Справа № 135/1434/23
Провадження №11-сс/801/624/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року,

якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб поліції ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

26.10.2023 до Ладижинського міського суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб поліції ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області. У своїй скарзі ОСОБА_5 просить зобов`язати ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надати йому статус потерпілого з врученням відповідної постанови про статус потерпілого, про його процесуальні права і обов`язки; по КС №135/1296/23 перекваліфікувати правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.190 на ч.4 ст.190 КК України, так як шахрайство завдало йому значної шкоди; зобов`язати внести коректні відомості в ЄРДР згідно заяви про факт кримінального правопорушення від 21.09.2023 по КС №135/1296/23.

Ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб поліції ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Прийняте рішення обґрунтовано тим, що як зазначено в поданій ОСОБА_5 скарзі, він є заявником в даному кримінальному провадженні. З огляду на те, що кримінальним процесуальним законом не передбачено обов`язку слідчого/прокурора приймати рішення про визнання потерпілим у формі постанови, а також не визначено імперативного строку, протягом якого слідчий/прокурор вручає потерпілому пам`ятку про його права та обов`язки, то вимоги скарги в цій частині є передчасними.

Крім того, скаржник не вказує, що він: звертався до слідчого із заявою про визнання його потерпілим і слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. Відомостей про винесення слідчим постанови про відмову визнати скаржника потерпілим матеріали справи не містять.

За таких обставин, подання ОСОБА_5 заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення та відсутність постанови слідчого про відмову у визнанні його потерпілим свідчить про виникнення у ОСОБА_5 прав і обов`язків потерпілого в межах цього кримінального провадження в силу закону з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Отже, за наведених у цьому провадженні обставин КПК України захищає права людини [яка вважає себе потерпілою від кримінального правопорушення та є заявником] без необхідності додаткового звернення до суду в порядку пункту 1 частини 1 статті 303 КПК.

Отже, зважаючи, що згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені законом до його повноважень, в той час як скарга ОСОБА_5 не стосується бездіяльності слідчого/прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, то слід відмовити у відкритті провадження за скаргою в частині зобов`язання органу поліції надати ОСОБА_5 статус потерпілого.

Щодо заявлених вимог про зобов`язання уповноважених працівників ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перекваліфікувати правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.190 на ч.4 ст.190 КК України, слідчий суддя вважає, що заявник ОСОБА_5 не надав доказів того, що він звертався з даним клопотанням до слідчого. Зі змісту поданої скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається, що ОСОБА_5 ставились вимоги про зобов`язання слідчого розглянути подані ним клопотання.

Крім того, слідчий суддя не наділений відповідними процесуальними повноваженнями для вирішення питання про зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні змінювати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за ознаками вчинення якого здійснюється досудове розслідування та зобов`язувати слідчого проводити слідчі, а також негласні (розшукові) дії у кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При цьому, заявником у своїй скарзі не порушується перед слідчим суддею питання про зобов`язання уповноваженого працівника ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, розглянути клопотання ОСОБА_5 про виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні, що свідчить про недопустимість застосування в даному випадку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України. Тому слідчий суддя вважав, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого працівника ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області у кримінальному провадженні в частині зобов`язання перекваліфікувати кримінальне правопорушення із внесенням відповідних відомостей в ЄРДР не підлягає вирішенню слідчим суддею.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню. Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 звертається до слідчого судді із скаргою, яка не підлягає вирішенню слідчим суддею, вказує на бездіяльність органу досудового розслідування, яка виходячи з аналізу ст. 303 КПК України не підлягає оскарженню, тому у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі, що надійшла на електрону адресу Вінницького апеляційного судуОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.10.2023 у справі № 135/1434/23 провадження №1-кс/135/341/23 та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати ВП №3 ГУНП у Вінницькій області надати йому статус потерпілого, та змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.190 КК України на ч.4 ст. 190 КК України згідно з його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 21.09.2023.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд безпідставно вказав, що бездіяльність поліції, яка в першу чергу проявляється в ненаданні йому статусу потерпілого не оскаржується. Натомість зазначає, що він є потерпілим у вказаному провадженні, посилається на положення ч. 1 ст.55 КПК України, а також на свою заяву про вчинення кримінального правопорушення від 21.09.2023, де він просив надати статус потерпілого, однак поліція досі такого статусу йому не надала.

