У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/931/22

12 грудня 2023 року селище Богородчани

Слідчий суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі: заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Богородчани скаргу ОСОБА_3 на постанову від 01 листопада 2023 року начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0000055 від 01 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

27 листопада 2023 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла скарга ОСОБА_3 .

Скаргу мотивує тим, що 30 липня 2022 року її колишній чоловік ОСОБА_5 близько 11 години 45 хвилин у АДРЕСА_1 спричинив їй тілесні ушкодження.

01 серпня 2022 року за вказаним фактом були внесені відомості до ЄРДР за №0000055 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

31 серпня 2023 року постановою начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

04 жовтня 2022 року слідчим суддею Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, постановлено ухвалу, якою задоволено скаргу потерпілої ОСОБА_3 скасовано постанову начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2023 року.

31 березня 2023 року начальником сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 винесено повторно постанову, якою кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

24 квітня 2023 року слідчим суддею Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, постановлено ухвалу, якою було відмовлено у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 31 березня 2023 року.

10 травня 2023 року ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду, апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 задоволено. Ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2023 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження скасовано та постановлено нову, якою постанову від 31 березня 2023 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке було внесено до ЄРДР за №0000055 від 01 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України скасовано.

01 листопада 2023 року постановою начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Копію постанови отримано заявником 18 листопада 2023 року.

Ухвалою слідчого судді від 27 листопада 2023 року було відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено судовий розгляд на 30 листопада 2023 року.

В судовому засіданні 30 листопада 2023 року потерпілою ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_1 та вказану заяву було передано до розгляду у порядку ст. 35 КПК України.

Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 від 05 грудня 2023 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_1 по вказаній справі.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримала доводи скарги. Пояснила, що дізнавач під час досудового розслідування належним чином не перевірив показання свідка ОСОБА_8 та не зясував, яким вона фактично користувалась номером телефону. Крім того, дізнавач необгрунтовано посилається на показання свідка дружини ОСОБА_5 , яка є заінтересованою особою по справі. Вважає, що є всі докази, які підтверджують той факт, що ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження. Вона відразу не викликала поліцію після конфлікту, так як хотіла ще поспілкуватись із онуком. Після спілкування із онуком вона відразу звернулась до поліції та повідомила про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Однак її заява від 30 липня 2022 року, яка була прийнята працівниками поліції ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області в матеріалах кримінального провадження відсутня та оцінку вказаному факту під час досудового розслідування надано не було.

Представник ВП N 2 Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили, його неявка відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя дослідивши матеріали судової справи, приходить до наступних висновків.

Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізначава, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0000055 від 01 серпня 2022 року сектором дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснювалось досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_3

31 серпня 2023 року постановою начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

04 жовтня 2022 року слідчим суддею Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, постановлено ухвалу, якою задоволено скаргу потерпілої ОСОБА_3 скасовано постанову начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 31 серпня 2023 року.

31 березня 2023 року начальником сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 винесено повторно постанову, якою кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

24 квітня 2023 року слідчим суддею Богородчанського районного суду Івано-Франківської області, постановлено ухвалу, якою було відмовлено у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 31 березня 2023 року.

10 травня 2023 року ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду, апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 задоволено. Ухвалу слідчого судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2023 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження скасовано та постановлено нову, якою постанову від 31 березня 2023 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке було внесено до ЄРДР за №0000055 від 01 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України скасовано.

01 листопада 2023 року начальником сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000055 за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до статей 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 5 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх, на їх переконання, для прийняття вмотивованого рішення.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Зі змісту ч. 1 ст. 40-1 КПК України слідує, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя, на якого відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем постанови.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Зокрема, якщо дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення чи самої події, то він має звернути увагу на те, щоб така постанова в обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у його вчиненні.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження дізнавач у постанові від 01 листопада 2023 року посилається на те, що під час досудового розслідування не здобуто жодних доказів, які б вказували, що ОСОБА_3 дійсно було умисно спричинено тілесні ушкодження та жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_5 в умисному вчинені кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України також не виявлено.

Разом з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження дізнавач ОСОБА_4 не навів переконливих доводів неприйняття до уваги змісту показань ОСОБА_8 по справі та пояснень свідків про вказані обставини.

Крім того, дізнавач ОСОБА_4 не зробив категоричних висновків чи було вчинено кримінальне правопорушення та про наявність або відсутність в діях конкретних осіб складу кримінального правопорушення.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, а саме, не конкретизовано особу, стосовно якої прийнято рішення про закриття кримінального провадження, не встановлені обставини, які дозволяють прийти до висновку, що в діях вищевказаної особи відсутній склад правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування.

Так, у разі закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, орган досудового розслідування, повинен встановити які саме дії вчинила особа, стосовно якої прийнято відповідне рішення та належним чином обґрунтувати свої висновки про відсутність у вказаних діях певної ознаки, яка дозволяє кваліфікувати їх як конкретне кримінальне правопорушення.

Відсутність в постанові про закриття кримінального провадження належної мотивації висновків про необхідність закриття кримінального провадження суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження вказаної постанови до суду, а суд перевірити належним чином правильність таких висновків та наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Про вказані порушення, під час винесення постанови про закриття кримінального провадження, зазначено в ухвалі Івано-Франківського апеляційного суду від 10 травня 2023 року, які дізнавачем усунені не були.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки дізначачем доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Дослідивши оскаржувану постанову від 01 листопада 2023 про закриття кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та невмотивованим, оскільки частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому, слідчий суддя, з огляду на положення ч. 4 ст. 40- 1 КПК України позбавлений можливості надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнання зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ними висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись статтями 303, 306, 307,376, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову від 01 листопада 2023 року начальника сектору дізнання ВП №2 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР за №0000055 від 01 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя