Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Рокитнівського р-ну, Рівненської обл., громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відносно якого 17.06.2021 до Києво-Святошинського районного суду Київської області спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000211 за ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0001885 від 09.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_5 , як слідча групи слідчих у кримінальному провадженні, звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що У провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження №0001885 від 09 вересня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

14.09.2023, органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Рокитне, Рокитнівського р-ну, Рівненської обл., громадянину України, українцю, тимчасово не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , відносно якого 17.06.2021 до Києво-Святошинського районного суду Київської області спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000211 за ч.2 ст.146, ч.3 ст.146 КК України, про те, що він підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України при наступних обставинах:

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено до 15.11.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 07.09.2023 приблизно о 16 год. 00 хв. зайшов до приміщення магазину №364/1 - ТОВ «Фора», що за адресою м. Київ, вул. Тираспільська, 56 та перебуваючи в приміщенні магазину у останнього виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ТОВ «Фора», в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , зайшов у відділ з продуктами. Після чого, ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, з полиць магазину взяв пасту «Nutella» горіхову з какао, вартістю 204 грн. (без урахування ПДВ), масло кисло вершкове «Roshen» солоне 80%, в кількості 3 шт., загальною вартістю 200,38 грн. (без урахування ПДВ), що належить ТОВ «Фора». В подальшому, ОСОБА_4 , заховав викрадене майно у наплічну сумку, яка була при ньому.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , з вищевказаним викраденим чужим майном направилися до виходу з магазину, не розраховуючись за вказаний товар на касі, пройшов сигнальні рамки магазину о 16 год. 09 хв. В цей час, дії ОСОБА_4 спрямовані на таємне викрадення чужого майна, були викриті охоронцем магазину №364/1 - ТОВ «Фора» - ОСОБА_8 , який почав зупиняти останнього. ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна викрито, утримуючи при собі викрадене, почав тікати. В свою чергу, свідок ОСОБА_8 почав наздоганяти останнього, кричати в слід та вимагати зупинитись, але вказану вимогу ОСОБА_4 проігнорував та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Злочинними діями ОСОБА_4 , ТОВ «Фора» заподіяно майнову шкоду на загальну суму 404,38 грн. (без урахуванням ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази:

1) Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.09.2023 від ОСОБА_9 ;

2) Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 12.09.2023;

3) Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімком свідку ОСОБА_10 ;

4) Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 12.09.2023;

5) Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімком свідку ОСОБА_8 ;

6) Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 12.09.2023;

7) Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімком свідку ОСОБА_9 ;

8) Протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_11 від 13.09.2023;

9) Протокол огляду відеозапису від 13.09.2023;

10) Повідомлення про підозру від 14.09.2023;

11) Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція передбачає покарання у вигляді позбавленням волі строком до десяти років, оскільки злочин вчинено під час воєнного стану.

Ураховуючи зазначені обставини, метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним ризикам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення;

На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний ОСОБА_4 намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, крім того ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зав`язків, зареєстрований у Рівненській області,тому в разі обрання відносно нього більш м`яких запобіжних заходів, вони нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На той факт, що підозрюваний буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, вказує наступне: підозрюваний повідомлений про підозру за вчинення злочину, за допомогою якого відбувається особисте збагачення підозрюваного, під час воєнного стану, що підвищує актуальність даного ризику. Останній має погашену в порядку ст. 89 КК України судимість за аналогічні злочини, на шлях виправлення не став та продовжує свою злочинну діяльність. Крім того, офіційна робота у підозрюваного відсутня, як відсутнє встановлене джерело існування, що, в разі застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, підвищує ризик вчинення ним правопорушень з метою заволодіння матеріальними цінностями.

Таким чином, орган досудового розслідування має всі підстави вважати, що за відсутність обмежень у вільному пересуванні надасть можливість підозрюваному продовжувати вчиняти злочини.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - докази у даному кримінальному провадженні, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_4 повністю перераховані у даному клопотанні та є достатніми для обґрунтованості повідомленої підозри;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - санкція ч. 4 ст. 186 КК України, передбачає позбавлення волі на строк до 10 (десяти) років, що у сукупності із відомостями про те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення під час воєнного стану.

Вказаним ризикам може запобігти запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог статті 181 КПК України, такий запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 може бути обраний.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за вказаними у клопотанні підставами, вказавши, що відносно підозрюваного, з урахуванням даних про його особу, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний в судовому засіданні свою причетність до вчинення злочину, який інкримінується йому органом досудового розслідування, визнав, щиро розкаявся, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

СВ Подільського управління ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001885, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинення злочину ОСОБА_4 відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

14.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану).

На даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані та додані до нього матеріали кримінального провадження у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_4 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він має постійне місце проживання, працює не офіційно будівельником, раніше не судимий. Однак, є ймовірність вважати, що ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення вини підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування.

Актуальним слідчий суддя вважає ризик того, що підозрюваний може впливати на свідків, потерпілих, оскільки ще триває досудове розслідування, а тому є підстави вважати, з метою зміни ними своїх показань, підозрюваний може впливати на них.

Ризик того, що підозрюваний може вчинити інший злочин, слідчий суддя вважає відсутнім, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, і підстав вважати, що буде вчиняти злочини, немає.

Таким чином, в судовому засіданні достеменно встановлено, що підозрюваний може переховується від органу досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, потерпілих, цим підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Суд погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

У даному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Натомість, наявність ризиків, за для запобігання яким застосовується запобіжний захід, слідчий суддя оцінює через призму ст. 177 та 178 КПК України.

При цьому, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та наявність хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, але не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не здане запобігти таким ризикам, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

При цьому, прийшовши до висновку про наявність обґрунтованої підозри про вчинення кримінального правопорушення та наявність ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя вважає недоведеними ті обставини, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти наведеним ризикам.

Зокрема, слідчим суддею враховано те, що підозрюваний, має постійне місце проживання.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що сторона кримінального провадження не довела суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про наявність всіх ризиків регламентованих ст. 177 КПК України, що слугували б підставами у обрані найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання. Водночас, слідчий суддя вбачає підстави для обрання альтернативного і менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Обираючи такий запобіжний захід, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, обставини злочину та його наслідки.

Згідно зі змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду. Відповідно до вимог 177 цього ж Кодексу, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт у нічний час доби, забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та буде запобігати встановленим в судовому засіданні ризикам.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , обставин вчинення та його наслідків, беручи до уваги особу підозрюваного, більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт у нічний час доби не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не запобігатиме встановленим у судовому засіданні ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, внесеного у кримінальному провадженні № 0001885 від 09.09.2023 року - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши йому залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний час доби у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., щоденно, протягом строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

?прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

?заборонити залишати місце свого поживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 год. 00 хв. до 06 год.00 хв., щоденно протягом строку дії запобіжного заходу, окрім загрози життю та здоров`ю під час повітряної тривоги;

?не відлучатися з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

?повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

?здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (за наявності).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали, відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, визначити до 14.11.2023 року (включно), у межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 19.09.2023 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1