Провадження № 11-сс/4808/386/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2023 року щодо ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2023 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою. .

Постановлено застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів до 04 лютого 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою ОСОБА_9 постановлено здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора у кримінальному провадженні-прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи обґрунтованості підозри, вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, невмотивованою, ухвалену без з`ясування всіх обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу.

Висновки суду про наявність п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України вважає надуманими, які не відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на припущеннях, дублюючи зміст клопотання слідчого.

Наголошує, що ОСОБА_9 з моменту вчинення злочину 04.12.2023 року до моменту затримання 07.12.2023 року міг спілкуватися зі свідками. Однак будь яких протиправних дій не вчиняв, як щодо дружини ОСОБА_12 , з якою перебував за місцем проживання після вчинення злочину, так до потерпілої та інших свідків.

Сторона захисту звертає увагу на те, що ОСОБА_9 вчинив злочин на ґрунті ревнощів до дружини, ймовірно в стані сильного душевного хвилювання, оскільки дії покійного потерпілого ОСОБА_13 принижували його честь і гідність, носили системний характер. Свою вину у вчиненні злочину ОСОБА_9 визнає повністю, щиро розкаюється, при цьому незважаючи на такі виниклі величезні проблеми в житті, має намір зберегти сім`ю.

Зазначає, що зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 домашнього арешту аргументовано тим, що злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, але тяжкість злочину не є підставою для обрання стосовно підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Обґрунтування судом про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки вважає безпідставним. Вказує, що підозрюваний ОСОБА_9 працює у ТОВ «Макрос-ІФ ПС» на посаді слюсаря, монтажника будівельних робіт, був задіяний для виконання будівельних робіт на об`єкті військово-промислового комплексу, доступ на який обмежений і на якому діє суворий пропускний режим. Даний об`єкт розміщений в Калуському районі Івано-Франківської області, тому на час виконання вищевказаних робіт ОСОБА_9 тимчасово проживав на території будівництва і по місцю постійного проживання з`являвся тільки у вихідні дні, і відповідно буде забезпечено реальний вплив на поведінку підозрюваного, і останній може перебувати під постійним контролем поручителів як до завершена досудового розслідування у даному кримінальному провадженню, так і під час судового розгляду. ОСОБА_9 є кваліфікованим працівником, який при необхідності виконує покладені на нього роботи понаднормово.

Наголошує, що поручителі можуть реально впливати на поведінку підозрюваного та забезпечити його доставлення до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу.

Наголошує, що при обранні запобіжного заходу суд повинен оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію, майновий стан підозрюваного, наявність в нього родини ти утриманців.

Вважає, що слідчим суддею не було враховано характеризуючи дані підозрюваного ОСОБА_9 , зокрема: середній вій ОСОБА_9 48 років, міцність соціальних зв`язків, наявність родини та утриманців наявність дружини та двох дочок, одна з яких є неповнолітня, позитивні характеристики з місця роботи та постійного проживання, відсутність судимостей, майновий стан підозрюваного, який є єдиним джерелом доходів сім`ї.

Сторона захисту вважає, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину не можуть служити виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.

Вважає, що відносно ОСОБА_9 необхідно обрати домашній арешт, що полягає в забороні залишати житло у певний період доби та покладенням додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який буде доцільним і достатнім та таким, що відповідатиме меті його застосування.

Просить розглянути письмову заяву директора та засновника ТОВ «Макрос-ІФ ПС» ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді їх особистої поруки. Оскаржувану увалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 07 год. до 19 год. наступного дня, покласти на підозрюваного обов`язки згідно ч.5 ст.194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду провадження апелянт подав клопотання про зміну вимог апеляційної скарги і просив пункт 4 прохальної частини апеляційної скарги викласти про ухвалення нової ухвали, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня та покласти на підозрюваного обов`язки згідно ч.5 ст.194 КПК України, а в решті апеляційну скаргу просив залишити без змін.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат ОСОБА_8 , підтримав доводи апеляційної скарги із змінами і просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 19 год. до 07 год. наступного дня, покласти на підозрюваного обов`язки згідно ч.5 ст.194 КПК України. Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Слідчий суддя виходив з того, що слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000687 від 06.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , в результаті яких останній помер.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.12.2023 близько 21 год. ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні будинку, за адресою АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_13 , на ґрунті ревнощів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, із значною фізичною силою наніс потерпілому ряд ударів руками в область життєво важливої ділянки тіла - голову, спричинивши, в результаті своїх злочинних дій ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя у вигляді забійної рани обличчя з переломом кісток носа, закритої черепно-лицевої травми, геморагічного шоку, внаслідок яких потерпілий помер.

