, у вчиненому щиро розкаявся, до кримінальної відповідальності притягується вперше, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих обставин за обвинуваченням за ч.4 ст.185 КК України суд відносить те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому майнову та моральну шкоду.

Обтяжуючих обставин за обвинуваченням за ч.4 ст.185 КК України не встановлено.

Встановлені фактичні обставини справи свідчать про легковажність ОСОБА_4 до вчинених ним кримінального правопорушення виною чого є відсутність коштів та працевлаштування.

Отже, по справі встановлено сукупність пом`якшуючих обставин, яка, на думку суду, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а особа обвинуваченого не свідчить про його підвищену суспільну небезпеку.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі мінімальним строком.

Призначення менш суворого покарання санкцією статті ч.4 ст. 185 КК України не передбачене і немає підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

При цьому суд оцінюючі всі обставини в сукупності приходить висновку, що виправлення й перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому, для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень від відбування покарання його слід звільнити з іспитовим строком випробування та покладенням встановлених обов`язків, що повинно дисциплінувати останнього у його легковажних вчинках, особливо в умовах воєнного стану.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати згідно із ст.124 КПК України належить покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривні процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1