Крім того, вказує, що достовірні відомості в ЄРДР за його заявою внесені не були, а були внесені дані, які в повній мірі не мають відношення до цієї справи. По-перше, не з приводу перерахування грошових коштів за придбання сертифікату на покупку ювелірних виробів компанії «cancrijewelry. Diamads», оскільки такої компанії в заяві про факт кримінального злочину він не вказував. Коректна назва: Cancri., натомість поліція дописала ще jewelry. Diamads, при тому, що в заяві він так не писав. По-друге, в заяві про факт кримінального правопорушення від 21.09.2023 він повідомляв, що відбулись шахрайські дії, привласнення чужих коштів, шляхом введення в оману(ст. 190 ККУ Шахрайство) та здирництво(примушування до купівлі за допомогою шантажу або встановлення умов, які завідомо не можуть бути виконані), а не "перерахування ним грошових коштів за придбання сертифікату на покупку ювелірних виробів компанії «cancrijewelry. Diamads», за які він не отримує кешбек." В апеляційній скарзі апелянт також просив проводити судовий розгляд у його відсутність.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання до суду апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_5 для підтримання апеляційної скарги не прибув, про дату, час та місце розгляду повідомлявся шляхом надсилання повідомлення на електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Крім того, в апеляційній скарзі просив провести судовий розгляд у його відсутність. Разом з тим, 06.11.2023 надіслав на електронну пошту суду клопотання про визнання протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 03.11.2023 недійсним та таким, що підлягає скасуванню, просив суд не брати до уваги вказаний протокол та недолучати його до матеріалів кримінальної справи № 135/1434/23, оновити прохання про виплату йому, завданої моральної та матеріальної шкоди за скаргою щодо бездіяльності та маніпуляціях уповноважених осіб поліції( КС 135/1434/23) станом на 05.11.2023 в розмірі 83 000 (вісімдесят три тисячі євро) у зв`язку з тим, що поліція покриває злочинців-шахраїв, використовує тортури при допиті.

Уповноважений представник Гайсинської окружної прокуратури до апеляційного суду також не прибув, хоча про розгляд апеляційної скарги повідомлявся шляхом надсилання повідомлення на електронну адресу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, тому це не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України без його участі.

Разом з тим, Тростянецьким відділом Гайсинської окружної прокуратури було забезпечено надсилання матеріалів кримінального провадження № 0000089 від 13.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, для огляду в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд з урахуванням положень ч.1 ст.406 КПК України ухвалює судове рішення за результатами письмового провадження.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно,перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.10.2023, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаних вимог закону слідчий суддя дотримався в повному обсязі та дійшов до правильного висновку про відмову в відкриті провадження, з яким погоджується і апеляційний суд з огляду на наступне.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначені ч. 1 ст. 303 КПК України. Вказане положення кримінального процесуального закону містить 11 різних видів процесуальних рішень або форм бездіяльності, яка може бути оскаржена особою, зокрема й рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Таким чином, під час досудового розслідування може бути оскаржена не будь-яка бездіяльність органу досудового розслідування, дізнання або прокурора, а лише визначена положеннями ст. 303 КПК України.

У даному випадку, звертаючись до слідчого судді зі скаргою, ОСОБА_5 оскаржував бездіяльність ВП №3 ГУНП у Вінницькій області, а саме ненадання йому статусу потерпілого в кримінальному провадженні. Як убачається з оскаржуваного рішення слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені законом до його повноважень, в той час як скарга ОСОБА_5 не стосується бездіяльності слідчого/прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, тому слід відмовити у відкритті провадження за скаргою в частині зобов`язання органу поліції надати ОСОБА_5 статус потерпілого.

При цьому, колегією суддів з матеріалів судового та кримінального провадження встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.10.2023 задоволено скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР. Зобов`язано уповноважену службову особу ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області виконати вимоги ч.1 ст. 214 КПК України та невідкладно, але не пізніше 24 годин внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_5 від 21.09.2023, яка отримана 21.09.2023 представником ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР .

