Номер провадження: 11-кп/813/1673/23
Справа № 514/912/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000035 від 17.07.2022 року відносно

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Башкалія Бессарабського району Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 , мешкає в квартирі АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості від 08 серпня 2022 року, укладену між прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000035 внесеному в ЄРДР від 17.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ст. 290 КК України.

ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 160 (ста шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 720 (дві тисячі сімсот двадцять) гривень.

Вирішено питання стосовно речових доказів, а саме суд ухвалив після набрання вироком законної сили речові докази конфіскувати у власність держави.

Оскарженим вироком встановлено, що ОСОБА_8 влітку 2018 року в м. Одеса придбав для власного користування автомобіль марки AUDI А6 2.5 ТDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , який в подальшому використовував у власних цілях. Під час експлуатації автомобіля ОСОБА_8 виявив невідповідність літерно-цифрових позначень первинного номера кузова вказаного транспортного засобу ідентифікаційному номеру, зазначеному в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Надалі, в жовтні-листопаді 2021 року, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 , маючи навики автослюсаря, діючи умисно, без дозволу органів з надання сервісних послуг МВС, з мотивів безперешкодного користування транспортним засобом, з метою подальшої ідентифікації вказаного автомобіля в процесі руху та приведення у відповідність номера кузова ідентифікаційному номеру, зазначеного в свідоцтві про реєстрацію цього транспортного засобу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення п.7 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 «Про затвердження правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», в якому зазначено, що «експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені,забороняється», здійснив підроблення ідентифікаційного номерного позначення кузова в підкапотному просторі, яке викривлює зміст дійсного номера кузова на автомобілі, шляхом шліфування за допомогою електро - шліфувальної машинки останніх десяти літерно-цифрових позначень первинного номера кузова (в ході слідства первинний ідентифікаційний номер кузова не встановлено) та подальшим нанесенням на відшліфованій поверхні рельєфно-втиснутого літерно цифрового зображення останніх десяти позначень номера кузова НОМЕР_2 на маркувальний майданчик.

Після умисного підроблення ідентифікаційного номера кузова ОСОБА_8 надалі використовував автомобіль марки AUDI А6 2.5 ТDI та 16.07.2022 р. на блокпосту №44, на в`їзді в смт Тарутине Болградського району Одеської області, був зупинений працівниками мобільної групи ГРПП відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області та під час перевірки документів було виявлено підробку номера кузова вказаного транспортного засобу.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікував за ст. 290 КК України за ознаками підробка номера кузова транспортного засобу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок в частині вирішення судом долі речових доказів, а саме ухвалити рішення про те, що після набрання вироком законної сили речові докази, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сам транспортний засіб марки Audi моделі A6 2.5 TDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також ключ запалювання від нього необхідно повернути власнику ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що кримінальним правопорушенням матеріальна шкода, в тому числі державним інтересам не заподіяна, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов ні державою, ні іншим особам не заявлено.

Таким чином суд неправильно застосував положення ст.100 КПК України, що регулює питання зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

Позиція учасників апеляційного провадження у в судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого, правильність кваліфікації його дій та призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 стверджувала про те, що кримінальним правопорушенням матеріальна шкода, в тому числі державним інтересам не заподіяна, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов ні державою, ні іншим особам не заявлено, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, вирішивши питання про спеціальну конфіскацію.

За результатами апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає вказані твердження захисника необґрунтованим з таких підстав.

Положеннями ст.96-2 КК України встановлені випадки застосування спеціальної конфіскації.

Зокрема, відповідно до п.3) ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави.

Згідно з п.5) ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому ) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 визнаний винуватим в умисному підробленні ідентифікаційного номера кузова автомобіля марки AUDI А6 2.5 ТDI державний номерний знак НОМЕР_1 .

В свою чергу апеляційний суд зазначає про те, що відповідно до встановлених судом першої інстанції обставин, вказаний транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, а тому, відповідно до вимог п.3) ч.1 ст.96-2 КК України підлягає спеціальній конфіскації в дохід держави.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 02 вересня 2019 року у справі № 712/4407/17 зазначив про те, що зміна ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу позбавляє можливості ідентифікувати його, як власність особи, експлуатація такого транспортного засобі на території України заборонена.

Статтею 37 Закону України «Про дорожній рух» констатована заборона експлуатації незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» реєстрація транспортних засобів здійснюється органами ДАІ в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначений порядок регламентовано Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Згідно з пунктом 15 вказаного Порядку, державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складених частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не допускається.

З огляду на викладене, апеляційний суд констатує, що, оскільки у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_8 підробив ідентифікаційний номер кузова автомобіля марки AUDI А6 2.5ТDI державний номерний знак НОМЕР_1 , що позбавляє можливості ідентифікувати вказаний транспортний засіб, як власність ОСОБА_8 , а тому апеляційний суд дійшов висновку, що експлуатація такого транспортного засобі на території України заборонена.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про те, що, оскільки кримінальним правопорушенням не завдано шкоди будь-яким інтересам, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сам транспортний засіб марки Audi моделі A6 2.5 TDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також ключ запалювання від нього необхідно повернути власнику ОСОБА_8 .

Апеляційний суд звертає увагу на те, що системно-структурний аналіз положень Кримінального кодексу України свідчить про те, що за своєю правовою природою спеціальна конфіскація не є покаранням, а належить до інших заходів кримінально-правового характеру, які полягають у передбачених законом обмеженнях прав і свобод особи, що не мають карального навантаження, а спрямовані на забезпечення безпеки суспільства шляхом реалізації превентивної мети - утримання винних від скоєння нових протиправних діянь та усунення умов, які сприяють їх вчиненню.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відповідно до вимог п.5) ч. 9 ст. 100 КПК України та на підставі п.3) ч. 1 ст. 96-2 КК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування спеціальної конфіскації свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , транспортного засобу марки Audi моделі A6 2.5 TDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору; ключа запалювання в полімерному корпусі чорного кольору, з брелком, з емблемою «AUDI», у власність держави.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржене судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржений вирок суду без змін.

Керуючись статями 376, 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Тарутинського районного суду Одеської області від 26 квітня 2023 року, яким ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3