Справа №766/8361/23
н/п 1-кс/766/2721/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0002102 від 18.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановила:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільні телефони: «Samsung» моделі «Galaxy A 51», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 в металевому корпусі сірого кольору; «Samsung» моделі «Galaxy A 30S», ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 в пластиковому корпусі чорного кольору, поміщені до прозорих файлів, які в подальшому прошиті ниткою чорного кольору та опечатані контрольними талонами, вилучені в ході проведення огляду предмета на прилеглій території будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтування клопотання:

У проваджені СВ Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0002102 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.09.2023 в період часу з 00:00 год по 08:00 год невстановлена особа, перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проникла до приміщення будинку, звідки здійснила крадіжку майна, належного ОСОБА_5 , чим спричинила матеріальну шкоду, сума збитків встановлюється.

В ході проведення досудового розслідування 10.10.2023 в період часу з 12-00 год до 12-15 год. проведено огляд предмета в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказаній території знаходилася особа, яка представилася як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході подальших слідчих дій ОСОБА_4 добровільно видав два мобільних телефони без сім-карток: «Samsung» моделі «Galaxy A 51», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 в металевому корпусі сірого кольору; «Samsung» моделі «Galaxy A 30S», ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 в пластиковому корпусі чорного кольору. Під час огляду ОСОБА_4 повідомив, що вказані телефони він викрав за місцем мешкання свого кума ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані телефони поміщені до прозорих файлів, які в подальшому прошиті ниткою чорного кольору та опечатані контрольними талонами.

Постаново слідчого від 10.10.2023 вказані вилучені речі визнано речовим доказом та передано до камери зберігання речових доказів ВП 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області.

Метою арешту майна є його збереження, оскільки воно може бути використано як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту саме на це майно обґрунтована необхідністю збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також необхідності проведення з ним експертних досліджень.

Думка учасників процесу.

Слідчий та володілець майна у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Мотивація суду:

Дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридично особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення огляду.

Поняття тимчасово вилученого майна визначено статтею 168 КПК України, а саме:

Згідно ч.1 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 209-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Паперовий згорток було вилучено під час здійснення незрозумілої процесуальної дії, на що вказують такі обставини.

У клопотанні слідчий зазначає дві події, за яких мобільні телефони було вилучено. Спочатку у клопотанні слідчий вказує, що проведено огляд предмета в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . А далі слідчий зазначає, що «в ході подальших слідчих дій ОСОБА_4 добровільно видав два мобільних телефони без сім-карток», які поміщено до прозорих фалів та опечатано.

До клопотання додано копію протоколу огляду предмету від 10.10.2023, в якому зазначено аналогічні обставини.

Із зазначених слідчим обставин слідує, що ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили в нього мобільні телефони. Після чого було складено протокол огляду предмета в приміщенні домоволодіння (хоча і не зрозуміло на підставі якого процесуального документу здійснювався огляд предметів з проникненням працівників поліції у домоволодіння) і упаковано вилучені телефони.

Фактично було здійснено затримання ОСОБА_4 і проведено його особистий обшук. При цьому протокол затримання особи складено не було, а тільки під час затримання слідчим може бути проведено обшук особи та вилучено наявні в неї речі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із змісту клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене під час огляду предмета (мобільні телефони), як на речовий доказ, але в клопотанні не зазначено яким критеріям речових доказів відповідають вилучені мобільні телефони. Не зазначені ознаки речових доказів і в постанові слідчого про визнання вилучених речей речовими доказами.

Разом з цим, ч. 2 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що до вказаного речового доказу має доступ тільки слідчий (дізнавач), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, то відсутні ризики щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилучених мобільних телефонів, а тому вказаний речовий доказ не може бути приховано, знищено, пошкоджено, зіпсовано, відчужено тощо.

Арешт майна є дієвим заходом забезпечення кримінального провадження. Для цього КПК України визначено багато чинників і критеріїв, за наявності яких може бути накладено арешт на майно. А тому арешт майна не може зводитись до формального звернення слідчого чи прокурора до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а відповідно постановленням слідчим суддею процесуального документа Ухвали Іменем України про накладення арешту на майно, яке не є таким.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе, що майно було вилучено у визначений законом спосіб, необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За викладених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

постановила :

Відмовити слідчому СВ відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0002102 від 18.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання протягом п`яти днів апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1