З витягу з ЄРДР, який також знаходиться в матеріалах судового та кримінального провадження, вбачається, що вказані відомості були внесені до ЄРДР 13.10.2023 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: До відділення поліції № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла ухвала Ладижинського міського суду щодо внесення відомостей до ЄРДР, за зверненням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , відносно вчинення до нього шахрайських дій, а саме: з приводу перерахування ним грошових коштів за придбання сертифікату на покупку ювелірних виробів компанії "cancrijewelry.Diamonds", за які він не отримує кешбек.

Разом з тим, жодної постанови дізнавача чи прокурора про відмову в визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні ні матеріали судового провадження, ні матеріали кримінального провадження не містять.

З огляду на викладене, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що в ОСОБА_5 відповідно до положень ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникли з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення. При цьому, оскаржуючи бездіяльність, яка полягає у відмові визнання потерпілим, ОСОБА_5 не було надано доказів винесення такої постанови. Окрім того, як убачається з матеріалів кримінального провадження, які були надіслані до апеляційного суду, 23.10.2023 старшим дізнавачем сектору дізнання ВП№3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області було видано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку п.3 ст.40-1 КПК України у даному провадженні. Відповідно на виконання вказаного доручення 03.11.2023 ОСОБА_5 було вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також проведено його допит у статусі потерпілого. Таким чином, апеляційний суд вважає що в даному випадку ОСОБА_5 фактично оскаржує бездіяльність, якої не було допущено під час проведення дізнання в кримінальному провадженні за його заявою.

Водночас, що стосується доводів апелянта про те, що достовірні відомості в ЄРДР внесені не були, а були внесені дані, які в повній мірі не мають відношення до цієї справи, то вони, на переконання апеляційного суду, безпідставні з огляду на наступне.Відповідно до положень п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298. Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Таким чином, органом дізнання було внесено короткий виклад обставин про вчинене кримінальне правопорушення стосовно ОСОБА_5 , оскільки КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора дослівно викладати обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення за заявою особи до ЄРДР. З огляду на це, орган дізнання вніс короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення шодо ОСОБА_5 , що в даному разі не є істотним порушенням вимог КПК України. Окрім того, доводи апелянта про те, що у витягу з ЄРДР зазначена компанія «cancrijewelry.diamonds», яку він не вказував у заяві про вчинення кримінального правопорушення, а вказував міжнародну ювелірну компанію «Cancri» безпідставні. Зокрема, як убачається зі змісту заяви про кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 зазначає про шахрайські дії, вчинені міжнародною ювелірною компанією «Cancri», а також про свій особистий кабінет, який знаходився на інтернет-сайті cancrijewelry.diamonds, тобто сайті цієї компанії. При цьому, в зауваженнях до протоколу допиту від 03.11.2023 потерпілий ОСОБА_5 зазначає, що за різними даними компанія має назву «Cancri», «Сancrijewelry.diamonds»,«Сancri work & travel». У даному разі апеляційний суд зазначає, що встановлення назви компанії, яка можливо вчинила шахрайські дії стосовно ОСОБА_5 , є завданням органу дізнання під час проведення дізнання, тому зазначення однієї із можливих назв цієї компаній у витягу з ЄРДР не є істотним порушенням, оскільки жодним чином не впливає на дізнання, під час якого можуть бути виявлені інші фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, його виконавці, інші співучасники тощо.