07 грудня 2023 року ОСОБА_9 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

07 грудня 2023 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, одруженому, з середньою освітою, працюючому слюсарем на ПП «Макрос ІФ» у м. Калуш, одруженому, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчим суддею зазначено, що обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_16 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.12.2023, протоколами допитів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавленням волі.

Відповідно до змісту клопотання, на думку органу досудового розслідування обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.12.2023 року, протоколами допитів свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчим суддею прийнято рішення, що наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, одружений, з середньою освітою, працюючий слюсарем на ПП «Макрос ІФ» у м. Калуш, раніше не судимому.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя вважав доведеним наявність ризиків, наведених у клопотанні, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України:

п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлюючи, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, може вчинити такі дії;

п. 3 - незаконно впливати на потерпілу та свідків, з якими добре знайомий, зокрема зі свідком ОСОБА_12 , яка являється його дружиною;

п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду і таким чином затягувати розслідування кримінального провадження, оскільки орган досудового розслідування, що провадить розслідування знаходиться в м. Івано-Франківську на значній відстані від місця проживання підозрюваного.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею при розгляді даного клопотання зазначено, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя при розгляді клопотання вважав, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час існують.

Слідчий суддя вважав, що домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ОСОБА_9 , усвідомлюючи застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, зможе змінити місце проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, слідчий суддя з пояснень підозрюваного переконалась у можливості застосування фізичної сили щодо дружини, яка була свідком події.

До матеріалів клопотання подано заяву про взяття підозрюваного на поруки керівником підприємства, де він працює.

Вимогами статті 180 КПК України визначено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість в тому, що поручителі дійсно можуть впливати на поведінку підозрюваного та забезпечити його доставлення до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваного до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого забезпечують можливість реального впливу поручителів на її поведінку.

Слідчим суддею у рішенні зазначено, що аналізуючи зазначені вимоги чинного кримінального процесуального законодавства та дослідженні у ході судового розгляду докази, документи та пояснення, надані захисником, особа яка виявила бажання бути поручителем підозрюваного дійсно заслуговує на особливу довіру, оскільки позитивно характеризуються та користуються авторитетом по місцю роботи

Разом з тим, слідчим суддею обґрунтовано зазначено, що взаємовідносини поручителів з підозрюваним ОСОБА_9 не гарантують реальний вплив на поведінку підозрюваного поза межами робочого часу, що значно ускладнить їх контроль за повним та своєчасним виконанням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків і, як наслідок, не виключає наявних ризиків.

Враховуючи викладене, а також підвищену суспільну небезпеку інкримінованих підозрюваному злочину, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення заяви директора ТОВ «Макрос-ІФ ПС» про взяття підозрюваного ОСОБА_9 на поруки.

Згідно з частиною 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства і який спричинив загибель людини, то розмір застави не визначається.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і суд прийшов до переконання, що клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_9 ,. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Слідчим суддею вірно зазначено, що за змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання з 07 грудня 2023 року.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя взяв до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і прийшов до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя вважав неможливим, оскільки такі запобіжні заходи не виключатимуть ризики впливу підозрюваного на потерпілу та свідків у ході спілкування з останніми та не буде співмірним тяжкості інкримінованому злочину.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, із застосуванням насильства.

Відповідно слідчий суддя при розгляді клопотання прийшов до переконання, що в засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Згідно матеріалів контрольного провадження ОСОБА_9 затримано в порядку ст..208 КПК України 07.12.2023 року, а тому строк тримання під вартою належить обчислювати з цієї дати.

Колегія суддів вважає, що обставини, які зазначені захисником підозрюваного в апеляційній скарзі із змінами вимог про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня із покладенням на підозрюваного обов`язки передбачені згідно ч.5 ст.194 КПК України, не можуть бути підставою їх для задоволення клопотання, оскільки такий запобіжний захід не виключатиме ризики впливу підозрюваного на потерпілу та свідків у ході спілкування з останніми та не буде співмірним тяжкості інкримінованого злочину.

Посилання сторони захисту на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, позитивну характеристику по місцю проживання та працевлаштування, раніше не судимий, наявність у нього родини та двох дітей, являється єдиним працездатним годувальником сім`ї, майновий стан якого залежить від його можливості працювати, такі дані характеризують тільки підозрюваного, і не виключають обґрунтованої підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про його особу та тяжкості злочину, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

На даний час, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги стадію на якій знаходиться розслідування кримінального провадження, підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і обрання альтернативного заходу у виді домашнього арешту у певний період часу, суд апеляційної інстанції не вбачає, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Так, слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи сукупність досліджених судом обставин, стадію на якій знаходиться розгляд кримінального провадження, колегія суддів вважає, що на даний час відсутні правові підстави для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застави, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення, а тому ухвалу слідчого судді належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.12.2023 року щодо ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5