ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/3994/16-к Номер провадження 11-кп/814/2111/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої закрито кримінальне провадження - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2022 року,

встановила:

Цією ухвалою залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про перегляд ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 13.04.2021 у справі № 642/3994/16-к, провадження № 1-кп/642/472/21 за виключними обставинами щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє рішення суд мотивував тим, що на час ухвалення рішення місцевого суду про звільнення ОСОБА_8 за ч.1 ст. 212 КК України від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України вказану норму КПК України не було визнано неконституційною. На момент розгляду справи Ленінським районним судом м. Харкова 13.04.2021, судом застосовані чинні та той час норми КПК України, так як Рішення Другого сектору КСУ № 3-20/2021 (40/21) за конституційною скаргою ОСОБА_9 щодо визнання неконституційним п.4 ч.1 ст. 284 КПК України, ухвалено 08.06.2022.

На ухвалу суду ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд заяви захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про перегляд ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 13.04.2021 у справі № 642/3994/16-к за виключними обставинам, в суді першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд ухвалив рішення без його участі та участі захисника, не з`ясував його думку щодо закриття кримінального провадження, не роз`яснив йому суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття. Вказує, що він заперечує проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав. Стверджує, що суд безпідставно зазначив в ухвалі, що він був повідомленим про розгляд заяви належним чином.

При цьому вказав, що відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд зробив неналежні висновки, так як Рішенням КСУ від 08.06.2022 визнано неконституційним п.4 ч.1 ст. 284 КПК України, яка стала підставою для закриття кримінального провадження щодо нього, та які вважає виключними обставинами і підставою для скасування рішення суду від 13.04.2021.

Вважає, що Конституційний суд України у своєму рішенні встановлює факт неконституційності норми, яка мала місце і до постановлення відповідного рішення.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_8 та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України (на момент постановлення ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 13.04.2021) кримінальне провадження закривається, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

При вирішенні питання щодо можливості закриття кримінального провадження з цієї підстави суду обов`язково необхідно з`ясувати, чи дійсно має місце декриміналізація діяння, в якому обвинувачується особа.

У випадку ж зміни закону України про кримінальну відповідальність має вирішуватись лише питання щодо застосування закону у часі відповідно до вимог ст. 5 КК України.

Стаття 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» передбачає, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За змістом ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За частиною 1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч. 2 ст.4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Згідно з положеннями ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Водночас закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Тлумачення зазначених правових норм дає підстави зробити висновок, що діяння може вважатися кримінальним правопорушенням лише за умови, якщо воно визнається таким чинною нормою Особливої частини КК України. Втрата такою нормою чинності тягне неможливість її застосування до діянь, які раніше визнавалися злочином. При цьому в разі ухвалення в подальшому нового закону, який знову визнає відповідне діяння кримінально караним, такий закон не матиме зворотної дії з огляду на наведені положення ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України.

Оскільки на час постановлення ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 13.04.2021, у зв`язку зі змінами в чинному законодавстві, змінився розмір коштів, фактичне ненадходження яких до бюджету зумовлювало притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 212 КК України, суд закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п.4 ст. 1 ст. 284 КПК України.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2022 року № 3 - р(II)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України, положення п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Конституційний Суд України констатував, що питання щодо відповідності Конституції України п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України обумовлено насамперед використанням у ньому словосполуки «вчинене особою», яка є складовим елементом юридичної конструкції, що відтворює цілісний процесуальний припис імперативного характеру до закриття кримінального провадження, який у чинній редакції уможливлює закриття такого провадження у зв`язку з декриміналізацією діяння з одночасним виникненням сумнівів у невинуватості особи, стосовно якої відбувається таке закриття, не забезпечує дотримання конституційних прав на повагу до людської гідності, судовий захист, принципу презумпції невинуватості.

На підставі наведених у вказаному вище Рішенні мотивів Конституційний Суд України дійшов висновку, що приписи статей 1, 3, 8, 62 Конституції України у їх взаємозв`язку вказують на позитивний обов`язок держави забезпечувати дотримання презумпції невинуватості особи на всіх стадіях кримінального провадження та після його завершення аж до спростування такої презумпції в законному порядку судом виключно в обвинувальному вироку.

Водночас встановлені Конституційним Судом України перспективні напрями виконання вказаного вище позитивного обов`язку держави, до їх бездоганного втілення на всіх щаблях законодавчого регулювання кримінальних процесуальних правовідносин, на переконання колегії суддів, не є перешкодою до застосування чинних положень ч. 7 ст. 284 КПК України, які визначають порядок завершення кримінального провадження за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як зауважила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 січня 2021 року (справа № 0306/7567/12, провадження № 13-73кс19), на користь висновку про ретроспективну дію рішень Конституційного Суду України, свідчить і зміст п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України. Згідно з цією нормою процесуального права встановлення неконституційності закону, застосованого судом під час вирішення справи, визнається виключною обставиною і підставою для перегляду судових рішень, що набрали законної сили, в порядку екстраординарного провадження. З цих підстав можуть бути перевірені і скасовані судові рішення ухвалені в період чинності зазначеного вище закону, винесені до прийняття Конституційним Судом України відповідного рішення.

Разом з чим на момент постановлення рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2022 року ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 13.04.2021 не набрала законної сили, так як буkа оскарження до апеляційного суду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14 липня 2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката- захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2021 року закрито у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Призначити новий розгляд заяви захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про перегляд ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 13.04.2021 за виключними обставинами, в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4