Натомість, що стосується вимоги апелянта зобов`язати уповноважених працівників ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області перекваліфікувати правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.190 на ч.4 ст.190 КК України, то апеляційний суд зауважує наступне. Вирішення питання про зміну кваліфікації кримінального правопорушення належить до дискреційних прав слідчого, дізнавача чи прокурора, що прямо передбачено ст.ст. 36, 40, 40-1 КПК України. Такого права не має потерпілий чи його представник, що регламентовано ст.ст. 55, 56, 58 КПК України. Таким чином, потерпілий, його представник мають право лише висказувати свою правову позицію і рекомендувати слідчому, дізнавачу чи прокурору змінити кваліфікацію кримінального правопорушення або звертатися із клопотанням про його перекваліфікацію. Погодившись з їх доводами, слідчий, дізнавач чи прокурор змінюють кваліфікацію правопорушення, не погодившись з їх доводами відмовляють у такій зміні. Для оскарження такої відмови учасником провадження немає процесуально-правових підстав, оскільки ні потерпілий, ні його представник не можуть визначати кваліфікацію кримінальних правопорушень, натомість вони вправі лише рекомендувати певну кваліфікацію на своє переконання, а остаточне рішення належить до дискреційної компетенції слідчого, дізнавача чи прокурора. Такого права в силу п. 18 ст. 3 КПК України не має і слідчий суддя на стадії досудового розслідування, тому він не має процесуального права зобов`язати слідчого, дізнавача чи прокурора змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а лише може зобов`язати їх розглянути клопотання про перекваліфікацію кримінального правопорушення.

Зрештою апеляційний суд приходить до висновку, що решта доводів апеляційної скарги не потребують детального аналізу, оскільки вони не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні для скасування ухвали слідчого судді.

Окрім того, також не підлягають задоволенню вимоги клопотання від 06.11.2023 про визнання протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 03.11.2023 недійсним та таким, що підлягає скасуванню, а також прохання про виплату ОСОБА_5 , завданої моральної та матеріальної шкоди за скаргою щодо бездіяльності та маніпуляціях уповноважених осіб поліції( КС 135/1434/23) станом на 05.11.2023 в розмірі 83 000 (вісімдесят три тисячі євро) у зв`язку з тим, що поліція покриває злочинців-шахраїв, використовує тортури при допиті.

З вказаного приводу апеляційний суд зауважує, що відповідно до КПК України слідчий суддя під час досудового розслідування та апеляційний суд, який переглядає ухвалу слідчого судді, не наділений повноваженнями визнавати протокол допиту недійсним та таким, що підлягає скасуванню. Вказаним правом не наділений і суд, який розглядає кримінальне провадження по суті, оскільки за наслідками такого розгляду суд лише може визнати доказ або докази у кримінальному провадженні недопустимим або визнати, що проведення відповідної слідчої дії відбулося з істотними порушеннями процесуального закону, однак у разі визнання доказу недопустимим або визнання проведення будь-якої слідчої дії з істотним порушенням вимог КПК, суд не може скасувати вказаний доказ або слідчу дію. Більше того, за загальним правилом, встановленим КПК України, особа, яка присутня під час проведення слідчої (розшукової) дії, має право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу такої слідчої дії. Разом з тим, будь-яких зауважень (окрім назви компанії) з приводу проведення допиту до протоколу від 03.11.2023 потерпілим зроблено не було. При цьому, докази того, що потерпілий звертався до відповідних органів для перевірки того, що працівниками дізнання під час проведення його допиту застосовувалися недозволені заходи впливу, психологічного насильства тощо, а також результати такої перевірки в матеріалах судового та кримінального провадження відсутні. Відповідно порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування, дізнання чи прокурора під час досудового розслідування, дізнання передбачений Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (статті 303-308).Однак, апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Щодо решти рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора у ч. 2 ст. 303 КПК України зазначено, що скарги на них не підлягають розгляду під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду лише під час підготовчого провадження в суді за правилами ст. ст. 314, 316 КПК України.

Водночас, що стосується вимог апелянта про виплату, завданої моральної та матеріальної шкоди за скаргою щодо бездіяльності та маніпуляціях уповноважених осіб поліції( КС 135/1434/23) станом на 05.11.2023 в розмірі 83 000 (вісімдесят три тисячі євро), то апеляційний суд зауважує, що така шкода підлягає відшкодуванню у випадку встановлення факту її заподіяння незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів поліції, а не абстактними посиланнями на її заподіяння. Тобто особа має довести по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу поліції чи його посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта, а також довести факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю їй шкоди. Лише за наявності цих двох умов є підстави для відшкодування завданої шкоди.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 406, 407, 418,419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4