Справа № 173/1587/23
Номер провадження1-кп/173/53/2024
В И Р О К

іменем України

08 лютого 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,

громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської

області, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей

на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою

АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

засоби зв`язку НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 14 квітня 2023 року, близько 14.35 годин, проходив біля магазину «Авто світ» який розташований по вул. Залізодорожній смт. Новомиколаївка Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району Дніпропетровської області, виявив поблизу нього припаркований автомобіль марки ВАЗ 21124 д.р.н. НОМЕР_2 зеленого кольору який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_6 користуючись відсутністю поряд власника зазначеного автомобіля, внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом, діючи умисно, таємно, не маючи законних підстав, з корисливим мотивом та метою подальшого використання вищевказаного транспортного засобу у власних інтересах, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 21124 д.рн. НОМЕР_2 зеленого кольору, за допомогою своїх ключів, які були в нього в кишені, відчинив ліву передню водійську дверцю та потрапив до середини автомобіля сівши за кермо. Після чого вставив ключі до замку запалювання, завів автомобіль та поїхав вздовж вул. Залізодорожній смт. Новомиколаївка, маючи реальну можливість розпоряджатись привласненим транспортним засобом, після чого покинув місце вчинення злочину та таким чином заволодів автомобілем марки ВАЗ 21124 об`ємом двигуна 1596 см.З, 2007 року випуску, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 94 625 гривень, в цінах діючих на момент вчинення злочину, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2054/23 від 18.04.2023.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що весною 2023 року він проходив біля магазину «Авто світ» в сел. Новомиколаївка. Там він побачив автомобіль ВАЗ зеленого кольору. У нього були ключі від власного автомобіля. З метою покататись , він сів у цей автомобіль, завів його та поїхав впродовж вулиці. Проїхавши приблизно метрів 500 був зупинений працівниками поліції.

Потерпілий в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи за його в відсутності.

Відповідно до ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, за згодою учасників кримінального провадження, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Наслідки того, що учасники кримінального провадження при такому порядку дослідження доказів зможуть оскаржити вирок лише в частині призначеного покарання роз`яснені та ними зрозумілі.

Суд вважає вину ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною повністю, та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки він скоїв кримінальне правопорушення за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, застосованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання , як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.

Воно має бути законним ( не свавільним) та відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Таким чином призначаючи покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України належить до нетяжкого злочину, обставини вчинення злочину, та дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря - нарколога не перебуває. За місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року, який частково змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.09.2023 року .

Обвинувачений перебуває не обліку у лікаря психіатра з 2013 року з діагнозом: Органічний астенічний розлад

Згідно висновку судової психіатричної експертизи № 301 від 25 травня 2023 року ОСОБА_6 , в період інкримінованого йому діяння виявляв та в теперішній час виявляє психічний розлад у формі органічного емоційно-лабільного розладу.

Внаслідок наявного у ОСОБА_6 , психічного розладу в період інкримінованого йому діяння він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

За своїм психічним станом у теперішній час іспитований також не здатен повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

У разі засудження і призначення ОСОБА_6 , покарання рекомендується з урахуванням його психічного стану застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання, згідно ч. 2 ст. 20 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального провадження.

Обставин , що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді Кам`янського районного відділу № 1 філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ступінь повторного вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 , кримінального правопорушення є середнім, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень. Проведення індивідуально-виховної роботи із обвинуваченим спільно із правоохоронними органами .

Відповідно до cт. 20 КК України особа, визнана судом обмежено осудною, тобто та, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними, підлягає кримінальній відповідальності; визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК України) чи обмежено осудною (ч. 1 ст. 20 КК України) належить виключно до компетенції суду.

Разом з тим, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст.94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Зі змісту висновку судово-психіатричних експертів № 301 від 25 травня 2023 року вбачається, що ОСОБА_6 , в період інкримінованого йому діяння виявляв та в теперішній час виявляє психічний розлад у формі органічного емоційно-лабільного розладу.

Внаслідок наявного у ОСОБА_6 , психічного розладу в період інкримінованого йому діяння не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом у теперішній час іспитований також не здатен повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Рекомендовано з урахуванням його психічного стану застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання, згідно ч. 2 ст. 20 КК України.

Отже, наявні у ОСОБА_6 , на час скоєння злочину психічні розлади, були не настільки виражені, обмежували, але не позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними (тобто підпадає під дію ст.20 КК України «обмежена осудність»).

Згідно рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких сама і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до пункту 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, та здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

На підставі вищевказаного висновку судово-психіатричних експертів № 301 від 25 травня 2023 , суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 є обмежено осудним та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я. Вказане кореспондується з вимогами ч. 2 ст. 504 КПК України, згідно якої досудове розслідування щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ступень тяжкості вчиненого злочину, який за ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, суд, у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає можливим визначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 289 КК України, та відповідно до ч. 2 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, відносно нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем мешкання засудженого.

В свою чергу, за наведених вище обставин, та враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину і щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , без ізоляції для суспільства, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1.2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке вважає необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить можливість здійснення відносно нього з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Покарання, призначене ОСОБА_6 , за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року, який частково змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.09.2023 року, виконувати окремо.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів якими у справ і визнані: автомобіль марки «ВАЗ 2112» д.н.з НОМЕР_2 , три ключі у зв`язці, які були поміщені до спец. пакету WAR1209354 вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне скасувати арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21124» д.н.з НОМЕР_2 , вилучений на автодорозі поблизу АЗС «Авіас» у смт. Новомиколаївка по вул. Залізнодорожній, 17 та три ключі у зв`язці, які були поміщені до спец. пакету WAR1209354, накладений за ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2025 року у справі № 173/1076/23 (провадження № 1-кс/173/254/2023)

Так як під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , не обирався, та суд дійшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання у виді позбавлення волі з встановленням випробування і враховуючи, що під час розгляду кримінального провадження обвинувачений не допускав ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , при ухваленні вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 65, 20, 94, 75, 76, ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75, п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк в два роки, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, служби, роботи.

На підставі ч. 2 ст. 20, п.1 ч.1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_6 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в спеціалізованому медичному закладі за місцем мешкання ОСОБА_6 .

Покарання, призначене ОСОБА_6 за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2023 року, який частково змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.09.2023 року, виконувати окремо.

Речові докази:

-автомобіль марки «ВАЗ 21124» д.н.з НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили - повернути останньому.

-три ключі у зв`язці, які були поміщені до спец. пакету WAR1209354, поміщені в кімнату зберігання речових доказів ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул..Авраменка, 21 м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області після набрання вироком законної сили - повернути ОСОБА_6 .

Скасувати арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21124» д.н.з НОМЕР_2 , вилучений на автодорозі поблизу АЗС «Авіас» у смт. Новомиколаївка по вул. Залізнодорожній, 17 та на три ключі у зв`язці, які були поміщені до спец. пакету WAR1209354, накладений за ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2025 року у справі № 173/1076/23 (провадження № 1-кс/173/254/2023)

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 - не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому і прокуророві.

Суддя ОСОБА_1