КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 19 жовтня 2023 року апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «АТВ» - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та накладено арешт на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: вул. Срібнокільська, 20-В, м. Київ , а саме:

- літ. А загальною площею 149,9 кв.м, реєстраційний номер 000;

- літ. Д загальною площею 200,4 кв.м, реєстраційний номер 000;

- літ. Е загальною площею 428,8 кв.м, реєстраційний номер 000;

- літ. Є загальною площею 66,5 кв.м, реєстраційний номер 000;

- літ. Ж загальною площею 92,6 кв.м, реєстраційний номер 000, які перебувають у власності ТОВ «АТВ» (код 23518082), шляхом заборони відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, звернення стягнення на предмет іпотеки, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо наведеного майна.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ТОВ «АТВ» - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначив, що 12 вересня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна, копію ухвали не направлено, а вручено із супровідним листом прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 21 вересня 2023 року, апеляційну скаргу направлено електронною поштою 25 вересня 2023 року.

Вважає, що оскаржувану ухвалу постановлено без врахування правової підстави для арешту майна та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Зазначає, що жодна із статей, передбачена ч. 1 ст. 96-1 КК України не інкримінована директору ТОВ «АТБ», натомість його дії кваліфіковано за ч. 3,4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 197-1 КК України, які відносяться до кримінальних проступків та нетяжких злочинів, щодо яких закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі відсутні докази того, що арештоване майно Товариства здобуте незаконним шляхом.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав

Як убачається з матеріалів судового провадження, СВ УП в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2022 року під № 0000428 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Як зазначено у клопотанні прокурора, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «АТВ» (), зареєстроване 08.08.1995 за адресою: вул. Декабристів, буд. 2а, м. Київ.

З 22 травня 2012року в статутному капіталі ТОВ «АТВ» обліковуються об`єкти нерухомості, розташовані за адресою: вул. Срібнокільська, 20-в, м. Київ, загальною площею 1139, 2 кв.м.

05 листопада 2013 року між Київською міською радою та ТОВ «АТВ» укладено договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :90:007:0096 площею 0.0454 га, :90:007:0097 площею 0.1107 га, :90:007:0098 площею 0.0814 га, розташованих за адресою: вул. Срібнокільська, 20-в, м. Київ.

01 лютого 2015року на посаду директора ТОВ «АТВ» призначено ОСОБА_7 , який до теперішнього часу очолює вказане товариство.

Надалі, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 30.03.2018 у директора ТОВ «АТВ» ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ТОВ «АТВ» на праві приватної власності перебуває об?єкт нерухомого майна (майновий комплекс), який розташований за адресою: вул. Срібнокільська, 20В, м. Київ (літ. А, Б, В, Д, Е, Ж, Г) загальною площею 1957,9 кв.м., реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000.

Під час досудового розслідування встановлено факт самовільного будівництва будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, підроблення офіційного документа, який видається підприємством, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання, за попередньою змовою групою осіб, використання завідомо підробленого документа, зокрема директором ТОВ «АТВ» ОСОБА_7 , що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Таким чином, в ході досудового розслідування, зокрема за результатами огляду від 14.02.2023, проведеному за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 20-В, встановлено що нежитлові будівлі за вищевказаною адресою, літ. А, Д, Е, Є, Ж самовільно збудовані на самовільно зайнятих земельних ділянках з кадастровими номерами :90:007:0031, :90:007:0059, :90:007:0061.

17 липня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3,4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

02 вересня 2023 року постановою слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 вказані об`єкти нерухомого майна (нежитлові будівлі) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000428.

12 вересня 2023 року прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт, з позбавленням права розпорядження, використання та відчуження на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 20-В , з метою спеціальної конфіскації майна та збереження речових доказів.

12 вересня 2023 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000428 про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні майна.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права та діяльність ТОВ «АТВ» з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Доводи апелянта, що жодна із статей, передбачена ч. 1 ст. 96-1 КК України не інкримінована директору ТОВ «АТВ», а відтак накладення арешту з метою спеціальної конфіскації є безпідставним.

Зокрема, як убачається з оскаржуваної ухвали, обґрунтовуючи підстави і мету накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, окрім необхідності збереження речових доказів, у мотивувальній частині ухвали послався також на необхідність спеціальної конфіскації майна, однак вказане не є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

При цьому колегія суддів також звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «АТВ» - адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний №758/10741/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадження № 11сс/824/6208/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК