Провадження №1-кп/523/1611/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

05.10.2023 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 від 17.08.2023 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, не працевлаштованого, не одруженого, який має вищу освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 14.08.2023 вироком Комінтернівського районного суду Одеської області: за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2023 року приблизно о 12:20 год (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля магазину «Таврія В» за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, 96, зустрів знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході розмови ОСОБА_3 побачив у потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Realme», бірюзового кольору, який ОСОБА_3 визначив об`єктом свого кримінально-протиправного посягання.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 звернувся до потерпілого ОСОБА_4 з проханням надати належний йому мобільний телефон марки «Realme», бірюзового кольору, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером телефону НОМЕР_2 , вартістю 3200 гривень, під вдаваним приводом здійснення телефонного дзвінка, при цьому не маючи наміру повертати зазначений телефон.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_3 , будучи впевненим у щирості його дій, не усвідомлюючи дійсних намірів останнього, добровільно передав ОСОБА_3 власний мобільний телефон марки «Realme», бірюзового кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером телефону НОМЕР_2 , вартістю 3200 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 відволік свою увагу, а саме зайшов до розташованого неподалік магазину, разом з мобільним телефоном потерпілого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись в подальшому майном потерпілого на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_4 на суму 3200 гривень.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.

Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України, передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченою, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без її участі.

Також, в матеріалах кримінального провадження міститься заява потерпілого - ОСОБА_4 , відповідно до якої остання також погоджується із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, які додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснював адвокат - ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, відомості про перебування останньої на обліку у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку, в матеріалах провадження відсутні, раніше не судимий, та те, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

В обвинувальному акті зазначено, що по даному кримінальному провадженню потерпілому ОСОБА_4 , завдано матеріальну шкоду в сумі 3200 гривень, яку в ході досудового розслідування було відшкодовано, шляхом повернення майна.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує щире каяття у вчиненні кримінального проступку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до абз. 4 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального проступку, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Питання щодо процесуальних витрат відсутні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 50, 56, 65, 190 КК України, ст. 100, 302, 367-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних доходів працездатних громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири) тисячі гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Realme», бірюзового кольору, IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» з номером телефону НОМЕР_2 , вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_4 .

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу призначений вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.08.2023 року за ст. 309 ч.1 КК України виконувати самостійно.

Копії вироку направити прокурору та ОСОБА_3 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити для виконання до Суворовського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1