Справа 556/17/24
Номер провадження 1-кп/556/78/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Володимирець, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000351 від 12.11.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, не судимого,

за ч.1 ст.369 КК України,-

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта, гр. ОСОБА_6 , 11.11.2023, приблизно о 23 год. 00 хв.. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом, марки «VIPER» сірого кольору, без реєстраційного номерного знаку, номер рами НОМЕР_1 із пасажиром ОСОБА_4 , під час руху по ділянці автодороги вул. Чорновола, в смт Володимирець Вараського району Рівненської області, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України, що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зокрема ч.5 ст. 121, ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також, як пізніше було встановлено, і за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В цей час у пасажира ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі в інтересах третьої особи за не вчинення дій спрямованих на притягнення його двоюрідного брата ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 121, ч.6 ст. 121 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи наявність відповідних повноважень у працівників поліції, ОСОБА_4 , запропонував правоохоронцям неправомірну вигоду, з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_6 . Тоді, 11.11.2023, приблизно о 23 год. 14 хв., ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи у службовому автомобілі, марки «Renault duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 , повторно звернувся до працівників поліції, які є службовими особами, з проханням не складати адміністративні матеріали, щодо обставин вчинення його братом ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, в ході чого висловив пропозицію надання за це неправомірної вигоди. Отримавши відмову, ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаному службовому автомобілі, на вул. Грушевського в смт Володимирець, Вараського району Рівненської області, поблизу приміщення відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_6 , в тому числі, яка передбачена ст. 130 КУпАП, діючи умисно, надав неправомірну вигоду, шляхом покладення між планшеткою та чорною папкою грошових коштів, в сумі 1000 гривень, в ході чого, ще раз висловив намір щодо надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення дій, спрямованих на притягнення його брата ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності.

Після цього, працівники СРПП відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області обмежили доступ до місця події, викликали слідчо - оперативну групу для подальшого вилучення грошових коштів і фіксації вчинення даного кримінального правопорушення, а щодо ОСОБА_6 передали зібрані матеріали до блоку ювенальної поліції відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей за ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки гр. ОСОБА_6 являється неповнолітньою особою.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України.

04 січня 2024 року між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 ,за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у подальшому подібного не вчиняти та щиро розкаюється у скоєному.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн та погодили долю речових доказів.

На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився.

Відповідно до угоди, ОСОБА_4 відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України в обсязі підозри, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною. ОСОБА_4 цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст. 369 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, за яким належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався.

Витрати на залучення експерта відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання інших речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України,

Керуючись ст..ст. 174, 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 січня 2024 року, укладену між прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000351 від 12.11.2023, за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Речові докази:

- дві грошові купюри номіналом по 500 гривень з наступними серіями: СД4646393, УЖ5228040 конфіскувати у власність держави.

- мотоцикл, марки «VIPER», сірого кольору, без номерного знаку з номером рами НОМЕР_3 повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1