Провадження № 1-кп/750/31/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003404 від 03.11.2021 відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із професійно-технічною освітою, раніше судимого 16.01.2008 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 27.11.2008 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 190 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 02.09.2015 Автозаводським районним судом м. Кременчуга за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 31.05.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

20.10.2021 близько 17.00 год. ОСОБА_11 , перебуваючи біля будівлі № 7 по вул. Промислові в м. Чернігові, під приводом здійснення телефонного дзвінка, отримав мобільний телефон від ОСОБА_7 , після чого, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення відкрито викрав його мобільний телефон марки «Meizu», вартістю 1325 грн, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після того, 25.10.2021, в ранковий час, ОСОБА_11 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Meizu М6 Note», модель «М721Н», 3/16 Gb, вартістю 1440 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

У подальшому, 27.10.2021 в ранковий час, ОСОБА_11 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав фен для волосся «Rowenta CV-8065», 2200w, вартістю 450 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_8 і, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Після того, 29.10.2021 в ранковий час, ОСОБА_11 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав золотий хрестик, 585 проби, вагою 0,84 г, вартістю 735 грн 92 коп., що належить ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

У подальшому, 03.11.2021, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_11 , перебуваючи біля буд. № 19 по вул. О. Міхнюка у м. Чернігів, під приводом здійснення телефонного дзвінка отримав мобільний телефон від потерпілого ОСОБА_6 , після чого, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, відмовився повернути вказаний телефон, таким чином повторно, відкрито викрав телефон марки «ОРРОА74», вартістю 6682 грн 20 коп., що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_11 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав повністю та відмовився від дачі показів в судовому засіданні. Цивільний позов не визнав.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується наступними доказами.

Так потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав свідчення, що раніше з обвинуваченим знайомий не був. 03.11.2021 біля 11.30 год. він вийшов з магазину «АТБ» по вул. Гончій в м. Чернігові і пішов додому на вул. Шевченка. Біля магазину «Вацак» до нього підійшов обвинувачений і попросив телефон зателефонувати доньці. Потерпілий відмовив, мотивуючи тим, що в нього на рахунку відсутні кошти. Обвинувачений сказав, що знає комбінацію для безкоштовних дзвінків. Потерпілий набрав номер, телефон ввімкнув на гучну розмову і тримав його в своїх руках. На дзвінок ніхто не відповів. Обвинувачений поцікавився у потерпілого де той навчається та скільки йому років. Далі вони пішли у бік вул. Шевченка разом. Біля палацу урочистих подій обвинувачений знову попросив зателефонувати, потерпілий набрав номер і дав слухавку йому в руки. Біля вул. О. Молодшого вони звернули на вул. Лермонтова і пішли до набережної р. Стрижень. Потім обвинувачений побачив свою доньку і побіг у сторону військового шпиталю з телефоном потерпілого. Останній побіг за ним, при цьому кричав щоб той віддав телефон. Потерпілий наздогнав обвинуваченого біля шпиталю, однак той почав погрожувати, що поб`є його. Далі обвинувачений знову побіг, потерпілий наздогнав його вже на набережній і спробував схопити його за ноги та повалити. Обвинувачений обхопив потерпілого за шию і тримав так півхвилини. Потерпілий вдарив обвинуваченого кулаком в пах, останній відпустив його і вдарив по обличчю, від чого потерпілий втратив орієнтацію в просторі і впав на коліна. До потерпілого підбіг незнайомий чоловік і спитав куди побіг нападник. Далі потерпілий пішов у бік вул. Шевченка. Незнайома жінка викликала поліцію і дала потерпілому вологі серветки витерти кров. Пізніше приїхав екіпаж поліції, якому потерпілий розповів про вказані події. Потерпілий пояснив, що телефон йому повернуто не було, цивільний позов він підтримує і просить суворо покарати обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що ввечері 20.10.2021 розпивав з друзями на вулиці спиртні напої. До них підійшов обвинувачений і попросив у потерпілого телефон здійснити дзвінок. Потерпілий дав йому свій телефон «Мейзу». Обвинувачений почав розмовляти по цьому телефону і раптово побіг в сторону магазину «Сільпо», при цьому він не реагував на крики потерпілого повернути слухавку.

