Справа № 466/9076/21
Провадження № 1-кп/461/168/23
УХВАЛА

24.10.2023 року, Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши заяву захисника ОСОБА_5 про проведення судового засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції за допомогою системи «EASYCON» у кримінальному провадженні № №0000847 від 28.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про проведення судових засідань за участю обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EASYCON», посилаючись на ту обставину, що останній перебуває за кордоном та повернутись в Україну для нього є неможливим.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив задоволити клопотання та зазначив, що він самостійно виховує доньку, а тому змушений працювати за кордоном. Додатково повідомив, що неодноразово приїздив з-за кордону на судові засідання у Галицький районний суд м. Львова, однак такі судові засідання були перенесені у зв`язку із клопотаннями прокурора про відкладення.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши доводи сторін, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та захисника, ОСОБА_6 є вдівцем та утримує доньку, яка навчається на денному відділенні вищого закладу на платній основі. У зв*язку з тяжким матеріальним становищем, війною України з російською федерацією, обвинувачений був вимушений виїхати за кордон України(до Італії) для заробітків.

Під час судового розгляду особа ОСОБА_6 була встановлена, обвинуваченому були роз*яснені його процесуальні права та обов*язки. Безпосередньо ним та захисником досліджувались всі докази сторони обвинувачення та їм була надана оцінка під час судових дебатів. Обвинувачений ОСОБА_6 надав показання відповідно до вимог КПК України.

Судовий розгляд був відкладений перед останнім словом обвинуваченого для використання прокурором права на зміну обвинувачення у суді.

Враховуючи тривалість судового розгляду через неявки учасників судового провадження, свідків, суд вважає за необхідне, використати всі процесуальні інструменти для закінчення судового розгляду та постановлення рішення, в тому числі і можливість проведення дистанційного судового провадження.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно правової позиції, викладеної у постанові Об*єднаної палати Верховного суду від 21 листопада 2022 року (справа № 415/1698/12-к провадження № 51-4999 кмо 20), з урахуванням непереборності виниклих загроз, у відповідності до норм міжнародного права та національного законодавства суд повинен приймати рішення про здійснення дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого з відповідним його обґрунтуванням.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 336 КПК судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон надає важливого значення волевиявленню обвинуваченого, від якого залежить рішення суду. Зокрема, залежно від впливу на прийняття процесуального рішення волевиявлення обвинуваченого може бути: а) правозобов`язуючим; б) умовно зобов`язуючим; в) рекомендаційним.

Волевиявлення правозобов`язуючого характеру містить у собі обов`язкову для виконання волю обвинуваченого. Виражене у встановленому законом порядку обвинуваченим волевиявлення, безумовно зобов`язує правозастосовника до прийняття конкретного процесуального рішення, обмежуючи судову дискрецію. Чинне кримінальне процесуальне законодавство містить низку положень, застосування яких залежить виключно від волевиявлення обвинуваченого.

До таких зобов`язуючих суд до винесення конкретного рішення, на думку суду, належить положення ч. 2 ст. 336 КПК. Уся нормативна конструкція вказаної процесуальної норми вказує на те, що саме суду надається дискреційне право під час ухвалення рішення про здійснення судового провадження дистанційно вирішувати питання про форму судового засідання. Такий висновок випливає з другого речення вказаної правової норми, яке передбачає, що у разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.

Отже, в цьому випадку бажання сторін та потерпілого є умовно зобов`язуючим та не породжують обов`язкового врахування з боку суду.

На відміну від інших учасників судового провадження, волевиявленню обвинуваченого при вирішенні питання про форму проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження, надається правозобов`язуючого значення: "Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану". ОСОБА_6 просить врахувати всі обставини, в тому числі його тяжкий матеріальний стан та провести саме дистанційне засідання, оскільки розгляд кримінального провадження майже завершений.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає мінімальні права кожного, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Одним із таких прав, за ст. 6 Конвенції, є право захищати себе особисто.

В той же час, без сумніву, механізм відеоконференції є необхідним та важливим елементом для забезпечення оперативності судового розгляду, як однієї із гарантій реалізації права на справедливий суд, який використовується учасниками кримінального провадження. Можливість звернення до систем відеоконференцзв`язку затверджена і в низці міжнародних документів, зокрема, Декларації про взаємодію та заходи у відповідь: стратегічні союзи в сфері попередження злочинності та кримінального судочинства.

З метою дотримання міжнародних стандартів під час кримінального провадження, враховуючи заяву обвинуваченого, наявність поважних причин, стадію судового розгляду, необхідність дотримання строків розгляду справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання сторони захисту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Згідно ч.3 ст.336 КПК України, застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У зв`язку із викладеним, для забезпечення повного, швидкого та ефективного здійснення правосуддя, недопущення порушення розумних строків розгляду справи, суд вважає необхідним проводити засідання в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_6 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EASYCON».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 336 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - задовольнити.

Проводити судові засідання по кримінальному провадженні №0000847 від 28.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_6 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EASYCON».

Обов`язок технічного забезпечення проведення відеоконференції за допомогою системи «EASYCON», відповідно до вимог ст. 336 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1