Справа № 307/2746/22
Провадження № 1-кп/307/212/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області кримінальне провадження № 0000720, відомості про яке 13 грудня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, розлученого, уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000720, відомості про яке 13 грудня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 13 грудня 2021 року близько 03 години за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_6 , а також іншими трьома особами, відносно яких матеріали виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою вчинення нападу та заволодіння чужим майном, згідно попередньо розробленого між ними плану та розподілу ролей, згідно яких ОСОБА_4 залишився на подвір`ї спостерігати за місцевістю з метою уникнення викриття їх дій сторонніми особами, підійшли до будинку АДРЕСА_2 , в якому проживають потерпілі ОСОБА_8 , його дружина ОСОБА_9 та її малолітній брат ОСОБА_10 , після чого, штовхнувши вхідні двері, ОСОБА_6 та інші три особи проникли у приміщення даного будинку, де один з нападників, тримаючи в руках предмет, схожий на пістолет, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя особи, а інший, зв`язавши руки потерпілій ОСОБА_9 та неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 будівельними стяжками чорного кольору, почали погрожувати останнім вказаним предметом, схожим на пістолет, в той же час нападники відкрито заволоділи належними потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошовими коштами у сумі 5 700, 00 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України становило 154 037, 37 гривень, які потерпілий ОСОБА_8 видав зловмисникам під впливом погроз, у результаті чого, спричинили малолітньому потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді полосовидних циркулярних крововиливів по зовнішнім поверхням обох променево-зап`ястних суглобів, синця на внутрішній поверхні правого променево-зап`ястного суглобу, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, а потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді полосовидних циркулярних крововиливів на обох верхніх кінцівках в області променево-зап`ястних суглобів, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, а також матеріальні збитки на суму 154 037, 37 гривень, після чого втекли з місця події, а викраденими грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

17 січня 2024 року в ході судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000720, відомості про яке 13 грудня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, між прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, на досудовому розслідуванні щиро покаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Зобов`язався під час судового провадження беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, щиро покаятися, активно сприяти розкриттю кримінального правопорушення та розгляду кримінального провадження судом, відшкодувати заподіяну потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду, співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перерахувати на рахунок Збройних Сил України суму грошових коштів, еквівалентну не менше 10 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року становить 29 200, 00 гривень. Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування давав детальні покази про події даного кримінального правопорушення, що мають значення для кримінального провадження № 0000720, відомості про яке 13 грудня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також обвинувачений ОСОБА_4 в ході досудового розслідування щиро покаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, надав викриваючі показання відносно себе та інших осіб, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у кримінальному провадженні № 0000720 від 13 грудня 2023 року, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та розгляду кримінального провадження судом, добровільно відшкодував заподіяну потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 матеріальну та моральну шкоду, за місцем проживання характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, в той же час на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, раніше не судимий, а також, у подальшому зобов`язується співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, а саме:

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , та зобов`язується перерахувати на рахунок Збройних Сил України суму грошових коштів, еквівалентну не менше 10 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року становить 29 200, 00 гривень. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода добровільно відшкодована обвинуваченим. Цивільний позов не заявлявся. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування збитку. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення правопорушення щодо малолітньої дитини. При укладенні угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, позитивну характеристику за місцем проживання, його щире каяття, а також беззастережне визнання ним своєї винуватості, беручи до уваги інтереси суспільства, враховуючи його вік, стан здоров`я та інші обставини, що його характеризують. Враховуючи вищевказані обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснень, що містяться у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 3 ст. 187 КК України, застосувати норми ст. 69 КК України, перейшовши до покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 187 КК України, а саме, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із конфіскацією майна. При цьому, сторони погоджуються на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку, а також покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. З урахуванням ст. 69 КК України, з якої вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного сторони угоди, з огляду на положення статті 65 КК України, мають право, використовуючи положення статті 69 КК України, узгоджувати покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 187 КК України Особливої частини КК України та визначенням відповідно до положень ст. 75 КК України іспитового строку. На підставі вищевикладених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, сторони погоджуються пропонувати суду призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із конфіскацією майна та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку і покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Даною угодою обвинувачений ОСОБА_4 підтверджує свою згоду на призначення йому вказаного виду та міри покарання. Згідно умов даної угоди обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав угоду про визнання винуватості, визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, зобов`язується співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і просить затвердити угоду.

Представник потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_14 подала суду заяву про укладення угоди про визнання винуватості, в якій просить укласти угоду про визнання винуватості з ОСОБА_4 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода про визнання винуватості в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, узгоджене покарання та згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дату її укладення та підписи сторін, укладення даної угоди сторонами є добровільним, то суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який згідно ч. 6 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. ст. 187 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, потерпілі надали письмову згоду на укладення угоди, обвинувачений може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

За правилами ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

В угоді сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене

ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням норм ст. 69 КК України, перейшовши до покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 187 КК України, а саме: у виді п`яти років позбавлення волі із конфіскацією майна. При цьому, сторони погодили на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку, а також покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У даному випадку сторони дотримались загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, зі змісту угоди вбачається, що при узгодженні покарання ОСОБА_4 було враховано і дотримано положення ст. 65 КК України, а саме: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_4 , який винним себе визнав у повному обсязі, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, раніше не судимий, зобов`язався співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншими особами, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , зобов`язався перерахувати на рахунок Збройних Сил України суму грошових коштів, еквівалентну не менше 10 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року становить 29 200 гривень, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: з`явленням із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, та обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Суд погоджується з тим, що узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає критеріям необхідності та достатності для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Отже, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння і особі винного, загальним засадам його призначення, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, та забезпечить досягнення мети його застосування.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 був затриманий і щодо нього ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 грудня 2021 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку із цим, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання, яке належить призначити ОСОБА_4 за угодою, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення із 15 грудня 2021 року до 03 лютого 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В угоді сторони передбачили умову про звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, а також, що тривалість іспитового строку та обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, визначить суд. Такі умови угоди відповідають нормам ч. 2, 3 ст. 75, ст. 76 КК України та ст. 472 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, суд переконаний, що в цьому кримінальному провадженні, оскільки сторони уклали угоду про визнання винуватості і узгодили покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років та звільнення від відбування покарання, то підлягає застосуванню ч. 2 ст. 75 КК України і суд приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, додаткове покарання у виді конфіскації майна, відповідно до ст. 77 КК України, не застосовується.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2021 року, на добровільно видане ОСОБА_4 майно, а саме: мобільний телефон марки «TECNO» imei: НОМЕР_1 та imei: НОМЕР_2 з сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , чорну куртку марки «NIKE», спортивні штани чорного кольору марки «PUMA» та чорні шкіряні кросівки марки «TIMBERLEND».

Згідно ст. 100 КПК України речові докази - мобільний телефон марки «TECNO» imei: НОМЕР_1 та imei: НОМЕР_2 з сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , чорну куртку марки «NIKE», спортивні штани чорного кольору марки «PUMA» та чорні шкіряні кросівки марки «TIMBERLEND», після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_4 13 508, 10 (Тринадцять тисяч п`ятсот вісім гривень десять копійок) гривень судових витрат за проведення судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 374-376, 473-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 17 січня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000720, відомості про яке 13 грудня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, укладену між прокурором Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , з іншої сторони, затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання, призначеного ОСОБА_4 , зарахувати строк попереднього ув`язнення з 15 грудня 2021 року до 03 лютого 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 грудня 2021 року, на добровільно видане ОСОБА_4 майно, а саме: мобільний телефон марки «TECNO» imei: НОМЕР_1 та imei: НОМЕР_2 з сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , чорну куртку марки «NIKE», спортивні штани чорного кольору марки «PUMA» та чорні шкіряні кросівки марки «TIMBERLEND».

Згідно ст. 100 КПК України речові докази - мобільний телефон марки «TECNO» imei: НОМЕР_1 та imei: НОМЕР_2 з сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , чорну куртку марки «NIKE», спортивні штани чорного кольору марки «PUMA» та чорні шкіряні кросівки марки «TIMBERLEND», після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_4 13 508, 10 (Тринадцять тисяч п`ятсот вісім гривень десять копійок) гривень судових витрат за проведення судових експертиз.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1