Потерпіла ОСОБА_8 , під час допиту в судовому засіданні, пояснила, що протягом 2019-2020 років перебувала з обвинуваченим у цивільному шлюбі, вони разом проживали у м. Біла Церква. Літом 2021 року вони припинили стосунки і потерпіла повернулась до АДРЕСА_3 . Іноді до неї, за цією адресою, приходив обвинувачений та залишав свої речі, у нього були ключі від квартири. Потерпіла почала помічати, що у неї стали зникати її речі. Спочатку зник мобільний телефон «Мейзу», через день зник фен «Ровента», а потім зник золотий хрестик її доньки. Потерпіла здогадалась, що ці речі міг викрасти обвинувачений і звернулась з відповідною заявою до поліції. Пізніше поліцейські повернули їй золотий хрестик, який було вилучено з ломбарду. Певний час у квартирі потерпілої знаходились речі, які приніс обвинувачений. Серед цих речей був гаманець з документами ОСОБА_7 , які у подальшому були вилучені поліцією. Обвинувачений зізнався потерпілій, що вказані вище її речі взяв він і обіцяв їх повернути. Потерпіла просила суворо не карати обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дав наступні показання. 20.10.2021 він зустрівся біля магазину «Сільпо» з ОСОБА_7 і вирішили випити горілки. Спиртне вони вживали разом з іншими чоловіками. До їх компанії підійшов обвинувачений і попросив у ОСОБА_7 телефон здійснити дзвінок. Останній надав йому свій телефон, обвинувачений розмовляв і почав відходити від чоловіків і потім раптово побіг. На крики ОСОБА_7 повернути телефон обвинувачений не реагував.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що познайомився з обвинуваченим у зв`язку з продажем останнім мобільного телефону «Мейзу» восени 2021 року. Свідок займається продажем мобільних телефонів та аксесуарів біля центрального ринку по вул. Ремісничій у м. Чернігові. До свідка підійшов обвинувачений і запропонував купити у нього мобільний телефон «Мейзу». Свідок погодився купити його за 100 грн, проти чого обвинувачений не заперечував. Телефон не вмикався, зарядний пристрій був відсутній. Свідок забрав цей телефон додому і планував використати його на запчастини. Через кілька місяців свідку зателефонував працівник поліції і повідомив, що той зберігає викрадений телефон. Свідок з`явився до громадського пункту охорони правопорядку на вул. Толстого і віддав телефон дільничному офіцеру. В той час в ГПОП перебував власник цього телефону, який його впізнав. Потім свідок разом з працівниками поліції поїхав до відділу на вул. Старобілоуську, де було оформлено добровільну видачу телефону.

Окрім зазначеного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 також підтверджується наданими прокурором та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.11.2021, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до поліції з заявою провести перевірку по факту незаконного заволодіння його мобільним телефоном;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2023, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_6 впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , як особу, яка відкрито викрала його мобільний телефон;

-заявою ОСОБА_8 про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, а саме крадіжки її речей з її квартири;

-копіями договорів про надання кредиту та застави від 25.10.2021, 27.10.2021, 29.10.2021, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_11 здав до ломбарду «Центральний» золотий хрестик, фен для волосся «Rowenta CV-8065», 2200w та мобільний телефон марки «Meizu М6 Note», модель «М721Н», 3/16 Gb, які належать потерпілій ОСОБА_8 ;

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, а саме відкритим заволодінням його мобільним телефоном, що мало місце 20.10.2021 за адресою м. Чернігів, вул. Промислова, 7;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.11.2023, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , як особу, яка відкрито викрала його мобільний телефон;

-заявою ОСОБА_13 , відповідно до якої останній добровільно віддав слідчому мобільний телефон марки «Мезу», який він придбав 23.10.2021 у наглядно знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_14 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2023, відповідно до якого, свідок ОСОБА_15 впізнав обвинуваченого ОСОБА_11 , як особу, яка 20.10.2021 відкрито викрала мобільний телефон ОСОБА_7 ;

-протоколами проведення слідчих експериментів від 10.11.2021, 17.11.2021 та 18.11.2021 за участі потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_11 , а також переглянутими в судовому засіданні відеозаписами;

-переглянутими в судовому засіданні записами з камери спостереження;

-та іншими доказами, що були надані суду та досліджені у судовому засіданні, які, хоча й не мають доказів стосовно обставин та подій, але підтверджують належність і допустимість вищевказаних доказів.

Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та перевірені докази, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_11 діяння повністю доведені та правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, соціальну характеристику, відсутність обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих щодо призначення обвинуваченому міри покарання та неодноразові притягнення його до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд доходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Оскільки обвинуваченим скоєно сукупність злочинів, слід застосувати норми ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Судом встановлено, що згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2023 ОСОБА_11 засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, злочини які йому інкримінується на даний час вчинено на протязі жовтня - листопада 2021 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17), якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановления цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Отже, у відповідності до наведеного, даний вирок необхідно виконувати окремо від вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2023.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_11 про відшкодування завданої матеріальної шкоди на суму 6682 грн 20 коп. та завданої моральної шкоди на суму 15 000 грн, а всього на загальну суму 21682 грн 20, суд визнає за необхідне задовольнити частково, виходячи з наступного.

Вартість викраденого обвинуваченим у потерпілого майна на суму 6682 грн 20 коп. установлена в судовому засіданні, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, вирішуючи питання розміру цивільного позову про грошове відшкодування завданої потерпілому моральної шкоди, суд враховує характер злочину, глибину та тривалість завданих душевних страждань та фізичного болю, у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого. При цьому, виходячи із засад розумності та виваженості, суд вважає достатньою сатисфакцію стягнення на користь потерпілого ОСОБА_6 суми в розмірі 1 000 грн.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 2059 грн 32 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винуватим та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_11 остаточне покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування покарання час його перебування під вартою та рахувати початок строку відбування ним покарання з 19.11.2021.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2023 щодо ОСОБА_11 виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави 2059 грн 32 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 6682 грн 20 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_6 1 000 грн 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази та документи після набрання вироком законної сили:

-шкіряний гаманець, посвідчення інваліда війни на ім`я ОСОБА_7 та банківськи картки - повернути власнику;

-золотий хрестик - залишити у розпорядженні ОСОБА_8

-мобільний телефон марки «Meizu» - залишити у розпорядженні ОСОБА_7

-оптичні носії, договори про надання фінансового кредиту - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же самий строк з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1