Справа № 305/951/23
Номер провадження 1-кп/305/297/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено 23.11.2022 до ЄРДР за № 0000421 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 23.11.2022 до ЄРДР за № 0000421 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України.

Ухвалою Рахівського районного суду від 05.05.2023 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, а ухвалою Рахівського районного суду від 25.05.2023 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

До Рахівського районного суду 12.09.2023 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Клопотання мотивоване тим, що Рахівським районним судом розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000421 стосовно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 332 КК України. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, яке згідно з ч. 5 ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів. Стосовно обвинуваченого слідчим суддею Рахівського районного суду ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з 21 год по 06 год на строк по 04.06.2023 включно, який 25.05.2023 головуючим суддею було продовжено до 24.07.2023, але на даний час закінчився. Вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з огляду на таке. Обвинувачення ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними досудовим розслідуванням належними доказами. Необхідністю застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешу є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 хоч раніше і не судимий, але обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна, ніде не працює, а отже не має стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, що може схилити останнього вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду. Ризик незаконного впливу ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що усі свідки та інші фігуранти даного кримінального правопорушення, які у подальшому можуть набути статусу підозрюваних/обвинувачених на даний час не встановлені (у тому числі особа з автомобільного сервісного центру) та безпосередньо судом не допитані, а тому розуміючи наслідки доведення його винуватості обвинувіачений може вдатися до незаконного впливу на таких з метою зміни ними опказань. Ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що при спробі незаконного впливу на свідків, обвинувачений, у разі відмови на його пропозиції, може вчинити кримінальне правопорушення, оскільки обвинучується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років. Окрім того, просить суд врахувати обставини визначені у ст. 178 КПК України, а саме, вагомість наявних доказів; тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ; відсутність нарікань на похилий вік та стан здоров`я; відсутність міцних соціальних зв`язків, оскільки обвинувачений неодружений, не має утримаців, у нього відсутнє постійне місцн роботи та навчання. Крім цього, просить суд при розгляді клопотання також врахувати й дію на даний час та на час вчинення кримінального правопорушення воєнного стану на території України, введеного та продовженого Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт, на думку прокурора не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. За таких обставин просить обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на строк 60 днів.

Прокурор Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому та наполягав на обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували щодо обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вважають клопотання безпідставним.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно з положенням статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, і це кримінальне правопорушення згідно з ч. 5 ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При застосуванні запобіжного заходу суд оцінює в сукупності такі обставини: обвинувачений є особою молодого віку, неодружений та не має утриманнців, не працює та не навчається, має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд, погоджується зі стороною обвинувачення та вважає, що клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є підставним, дійсно є ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а тому оцінивши в сукупності всі зазначені вище обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які зазначені у ст. 178 КПК України, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, клопотання прокурора необхідно задовольнити й застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби строком на два місяці, а у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Також суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з обранням відносно обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і доведеністю стороною обвинувачення наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, а також не відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, знаходитись за місцем свого проживання в нічний час доби з 22.00 год до 06.00 год та не спілкуватися зі свідками даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 196, 197, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21 по 06 годину, починаючи з 23.10.2023 до 23.12.2023.

2. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки :

1) прибувати до суду за кожною їх вимогою;

2) не відлучатися з місця постійного проживання с. Монастирець, Хустського району Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) знаходитись за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 в нічний час доби з 22.00 год до 06.00 год;

4) повідомляти суд про зміну місця проживання;

5) уникати спілкування з можливими свідками даного кримінального провадження.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що у разі невиконання зазначених обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали до 23 грудня 2023 року.

Копію ухвали направити для виконання Хустськогому РВП ГУНП в Закарпатській області, за місцем проживання обвинуваченого, відповідно до ст. 181 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвала суду відповідно до ст. 394 КПК України оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1