ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 682/1042/23

Провадження № 11-кп/4820/687/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції кримінальне провадження, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Хоросток Славутського району Хмельницької області, громадянин України, з базовою середньою освітою, неодружений, не працює, без зареєстрованого місця проживання, без постійного місця проживання, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, судимий:

-Піщанським районним судом Вінницької області 25 червня 2021 року за ч.1 ст.390, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі на підставі ст.71, ч.1 ст.72 КК України з приєднанням частини відбутого покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.08.2018 року, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 02.09.2022 року за відбуттям строку покарання,

-Славутським міськрайонним судом Хмельницької області від 19 квітня 2023 року за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, покарання невідбуте на час ухвалення вироку;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.4 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2023 року та з урахуванням п.1 ч.1 ст.72 КК України (80 годин громадських робіт дорівнює 10 дням позбавлення волі), у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців 10 (десяти) днів позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту затримання 04 квітня 2023 року, зараховано в строк відбуття покарання за цим вироком період попереднього ув`язнення з часу затримання з 04 квітня 2023 року до набрання вироком суду законної сили.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Судом вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

За вироком суду, ОСОБА_6 будучи неодноразово судимим, востаннє вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 25 червня 2021 року за ч.1 ст.390, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст.71, ч.1 ст.72 КК України приєднано частину відбутого покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 серпня 2018 року, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 02 вересня 2022 року за відбуттям строку покарання, маючи незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення.

24 березня 2023 року близько 21 год 00 хв ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у одній із кімнат будинку, що розташований на АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході даного конфлікту ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисних тілесних ушкоджень, завдав потерпілому ОСОБА_8 , два удари кулаком правої руки в ліве око та один удар кулаком лівої руки в праве око, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, синця повік, правого ока з крововиливом під кон`юктивну оболонку, синця повік лівого ока з крововиливом під кон`юктивну оболонку, забійної рани лівої підочної ділянки з підшкірною гематомою, які згідно висновку експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, цього ж дня ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, у присутності свідка ОСОБА_9 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, Указом Президента України від 06.02.2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 19.02.2023 року №2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5.30 год, 19.02.2023 року строком на 90 діб, тобто до 20 травня 2023 року, з лівої кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 відкрито, повторно, викрав мобільний телефон марки LG моделі "G7ThinQ" 4/64 GB вартістю 3 631 грн 85 коп та грошові кошти в сумі 100 грн, завдавши останньому майнової шкоди на загальну суму 3 731 грн 85 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив вирок Славутського міськрайонного суду від 22 серпня 2023 року скасувати в частині визнання його винним за ч.4 ст.186 КК України.

Уважав, що вирок місцевого суду є незаконним і необгрунтованим через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Стверджував, що наміру забирати телефон у потерпілого він не мав.

Зауважував, що судом першої інстанції провадження розглядалось однобічно та залишились неоціненими низка обставин, з`ясування яких має істотне значення для вирішення справи, призначення покарання та прийняття справедливого, обґрунтованого та правосудного рішення у справі.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просив вирок Славутського міськрайонного суду від 22 серпня 2023 року скасувати частково та ухвалити новий вирок, яким закрити провадження щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримання.

Уважав, що вирок суду повинен бути змінений через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальністю.

Зауважував, що жодним доказом не доведено те, що ОСОБА_6 відкрито викрав мобільний телефон у ОСОБА_8 .

Зазначав, що обвинувальний вирок суду ґрунтується лише на суперечливих показаннях свідка ОСОБА_9 .

Суд визнав ОСОБА_6 винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, однак в його діях відсутній склад цього кримінального правопорушення.

Отже, відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційних скарг; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги з викладених у них мотивів; думку потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційні скарги; прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції повною мірою дотримався зазначених вимог закону та ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованими та підтверджені сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів, яким судом дана належна оцінка.

У поданих апеляційних скаргах ні обвинувачений ОСОБА_6 , ні його захисник адвокат ОСОБА_7 не оскаржують вирок суду в частині встановлених фактичних обставин та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, тому, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Обвинувачений ОСОБА_6 у місцевому суді свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав частково.

Пояснив, що 24 березня 2023 року він ( ОСОБА_6 ), ОСОБА_10 та його співмешканка ОСОБА_9 зустріли потерпілого ОСОБА_8 , який запропонував їм вжити спиртні напої, які він придбав. Вони майже півдня розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_8 придбав ще спиртні напої, продукти харчування і вони пішли до будинку, в якому тимчасово проживали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і продовжили вживати спиртні напої. Потерпілий ОСОБА_8 на своєму мобільному телефоні показував відеозапис із АТО, де він перебував і посміхався, це викликало в нього ОСОБА_13 обурення і він не стримався і завдав один удар в обличчя потерпілого ОСОБА_8 . Від удару в нього заболіла рука, яку він вибив раніше і другий удар він завдав ліктем, від якого потерпілий ОСОБА_8 впав на диван і відключився. ОСОБА_11 почав вступатися за потерпілого ОСОБА_8 , якому він теж завдав удар, від якого останній впав. Телефон залишався на столі. ОСОБА_12 почала сваритися через виниклу бійку і попросила вивести з будинку ОСОБА_8 . Він підвів ОСОБА_8 і почав його проводжати, провів його на вулицю і посадив на лавці. Сам повернувся до будинку, щоб забрати мобільний телефон ОСОБА_8 , якого той забув на столі. Коли повернувся з телефоном, то ОСОБА_8 вже не було, його забрали в лікарню. Він повернувся до будинку, де проживали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і ліг спати.

