Справа № 573/1815/23
Номер провадження 1-кп/573/197/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 12 вересня 2023 року за №0000493 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Білани Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2023 року, біля 14:32 год, наряд поліції у складі інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_5 , інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області полковника поліції ОСОБА_7 на службовому автомобілі рухався по автомобільній дорозі по вул. Центральній у с. Білани Сумського району Сумської області, де з метою перевірки біля будинку №63-А ними був зупинений автомобіль ВАЗ 2109 з номерним знаком НОМЕР_2 .

У подальшому працівники поліції з`ясували, що цим автомобілем керував ОСОБА_4 .

Під час спілкування з ОСОБА_4 старший інспектор ОСОБА_7 виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння (почервонілі очі, поводив себе збуджено, мав хитку ходу та мляву мову, з ротової порожнини відчувався різкий запах алкоголю). Тому йому було запропоновано пройти відповідну процедуру по встановленню ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера або проїхати до Білопільської міської лікарні за адресою: вул. Маяковського, 27, м. Білопілля та, за наявності підстав, скласти на нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що останній відмовився.

Під час здійснення дій з оформлення матеріалів інспектор ОСОБА_5 попросив ОСОБА_4 надати посвідчення водія, яке у останнього виявилося відсутнім.

У подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що працівники поліції знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, бажаючи уникнення відповідальності, вирішив надати неправомірну вигоду інспекторам сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди працівникам поліції, які у цей час виконували свої посадові обов`язки, ОСОБА_4 12 вересня 2023 року о 14:48 год, перебуваючи у службовому автомобілі працівників поліції, які рухалися по автодорозі в с. Білани до місця проживання ОСОБА_4 , висловив пропозицію інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 та старшому інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 надати їм неправомірну вигоду у розмірі 10000 грн за умови, що відносно нього не буде складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій у вигляді пропозиції неправомірної вигоди службовій особі, передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 12 вересня 2023 року, десь в обідню пору, випив 1 л пива, після чого рухався на автомобілі по дорозі в с. Білани і був зупинений працівниками поліції. Один з інспекторів сказав, що у нього маються ознаки сп`яніння і запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в лікарні. Він відмовився, тому йому сказали, що на нього складуть протокол за відмову від проходження огляду за ст. 130 КУпАП. Він не захотів щоб відносно нього склали протокол, тому запропонував поліцейським гроші у сумі 10000 грн за не складання протоколу. Але вони не погодилися і викликали наряд поліції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує таке.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За місцем проходження служби ОСОБА_4 характеризується позитивно, не інвалід, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він повністю визнав свою винуватість, критично оцінив вчинений ним злочин; активне сприяння розкриттю злочину, бо він правдиво повідомив про обставини його вчинення; вперше притягується до кримінальної відповідальності; відсутність тяжких наслідків.

Також як пом`якшуючу обставину суд враховує і те, що в тяжкий для країни період ОСОБА_4 став на захист нашої Батьківщини від російської агресії і з 24 лютого 2022 року боронить нашу державу у складі військової частини НОМЕР_1 , де відповідально та справно несе свою службу.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання для обвинуваченого суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище обставин, що пом`якшують покарання, а також того, що відсутні обставини, які обтяжують покарання, та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання про те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 369 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази дві нагрудні камери з записом несення служби нарядом СРПП ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, залишити останньому; два оптичні диски з відеозаписами подій, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у Сумській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Центрального регіону, залишити там же.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя