Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/277/2024 Справа № 641/4022/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000659 від 15.05.2023, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває вказаний обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України і зазначені судами в ухвалах про обрання та продовження строку тримання під вартою, а саме переховування від суду, здійснення незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, на даний час не зменшились і продовжують існувати, а строк дії попередньої ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою закінчується 15 лютого 2024 року.

Обвинувачена та її захисник проти клопотання прокурора заперечували та просили визначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Приймаючи до уваги, що ухвала суду від 18 грудня 2023 року про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 припиняє свою дію 15 лютого 2024 року, судове провадження не закінчене, прокурором подане відповідне клопотання, тому суд вважає за необхідне розглянути питання щодо продовження строку дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень-злочинів, їх тяжкість та суспільне значення, свідчать про її підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень у яких вона обвинувачується, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованих їй кримінальних правопорушень та високу імовірність ухилення обвинуваченої від суду, оскільки вона не має постійного місця мешкання у м. Харкові та Харківській області, здійснення впливу на свідків, які ще не допитані судом та своїми показами можуть викривати обвинувачену, а також вчинення нею нових злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, оскільки вона не має інших джерел прибутку.

Ці факти встановлені ухвалами суду при обранні та продовженні заходів забезпечення у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , однак, дані ризики на даний час не відпали і не зменшились.

Продовження існування вказаних ризиків, виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальних правопорушень-злочинів, їх тяжкість та суспільна небезпечність.

Щодо клопотання обвинуваченої та її захисника про зміну міри запобіжного заходу на домашній арешт, суд, враховує той факт, що ОСОБА_4 не має постійного місця мешкання на території міста Харкова та Харківської області, а тому вважає, що такий запобіжний захід не забезпечить належне виконання обвинуваченою її процесуальних обов`язків.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 строк тримання під вартою строком на 60 днів із залишенням встановленої суми застави.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 350, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України строком на 60 днів, тобто до 12 квітня 2024 року з можливістю внесення суми застави.

Розмір застави в сумі 268400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок, залишити ОСОБА_4 без змін протягом дії запобіжного заходу.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до суду у зазначений час;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання даної ухвали в частині контролю за виконанням ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків у разі внесення застави доручити Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції в Харківській області.

Строк дії ухвали до 12 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів, а обвинуваченою в той же термін з моменту вручення їй копії ухвали.

Суддя- ОСОБА_1