Справа № 289/1278/22
Номер провадження 1-кп/289/30/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000089 від 08.05.2022 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишевичі, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, працюючого в «АПК-Лісгосп» по договору підряду, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, розлученого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого:

- 25.05.2021 Радомишльським районним судом Житомирської області за ст. 126-1, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Вишевичі, Радомишльського району, Житомирської області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , учасника бойових дій, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Президентом Російської Федерації ОСОБА_9 оголошено початок військової спеціальної операції проти України, в зв`язку з чим 24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ № 64/22 «Про введення воєнного стану в Україні».

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 правовий режим воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Всупереч введеному правовому режиму воєнного стану, 21 квітня 2022 року у вечірній час ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, та ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що в приміщенні будинку господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_5 , знаходяться цінні речі, вирішили їх викрасти.

Одразу після цього, близько 22:00 години ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що їх злочинні дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, прийшли до господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 залишився на дорозі спостерігати за навколишньою обстановкою, з метою уникнення небажаних свідків, а ОСОБА_5 через незамкнені вхідні двері проник в середину будинку, звідки таємно, спільно викрали: косу бензомоторну марки «Forte garden cools» БМК-2800, вартістю 2086 гривень 18 копійок; газовий балон «ВБ 128» ємкістю 50 літрів, вартістю 750 гривень та 31 літр газу «пропан», вартістю 32 гривні, на загальну суму 992 гривні, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Вчиненими діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3828 гривень 18 копійки.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфікованіза ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював, та показав, що дійсно за вищевказаних обставин 21.04.2022 близько 21-22 години за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив скоїти крадіжку з господарства ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_5 . В подальшому ОСОБА_4 залишився біля вищевказаного будинку, для уникнення небажаних свідків, а ОСОБА_5 проник в будинок та викрав вказану бензомоторну косу, газовий балон з 31 літром газу «пропан». Просив суд не призначати йому реальне покарання та запевнив, що більше ніколи не буде скоювати злочинів, відшкодує всі заподіяні потерпілій збитки та сплатить всі процесуальні витрати по справі.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні також визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, пояснивши, що кримінальне правопорушення він вчинив за обставин викладених в обвинувальному акті, щиро кається у вчиненому, готовий понести відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву, в якій просить суд розглянути кримінальне провадження без її участі, щодо призначення покарання обвинуваченим поклалась на розсуд суду (а.с. 32).

З врахуванням думки учасників судового провадження щодо можливості з`ясування всіх фактичних обставин справи суд вирішив проводити судовий розгляд за відсутності потерпілої.

Водночас, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченими, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і не має сумнівів у добровільності та істинності їхніх позицій. При цьому, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З досудової доповіді Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області вбачається, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе та може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб) (а.с. 45-48).

З іншої досудової доповіді Житомирського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області складеної відносно ОСОБА_5 вбачається, що виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) (а.с. 51-54).

Отже, суд вважає, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує їх дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Враховуючи вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме визнання ним вини та щире каяття, наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисний тяжкий злочин, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується негативно, а також думку потерпілої ОСОБА_10 , яка при призначенні покарання поклалась на розсуд суду, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та вважає за необхідне обрати йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Враховуючи, що вищезазначені пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зважаючи на думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні, тому суд вбачає за можливе, керуючись ч. 1 ст. 69 КК України, призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Водночас, судом встановлено, що вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.05.2021 ОСОБА_4 було засуджено за ст. 126-1 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 у разі, коли особа була з засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК України) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК України) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Згідно ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Окрім того, як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_4 за сукупністю вироків до покарання призначеного за новим вироком, належить частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_4 , за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, слід визначити у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Враховуючи вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 злочин, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, та наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, не одружений, на утриманні має малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а також думку потерпілої ОСОБА_10 , яка при призначенні покарання поклалась на розсуд суду, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та вважає за необхідне обрати йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Однак, враховуючи особу ОСОБА_5 , наявність пом`якшуючої покарання обставини, а також відсутність тяжких наслідків, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування цього покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинувачених на користь держави витрати пов`язані із проведенням товарознавчих експертиз у розмірі 2059 грн. 44 коп.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов потерпілим не заявлено. Підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статей 71 та 72 КК України до покарання призначеного за цим вироком суду у виді 3 років позбавлення волі ОСОБА_4 частково приєднати невідбуте ним покарання, призначене вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 25.05.2021, призначивши йому за сукупністю вироків остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення даного вироку до виконання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: косу бензомоторну, марки «Forte garden cools» БМК-2800, вартістю 2086 гривень 18 копійок; газовий балон «ВБ 128» ємкістю 50 літрів, вартістю 750 гривень та 31 літр газу «пропан», вартістю 32 гривні, на загальну суму 992 гривні, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_10 , - повернути останній.

Стягнути з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз в сумі 2059 грн. 44 коп., тобто з кожного по 1029 (одній тисячі двадцять дев`ять) грн. 72 коп.

Арешт на майно не накладався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1