У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000869, відомості про яке 06.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000869, відомості про яке 06.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на згорток фольги з білою кристалічною речовиною ззовні схожої на наркотичну, який було вилучено 05.09.2023 з гаманця, який добровільно надала гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що зазначене майно має значення речових доказів. Незастосування даного виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане майно, може негативно вплинути на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно з якою просила суд розглянути клопотання без її участі.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на положення частин 2 та 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000869, відомості про яке 06.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 вересня 2023 року.

Додані до клопотання копії матеріалів досудового розслідування підтверджують про факт виявлення та вилучення майна, на яке прокурор просить накласти арешт.

Постановою слідчого від 06 вересня 2023 року, вищевказане майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що під час розгляду клопотання було встановлено достатність підстав вважати, що вилучене під час досудового розслідування майно, могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що з метою збереження речових доказів та запобіганню, зокрема, можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, подане клопотання про арешт майна слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на згорток фольги з білою кристалічною речовиною ззовні схожої на наркотичну, який було вилучено 05.09.2023 з гаманця, який добровільно надала гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1