Вранці ОСОБА_9 нагадала йому за мобільний телефон ОСОБА_8 і він пішов його шукати, щоб повернути телефон. По дорозі вирішив зайти до прокурора, щоб показати відео, яке на його думку було забороненим, але зустрів працівників поліції, яким повідомив про наявність в нього мобільного телефону і вони оформили добровільну видачу.

Грошові кошти в сумі 100 грн ОСОБА_8 давав йому добровільно, щоб купити спиртні напої, але він їх не взяв. Карткою він користуватися не може, тому коли потерпілий надавав йому картку для зняття коштів він вибив її в нього з рук і вона впала на підлогу.

Зазначив, що не скоював грабіж мобільного телефону, його забув потерпілий на столі, а він намагався його повернути і не міг знайти, тому віддав працівникам поліції телефон, а вони неправильно оформили заяву, яку він підписав.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_6 спростовані сукупністю таких доказів.

Потерпілий ОСОБА_8 в місцевому суді вказував, що 24 березня 2023 року в обідній час познайомився із двома чоловіками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , як потім з`ясувалося, то був ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Він запропонував їм вжити спиртні напої, які сам придбав за власні гроші. Придбавши спиртні напої, вони пішли додому до ОСОБА_10 та його співмешканки, адресу він не пам`ятає. В будинку всі разом почали вживати спиртні напої. Він почав показувати на своєму мобільному телефоні відео з зони АТО, де він воював, яке викликало обурення в ОСОБА_6 і вони почали сваритися. Під час сварки виникла бійка, ОСОБА_6 завдав йому два удари кулаком в обличчя, він впав і втратив свідомість. Більше нічого не пам`ятає.

Прокинувся вранці у прибудові, не виявив особистих речей, зокрема, мобільного телефону, пішов до лікарні, бо мав рвані рани під оком від ударів, завданих ОСОБА_6 .

Звернувся до працівників поліції вже в лікарні, які прибули туди ймовірно за повідомленням працівників лікарні. Мобільний телефон йому повернули працівники поліції, ОСОБА_6 його не розшукував і не намагався повернути мобільний телефон, також надати медичну допомогу. Події скоєного відносно нього кримінального правопорушення пам`ятає погано, бо був у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_9 вказувала, вона та її співмешканець ОСОБА_10 познайомилися із ОСОБА_6 на базарі, коли їх виселили з гуртожитку, він допоміг їм знайти житло.

24 березня 2023 року її співмешкканець ОСОБА_10 пішов прогулятися із ОСОБА_6 , який проживав разом з ними. Вона готувала їжу, коли повернулися ОСОБА_6 разом із її співмешканцем і привели із собою потерпілого ОСОБА_8 , з яким познайомилися біля річки.

Потерпілий ОСОБА_8 пригощав їх спиртними напоями, які придбав. Вони почали розпивати спиртні напої, вона випила зовсім мало, тому всі події чітко пам`ятає. ОСОБА_8 дістав свій мобільний телефон і вони дивилися відеозапис. Почався словесний конфлікт, ОСОБА_8 тримав в руці свою банківську картку, а ОСОБА_6 просив назвати йому пін-код картки, на що ОСОБА_8 відмовив, тоді ОСОБА_6 почав завдавати йому удари кулаком в обличчя, їх було близько 3-х ударів, від ударів ОСОБА_8 впав на диван і втратив свідомість. Вона почала кричати на ОСОБА_6 і попросила свого співмешканця ОСОБА_10 стати між потерпілим і ОСОБА_6 , щоб він не заподіював більше ударів потерпілому. Тоді ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_10 і той теж впав на диван. ОСОБА_6 витягнув з кишені потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон і дві купюри по 50 грн. Вона сварилася на ОСОБА_6 через його неправомірну поведінку, але він сказав їй, що це не її справа. Через годину ОСОБА_8 прийшов до тями і вони з ОСОБА_6 пішли, телефон був у ОСОБА_6 . Через деякий час ОСОБА_6 повернувся і ліг спати.

Вранці вони прокинулися і пили чай, мобільний телефон потерпілого був у ОСОБА_6 і вона та її співмешканець присоромили ОСОБА_6 , що він так нечемно повівся з їх гостем ОСОБА_8 і просили повернути йому телефон. ОСОБА_6 пообіцяв повернути телефон ОСОБА_8 і пішов його шукати. У неї не було підстав оговорювати ОСОБА_6 , оскільки в неї з ним були нормальні відносини, а з цивільним чоловіком в них періодично відбувалися конфлікти, але вона не втручалася.

Крім того, вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , об`єктивно підтверджено іншими доказами:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25 березня 2023 року, з якої вбачається, що 25.03.2023 року о 17:00 год від ОСОБА_8 надійшла заява, в якій він повідомив, що 24.03.2023 року близько 21:00 год ОСОБА_6 в приміщенні будинку на АДРЕСА_1 завдав йому тілесні ушкодження та забрав у нього телефон;

- заявою ОСОБА_6 від 25 березня 2023 року та протоколом добровільної видачі мобільного телефону від 25 березня 2023 року, відповідно до яких ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон LG моделі С7 та повідомив, що відкрито викрав його 24 березня 2023 року у ОСОБА_8 з кишені куртки в кімнаті будинку на АДРЕСА_1 , при цьому завдавши йому тілесні ушкодження;

- висновком судової товарознавчої експертизи СЕ-19/123-23/3264-ТВ від 29.03.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість, наданого на дослідження мобільного телефону LG моделі "G7ThinQ" 4/64 GB станом на 24 березня 2023 року могла становити 3 631 грн 85 коп;

- протоколом огляду речового доказу від 31 березня 2023 року, в ході якого було оглянуто мобільний телефон LG моделі "G7ThinQ" 4/64 GB, та виявлено вхідні дзвінки 25.03.2023 року в період із 8:27 год до 18:37 год від сина, дружини, свекрухи та сестри, інших осіб потерпілого ОСОБА_8 , в той час коли мобільний телефон не перебував у володінні потерпілого та знаходився в ОСОБА_6 ;

- заявою ОСОБА_16 про надання добровільної згоди працівникам поліції на проведення слідчих дій в житловому будинку, розташованому на АДРЕСА_1 ;

- протоколом слідчого експерименту від 31 березня 2023 року, проведеного із свідком ОСОБА_9 , в ході якого вона показала як ОСОБА_6 завдавав удари потерпілому ОСОБА_8 , а потім відкрито в її присутності витягнув з його кишені мобільний телефон та грошові кошти в сумі 100 грн двома купюрами. Вказана слідча дія зафіксована на носії інформації - цифровій відеокамері з цифровим носієм флешкартою, в подальшому відео скопійовано на оптичний диск. Відеозапис слідчої дії переглянуто судом під час судового розгляду;

- протоколом слідчого експерименту від 31.03.2023 року, проведеного із свідком ОСОБА_10 , в ході якого він показав як ОСОБА_6 завдав удари потерпілому ОСОБА_8 , а потім він почав перешкоджати заподіювати йому удари, та ОСОБА_6 завдав йому також удари в обличчя від яких він впав. Вказана слідча дія зафіксована на носії інформації - цифровій відеокамері з цифровим носієм - флешкартою , в подальшому відео скопійовано на оптичний диск. Відеозапис слідчої дії переглянуто судом під час судового розгляду;

- заявою ОСОБА_8 від 31.03.2023 року, зареєстрованою в ВнП №1 м. Славута, в якій він просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який 24.03.2023 року близько 21.00 год. перебуваючи в приміщенні кімнати будинку по АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин шляхом нанесення кулаками рук, завдав йому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден і розсічення лівого та правого ока;

- висновком судово-медичної експертизи №64 від 31.03.2023 року, відповідно до якої в ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синець повік правого ока з крововиливом під кон`юктивну оболонку, синець повік лівого ока з крововиливом під кон`юктивну оболонку, забійна рана лівої підочної ділянки з підшкірною гематомою, які спричинені травматичною ударною дією тупих предметів з прикладанням до передньої поверхні обличчя щонайменше тричі. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Характер та локалізація ушкоджень на тілі ОСОБА_8 не відповідають механізму виникнення внаслідок падіння з висоти власного зросту, могли виникнути від дії кулаків рук, ніг. За властивостями давності виникнення виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження можуть відповідати часу події, вказаній у постанові - 24.03.2023 року;

- протоколом огляду речового доказу від 26 квітня 2023 року, в ході якого було переглянуто відеозапис на телефоні, через який почався конфлікт між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_8 , який не містить інформації компрометуючого характеру;

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, зокрема, пояснення обвинуваченого, показання потерпілого, свідків, суд дав їм належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану і правильно кваліфікував його дії за ч.4 ст.186 КК України.

Відтак, доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_17 та його захисника адвоката ОСОБА_7 не заслуговують на увагу, оскільки жодним чином не спростовують висновків суду про винуватість ОСОБА_6 .

Відповідно до статей 50, 65 КК України при виборі заходу примусу суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке має на меті виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як останнім, так і іншими особами.

Суд першої інстанції повною мірою врахував всі обставини, що впливають на призначення міри покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом встановлено рецидив злочину.

Висновком судово-психіатричної експертизи №217 від 14 квітня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_6 виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, виявляв такий і в період інкримінованих йому кримінальних правопорушень. ОСОБА_6 на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень усвідомлював свої дії, міг керувати ними відповідати за них. ОСОБА_6 на теперішній час усвідомлює свої дії та може керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

З огляду на викладене, а також те, що ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення після звільнення з місць позбавлення волі 02 вересня 2022 року, на шлях виправлення не став, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, відповідно до висновку судового експерта психіатра є осудним, не одружений, не працює, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.125, ч.4 ст.186 КК України.

Таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3