Справа № 404/8899/23
Номер провадження 1-кп/404/484/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000995 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Горбатка Селіванського району Володимирської області Російської Федерації, реєстраційний номер облікової картки платника податків - не вказано, проходить службу на посаді стрільця відділення охорони 4-го взводу охорони 2-ї роти охорони 1-го батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, не одруженого, з базовою середньою освітою, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, військовослужбовцем ЗСУ, проходячи службу на посаді стрільця відділення охорони 4 взводу охорони 2 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 , у військовому званні солдат,в порушення вимог ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 21.09.2023 близько 23 год. 30 хв. маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 29.06.2023 року, заповнене на його ім`я, перебуваючи за кермом транспортного засобу ВАЗ 21013, з реєстраційним номером НОМЕР_3 та рухаючись по проспекту Університетському 25Г в м. Кропивницькому, був зупинений поліцейськими інспекторами батальйону УПП в Кіровоградській області, так як останній порушив правила дорожнього руху, а саме не виконав вимоги дорожніх знаків 3.21 «Виїзд заборонено» та 4.10 «Рух по колу», а саме проїхавши прямо на перехресті круговим рухом, де в подальшому один із поліцейських інспекторів попрохав ОСОБА_3 надати посвідчення водія та інші документи для перевірки транспортного засобу, під його керуванням.

Однак ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповнене із його прізвищем, іменем та по-батькові, є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права керування транспортними засобами, діючи умисно, усупереч вимогам Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ від 08 травня 1993 року № 340 використав, тобто пред`явив та надав для перевірки поліцейським завідомо підроблений документ - посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 від 29.06.2023, заповнене на його ім`я - ОСОБА_3 , бланк посвідчення серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України,тобто у кримінальному проступку, передбаченому ч. 4 ст. 358 КК України - використанні завідомо підробленого документу.

Вказаними діями ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що за часу, обставин, вказаних в обвинуваченні, використав завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія. Шкодує про вчинене, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений кримінальний проступок.

Як особа ОСОБА_3 на обліках в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, осудний, проходить службу у Збройних Силах України у військовому званні солдат, має на утриманні дітей, не одружений, раніше не судимий.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, пом`якшуючих покарання обставин та особи обвинуваченого, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Речові докази: бланк посвідчення водія, диски - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 1912 грн.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1