КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1463/2023 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 3 ст. 307 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами у кримінальному провадженні.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він у невстановлену досудовим розслідуванням дату, але не пізніше 08 квітня 2021 року, у невстановлений час, місце та спосіб, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, незаконно придбав наркотичний засіб кокаїн, масою 61,821г, 44 шт. таблеток, що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 7,308 г, 9 шт. таблеток, що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 1,777 г, 8 шт. таблеток та 2 фрагменти таблеток, що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 1,721г, які почав незаконно зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збуту.

В подальшому, 08 квітня 2021 року, в період часу з 18 год. 33 хв. до 19 год. 36 хв. під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , у останнього було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить в своєму складі наркотичний засіб кокаїн, масою 61,821г, поліетиленовий пакет з таблетками світло-коричневого кольору у кількості 44 шт., що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 7,308г, поліетиленовий пакет з таблетками рожевого кольору у кількості 9 шт., що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 1,777 г, поліетиленовий пакет з таблетками рожевого кольору у кількості 8 шт. та 2 фрагменти таблеток, що містять в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, масою 1,721 г, металеву ложку з нашаруванням речовини світлого кольору, електронні ваги з нашаруванням речовини світлого кольору, предмет схожий на ніж з нашаруванням речовини світлого кольору, полімерних пакетів з пазовими замками з нашаруваннями речовини світлого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб - кокаїн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, ОСОБА_7 визнати винним за ч. 3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 1 рік.

В обґрунтуваннях вказує про невідповідність висновків суд, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження захисник вбачає у викладенні в мотивувальній частині вироку показань ОСОБА_7 , наданих під час допиту, які за своїм змістом не відповідають тим, які він надавав під час судового розгляду.

Так, ОСОБА_7 повністю визнав свою вину за ч. 3 ст. 309 КК України. Надаючи показання зазначав підстави, за яких купував наркотичні засоби та психотропні речовини для власного вживання, причини, через які вирішив відмовитись від подальшого вживання заборонених речовин. Натомість суд виклав показання ОСОБА_7 таким чином, щоб можливо було потім мотивувати доведеність мету збут.

Порушення судом КПК України сторона захисту вбачає у покладенні в основу обвинувального вироку недопустимих доказів.

На думку апелянта, суд не надав належної правової оцінки тому, що прокурором було порушено положення ст. 218 КПК України, коли 20.09.2021 при виділені з кримінального провадження № 0000157 матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , не було вирішено питання підслідності. Правових підстав, за яких матеріали виділеного кримінального провадження відносно ОСОБА_7 перебували в Дніпровському УПГУНП у м. Києві, кримінальне провадження не містить. Тому захисник вважає, що подальші докази, здобуті органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не можуть бути визнані допустимими. Більш того, захисник вважає, що було допущено порушення підслідності, так як квартира, в якій було проведено обшук знаходиться в Дарницькому районі м. Києва, а тому і досудове розслідування повинно проводитись Дарницьким УП ГУ НП. Вважає, що територіальна підслідність була порушена після виділення матеріалів відносно ОСОБА_7 та внесення відомостей в ЄДРД нового, раніше не зареєстрованого епізоду за фактом обшуку квартири ОСОБА_7 .

Крім того, сторона захисту вказує про невідповідність номерів пакетів, в які були запаковані наркотичні засоби і психотропні речовини, зображені на відеозаписі під час проведення обшуку тим, які зазначені практично в усіх процесуальних документах, таких як протокол обшуку, клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку, ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09.04.2021, якою надано дозвіл на проведення обшуку, постанова про визнання та приєднання речових доказів, клопотання про арешт майна, ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2021, якою накладено арешт на майно. Суд, в мотивувальній частині вироку, на думку апелянта, не надав належної правової оцінки вказаним суперечностям, обмежившись лише намаганнями виправдати помилку органу досудового розслідування. Натомість сторона захисту вважає таку помилку підставою для визнання отриманих доказів недопустимими.

Апелянт звертає увагу на недопустимість даних протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , оскільки відомості до ЄРДР № 001088 були внесені вже після складання протоколу. Вважає, що кримінальне провадження № 001088 не могло бути підставою для проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , номер провадження невірно зазначено в протоколі обшуку квартири, оскільки слідчі проводили досудове розслідування в межах провадження № 0000157 від 27.10.2020.

З урахуванням викладеного, сторона захисту вважає, що докази винуватості ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК України відсутні. Висновок суду про те, що ОСОБА_7 мав намір збувати знайдені в його помешканні психотропні та наркотичні речовини не обґрунтований. Захисник вважає, що без посилання на постанову Верховного Суду чи норму закону, якою регламентується можливість доведення умислу збуту лише розміром знайдених заборонених речовин, вагів та ложки, висновок не може бути прийнятним. Обвинувачений з самого початку проведення у нього обшуку не заперечував факту того, що наркотичні та психотропні речовини він купував частками для власного вживання без мети збуту, готовий визнати свою вину у цьому та кається. Вказував, що після перенесеної хвороби остаточно відмовився від подальшого вживання заборонених речовин та мав намір їх викинути, однак був затриманий. Тому визнання винним ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК України, на думку захисника, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Також сторона захисту вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна є таким, що порушує ст. 65 КК України.

На думку захисника, суд безпідставно не визнав щире каяття ОСОБА_7 в якості обставини, що пом`якшує покарання. Апелянт вважає, що не визнання вини у вчиненні інкримінованому йому злочині не може бути підставою для не визнання щирого каяття у разі, коли особа погоджується з іншою кваліфікацією своїх дій.

Суд визнав в якості обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 - перебування на його утриманні трьох дітей. На думку апелянта, у ОСОБА_7 наявні дві обставини, які пом`якшують покарання, а тому суд безпідставно не застосував положення ст. 69 КК України. Сторона захисту вважає, що ОСОБА_7 може бути призначене покарання нижче від найнижчої межі санкції статті КК України, та відповідно наявні підстави для звільнення від його відбування з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти зміни вироку, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 307 КК України з додержанням вимог ст. 23 КПК України та на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими в їх взаємозв`язку відповідно до ст. 94 КПК України.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З матеріалів судового провадження вбачається, що судом дотримано вимог КПК України, шляхом сприяння в реалізації сторонами кримінального провадження своїх прав. Захисником в апеляційній скарзі не порушується питання про неповноту судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується частково показаннями обвинуваченого, який визнав факт купівлі вилучених у нього в ході обшуку наркотичних засобів та психотропних речовин, даними письмових доказів.

Даним протоколу обшуку з відеозаписом на флеш накопичувачі, від 08 квітня 2021 року, підтверджується факт проведення слідчої дії обшуку квартири АДРЕСА_2 , у присутності захисника, в ході якої виявлено та вилучено ваги, металеву чайну ложку з нальотом білого кольору, розкладний ніж, зіп-пакети, зіп-пакети з пігулками рожевого та коричневого кольору, поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, які були поміщено до спец пакету № LXP02733502. Також, для направлення на експертизу, з зіп-пакету з порошкоподібною речовиною білого кольору поміщено частину (пів чайної) ложки до поліетиленового пакету, який поміщено до спец пакету № EXP0180678. Вказана слідча дія, як невідкладна, була легалізована ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 квітня 2021 року.

Під час судового розгляду судом досліджувався відеозапис проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що вилучені предмети і речовини упаковано у спецпакети за № ЕXP0273502, № EXP0180678.

Даними висновку експерта № СЕ-19/111-21/16267-НЗПРАП від 09 квітня 2021 року, підтверджується те, що порошкоподібна речовина білого кольору, яка знаходилася у спец пакеті № EXP0180678, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, кокаїн, масою 0,256г. При цьому колегія суддів звертає увагу, що вказаний висновок містить фото спецпакету, який надійшов запакованим для проведення дослідження. Номер спецпакету EXP0180678 відповідає тому, в який поміщено поліетиленовий пакетз частиною порошкоподібної речовини білого кольору, взятої з зіп-пакету, знайденого під час проведення обшуку у ОСОБА_7 . Підстав для визнання вказаних доказів недопустимими колегія суддів не вбачає.

Даними висновку експерта № 55/5 від 28 липня 2021 року, підтверджується те, що у наданому на дослідження спец-пакеті № ЕXP0273502, знаходились електронні ваги, металева ложка з залишками порошкоподібної речовини світлого кольору, розкладний ніж з залишками порошкоподібної речовини світлого кольору, поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині якого таблетки рожевого та коричневого кольору. В наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору (об. № 1) виявлено кокаїн, масою 61,565г. В наданих на дослідження предметах, а саме: нашаруванням речовини білого кольору на металевій ложці (об. №5), електронних вагах (об. № 6), предметі схожому на ніж (об. № 7), нашарування речовин на прозорих полімерних пакетах з пазовими замками (об. № 8) - у своєму складі містять кокаїн. Надані на дослідження таблетки (об. 2, 3, 4) у своєму складі містять МДМА. У об. № 2 - маса 7,308г., об. № 3 - 1,777г., об. № 4 - 1,721г., а всього 10,806г.Вказаний висновок містить фото спецпакету, який надійшов запакованим для проведення дослідження. Номер спецпакету № ЕXP0273502 відповідає тому, в який було поміщено знайдені у ОСОБА_7 під час проведення обшуку речі. Підстав для визнання даних вказаних доказів недопустимими колегія суддів не вбачає.

Суперечностям, які були допущені органом досудового розслідування під час складання процесуальних документів і рішень в частині нумерації спецпакетів № ЕXP0273502, EXP0180678, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, була надана належна правова оцінка. Колегія суддів не вбачає підстав для визнання їх слушними, оскільки факт проведеного обшуку та вилучених речей у ОСОБА_7 , їх подальше пакування, передачу для проведення експертизи сторона захисту під сумнів не ставить. На думку колегії суддів, допущене порушення, за відсутності спору щодо дійсного предмету дослідження, не є істотним. Більш того, сторона захисту, обґрунтовуючи наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 309 КК України також посилається на вказані докази, тобто вважає їх допустимими.

Не заслуговують на увагу, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення порядку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 та правил підслідності.

З матеріалів судового провадження вбачається, що предметом безпосереднього дослідження судом першої інстанції були як здобуті органом досудового розслідування докази, так і процесуальні рішення, що приймались.

Так, першочергово до ЄРДР за № 0000157 від 27 жовтня 2020 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, щодо невстановленої групи осіб, які займаються незаконним зберіганням та збутом наркотичного засобу «кокаїну» на території міста Києва.

Вході досудового розслідування даного кримінального провадження 08 квітня 2021 року за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська,8а, було виявлено та затримано ОСОБА_9 та ОСОБА_7 поруч з автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 , в якому зберігалися наркотичний засіб кокаїн в особливо великих розмірах та психотропна речовина МДМА в особливо великих розмірах. В той же день за вказаною адресою було проведено особистий обшук затриманих, зокрема, ОСОБА_7 . За вказаними обставинами внесено відомості до ЄРДР за № 0001088 від 8 квітня 2021 року.

Невідкладний обшук квартири ОСОБА_7 проводився в рамках кримінального провадження за № 0001088 від 8 квітня 2021 року.

За правилами ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий суддя розглядаючи клопотання про проведення обшуку перевіряє, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Законність проведення вказаної невідкладної слідчої дії підтверджена ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021 року.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру 09 квітня 2021 року по епізоду, відомості про який не було внесено відомостей до ЄРДР, на думку колегії суддів, спростовуються даними постанови прокурора від 08 квітня 2021 року про об`єднання кримінального провадження за № 0001088 з кримінальним провадженням за № 0000157 від 27 жовтня 2020 року. Саме в рамках кримінального провадження за № 0000157 від 27 жовтня 2020 року, зокрема, за фактом вилучення наркотичних засобів та психотропних речовин з автомобіля Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 та за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 було повідомлено про підозру.

Порушень положення ст. 218 КПК України в редакції Закону України, яка діяла на час прийняття рішення про виділення матеріалів кримінального провадження за № 0002702 20 вересня 2021 року, та на дату затвердження обвинувального акту 29 вересня 2021 року, колегією суддів не встановлено. Первинне кримінальне провадження № 0000157 від 27 жовтня 2020 року проводилось слідчими Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві. Прокурор, приймаючи рішення про об`єднання та виділення матеріалів досудового розслідування з першочергового кримінального провадження вказував про доручення проведення досудового розслідування слідчому відділу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві. Той факт, що обшук квартири ОСОБА_7 проведено на території Дарницького району м. Києва, з урахуванням вищевикладеного, не є порушенням правил підслідності.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_7 умислу на збут знайдених у нього наркотичних засобів та психотропних речовин, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів можуть свідчити такі обставини, як великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасовування; поведінка суб`єкта злочину, а саме те, що сама особа наркотичні засоби чи психотропні речовини не вживає, але зберігає їх, тощо.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, судом ретельно проаналізовано дані про особу обвинуваченого з точки зору відсутності у нього діагнозу, який би вказував про вживання вилучених у нього в особливо великому розмірі наркотичних засобів та психотропних речовин, характер їх упакування, а саме наявність великої кількості зіп пакетів, електронних вагів, ложки та ножа з залишками вказаних заборонених речовин. Сукупність зазначених даних, на думку колегії суддів, свідчить про наявність у ОСОБА_7 умислу на збут знайдених у нього наркотичних засобів та психотропних речовин. Стороною захисту не надано жодного доказу того, що ОСОБА_7 коли-небудь вживав наркотичні засоби чи психотропні речовини, як він це зазначив надаючи пояснення, матеріали судового провадження таких доказів також не містить.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини кримінального провадження. Істотних порушень КПК України, які б стали підставою для визнання доказів недопустимими колегія суддів не вбачає.

Покарання ОСОБА_7 призначено з дотриманням ст. 65 КК України. Вид та розмір призначеного ОСОБА_7 покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацію майна, окрім житла, на думку колегії суддів, сприятиме досягненню мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про неврахування судом обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, з урахуванням не визнання ОСОБА_7 вини за ч. 3 ст. 307 КК України, є безпідставними.

Так, Верховний Суд у численних рішення звертав увагу на те, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак ОСОБА_7 не визнав усіх обставин кримінального правопорушення, зокрема оскаржує вирок місцевого суду в частині доведення його винуватості, посилаючись, у тому числі, на недопустимі докази, зібрані під час досудового розслідування, що свідчить про відсутність критичної оцінки своєї протиправної поведінки, формально вказавши на визнання своєї винуватості за ч. 3 ст. 309 КК України, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Підстав для застосування положень ст. 69, ст. 75 КК України колегія суддів також не знаходить з урахуванням викладеного вище.

Тому, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 , як законний та обґрунтований - підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, - без задоволення.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 307 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1463/2023 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 753/20137/21

Категорія КК: ч. 3 ст. 307 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 307 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 20 листопада 2023 року о 09 годині 15 хвилин.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4