Справа № 752/7115/22
Провадження № 1-кс/752/7526/23
У Х В А Л А

10.10.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна та передачу його на відповідальне зберігання в рамках кримінального провадження № 0001377, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2023 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2021, на автомобіль «Фольксваген» д.н. НОМЕР_1 (до вчинення кримінального правопорушення НОМЕР_2 ) та передати його на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні № 0001377 від 18.06.2021.

В обгрунтування такого клопотання вказує, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2021 було накладено арешт на автомобіль «Фольксваген» д.н. НОМЕР_1 із забороною користування та розпорядження. В подальшому 23.07.2021 кримінальне провадження № 0001377 від 18.06.2021 було передано зі слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області до Голосіївського УП ГУНП у місті Києві. Вказує, що досудове розслідування здійснюється неефективно, вбачається недотримання слідчими строків досудового розслідування, слідчі вчиняють бездіяльність і жодних слідчих та процесуальних дій не проводять. Вважає, що ОСОБА_4 є законним власником автомобіля та його законні права, свободи та інтереси порушуються вже тривалий час, оскільки автомобіль вибув з володіння потерпілого без його волі, а тому ОСОБА_4 та члени його сім`ї вже більше двох років не можуть користуватися власним автомобілем. Цивільний позов потерпілий не може подати через бездіяльність слідчих - відсутність винної особи у вчиненні злочину.

Адвокат ОСОБА_3 та прокурор в судове засідання не з"явились, про день та час розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та копії доданих до нього матеріалів, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 18.06.2021 року до Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 , без його відома перереєстрував автомобіль марки «Фольксваген» д.н. НОМЕР_2 та в подальшому продав його, чим завдав останньому значної майнової шкоди .

18.06.2021 під час проведення ОМП поліцією по вул. Сухоярська, 18 в місті Біла Церква було вилучено автомобіль марки «Фольксваген» д.н. НОМЕР_1 (до вчинення кримінального правопорушення НОМЕР_2 ).

18.06.2021 постановою слідчого Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області вказаний автомобіль було визнано речовим доказом та поміщено до майданчику тимчасової постановки транспортних засобів в місті Біла Церква.

На підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2021 було накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «Фольксваген» д.н. НОМЕР_1 із забороною користування та розпорядження вказаним автомобілем.

23.07.2021 кримінальне провадження № 0001377 від 18.06.2021 було передано зі слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області до Голосіївського УП ГУНП у місті Києві.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями частини 1 стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування триває, відсутні будь-які підтвердження права власності (володіння) на арештований автомобіль марки «Фольксваген» д.н. НОМЕР_1 (до вчинення кримінального правопорушення НОМЕР_2 ), а тому висновки особи, яка звернулася з клопотанням, щодо відсутності потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, є безпідставними з огляду вище зазначене.

Крім того, щодо вимоги заявника про передачу арештованого майна на відповідне зберігання, слідчий суддя зазначає, що зазначений в клопотанні автомобіль, як це було встановлено з матеріалів кримінального провадження, визнано речовим доказом, однак у випадку відповідності такого майна в подальшому критеріям, передбаченим п.1 ч. 6 ст. 100 КПК України, саме слідчий має право вирішити питання про передачу такого майна на відповідальне зберігання власнику (законному володільцю), що не входить до компетенції слідчого судді.

Враховуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що передача на відповідальне зберігання речового доказу у кримінальному провадженні є компетенцією слідчого, а не слідчого судді.

З огляду на вказане, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 26,100, 170-174, 309, 392 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна та передачу його на відповідальне зберігання в рамках кримінального провадження № 0001377 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: