Справа № 761/1575/23
Провадження №1-кп/761/2397/2023
В И Р О К

іменем України

04 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002784 від 20.12.2022 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого кур`єром в службі доставки «Глово», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який вважається таким, що не має судимостей,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

19.12.2022, приблизно о 14 год. 55 хв., ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, 3, біля ТЦ «Україна», зустрівся зі своїм наглядно знайомим ОСОБА_7 , який в руках тримав мобільний телефон чорного кольору марки «Хіаоmі Rеdmі», моделі «4а» на 32 гб, С/№ НОМЕР_1 , та в цей момент у останнього виник умисел, спрямований на заволодіння майном останнього, шляхом зловживання довірою.?

Реалізовуючи свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з метою особистого збагачення, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_2 , 19.12.2022, приблизно о 15 год. 03 хв., знаходячись у холі ТЦ «Україна», що розташований за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, 3, попросив у ОСОБА_7 , його мобільний телефон чорного кольору марки «Хіаоmі Rеdmі», моделі «4а» на 32 гб, С/№ НОМЕР_1 , для здійснення телефонного дзвінка, на що останній погодився та передав ОСОБА_2 власний мобільний телефон.

У подальшому 19.12.2022 приблизно о 15 год. 03 хв. з метою доведення до кінця умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ОСОБА_2 , разом з мобільним телефоном чорного кольору марки «Хіаоmі Rеdmі», моделі «4а» на 32 гб, С/№ НОМЕР_1 , вартістю 1233 (одна тисяча двісті тридцять три) гривні 33 (тридцять три) копійки, з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_2 , шляхом зловживання довірою, заволодів чужим майном, що належить ОСОБА_7 на загальну вартість 1233 (одна тисяча двісті тридцять три) гривні 33 (тридцять три) копійки.

Таким чином, ОСОБА_2 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав повністю та розказав про обставини скоєного кримінального проступку так, як зазначено в обвинувальному акті.

Так, ОСОБА_2 повідомив, що 19 грудня 2022 року, він зустрівся із потерпілим на Галицькій площі (колишня назва - площа Перемоги). Там він попросив у потерпілого надати йому на недовгий час телефон потерпілого, на що останній погодився та передав обвинуваченому свій телефон. Разом з тим, ОСОБА_2 отримавши від потерпілого мобільний телефон, поїхав по власним справам, телефон не повернув потерпілому, а здав до ломбарду. На наступний день до нього приїхали працівники поліції, він викупив у ломбарді телефон потерпілого та передав його працівникам поліції. Крім того він в подальшому відшкодував потерпілому завдану шкоду та вибачився перед ним.

Обвинувачений, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, вид і розмір шкоди, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 190 КК України, винним визнав себе повністю, щиро розкаявся.

Сторона захисту, посилаючись на наявність двох обставин, що пом`якшують особу обвинуваченого, а саме - щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, просили призначити ОСОБА_2 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, виду і розміру шкоди, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у заволодінні майном ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою (шахрайство), та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема і за вчинення шахрайства, однак його судимості погашені, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а також той факт, що викрадене майно повернуто потерпілому, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, працює, має місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, немає осіб на утриманні.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 190 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, яка раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак його судимості погашені, щиро розкаявся у вчиненому та добровільно відшкодував завдану шкоду, має постійне місце реєстрації та проживання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження нових правопорушень.

Оцінивши позицію сторони захисту про застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України, суд зазначає про наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Суд констатує про наявність двох пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, однак разом із тим обставини скоєння конкретного кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема і за вчинення шахрайства, при цьому його судимості погашені, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, неодружений, немає осіб на утриманні, його стан здоров`я та вік, свідчать, що у даному випадку відсутні підстави для висновку про те, що наведені обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_2 .

Стягненню з обвинуваченого в дохід держави на підставі ст. 124 КПК України підлягають судові витрати в розмірі: 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень, 34 копійки за проведення судової експертизи №СЕ-19/111-22/56536-ТВ.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч. 1 ст. 190 КК Україниі призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень, 34 копійки за проведення судової експертизи №СЕ-19/111-22/56536-ТВ.

Речові докази:

- Диск з відеозаписом із камер відеоспостередження ТЦ «Україна», що за адресою: м. Київ, пл. Перемоги, буд. 3, за 19.12.2022; Диск з відеозаписом із камер відеоспостередження відділення ломбарду ПТ «Ломбард «Кредит Юніон»», що за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 104, за 22.12.2022 - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1