В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Ужгороді, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001834 від 04.09.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, тимчасово непрацюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р. строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 год. 20.05.2023 строком на 90 діб.

04 вересня 2023 близько 17 години 38 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на ринку «Білочка», що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Бєлінського, зустрів потерпілого ОСОБА_6 , який проходив повз та між ними зав`язалася розмова, вході якої потерпілий запропонував розпити алкогольні напої, на що ОСОБА_4 погодився та вони направилися на кладовище, що розташоване за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, де почали розпивати їх. В цей момент ОСОБА_4 помітив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Ulefon Armor 7», та в нього виник раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок відкритого викрадення чужого майна, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Ulefon Armor 7», який належить ОСОБА_6 , взявши його до своїх рук від потерпілого, після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріального збитку на суму 8 634 гривні

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті.

Сторонам та іншим учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти позиції сторони захисту, просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Захисник та обвинувачений просили на підставі ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих діяннях, щиро розкаявся, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у суду не має.

Суд, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , його щирим визнанням вини у вчиненому приходить до висновку, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України кваліфіковано вірно, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України є тяжким злочином.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючими покарання обставинами є його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує пом`якшуючі провину обставини обвинуваченого, його щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин.

З огляду на викладене, суд вбачає за належне визначити ОСОБА_4 , в покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, а саме з 04 вересня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Закарпатського НДЕКЦ МВС України судові витрати по справі в розмірі 1195,00 грн. за проведену по справі судову товарознавчу експертизу №СЕ-19/107-23/8784-ТВ від 19.09.2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1