1Справа № 335/8836/22 1-кп/335/429/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду у м. Запоріжжя, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Процесуальний прокурор у кримінальному провадженні прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказав, що у провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2022 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якої продовжувався, та ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2023 було продовжено, до 12.11.2023 (включно).

Відносно ОСОБА_4 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинувачення ОСОБА_4 триває, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, ризики враховані судом, під час застосування та продовження, до обвинуваченого запобіжного заходу не зменшились та не змінились, а відтак підстави для зміни останньому запобіжного заходу відсутні, інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вищевказаним ризикам. Також, прокурор просив не визначати розмір застави, посилаючись на вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою з підстав, викладених у клопотанні. Зазначив, що потерпіла та свідки не допитані у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, із застосуванням насильства, у період воєнного стану, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років з конфіскацією. Відсутні соціальні зв`язки, відсутнє офіціальне місце працевлаштування.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Однак, адвокат звертає увагу суду на те, що наявність ризиків, а саме: незаконно впливати на потерпілу та свідків; продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, на даний час відсутні та не підтвердженні прокурором належними доказами.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на стадії судового розгляду, перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п. 1,3,5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Як встановлено судом, на досудовому розслідуванні, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого неодноразово продовжувався судом, востаннє ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2023, продовжено на 60 днів, до 12 листопада 2023 року включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження триває, та суд з об`єктивних причин у строк до 12.11.2023 позбавлений можливості розглянути вказане кримінальне провадження по суті.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства, вчиненого в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для застосування та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати і на цей час.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та свідків є те, що ОСОБА_4 обізнаний про місце мешкання потерпілої, де саме й був скоєний особливо тяжкий злочин, обізнаний про місце мешкання свідків, один з яких мешкає разом з ним, які являються його сусідами, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєного кримінального правопорушення. Також, враховуючи обставини, викладені в обвинувальному акті, суд доходить до висновку про наявність ризику впливу на потерпілу та свідків, які на теперішній час судом не допитані.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, є ті обставини, що останній офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходів не має, є особою, яка зловживає алкогольними напоями, відсутність соціальних зв`язків.

Враховуючи викладене, доводи адвоката про відсутність підстав вважати наявність таких ризиків, як незаконний вплив на потерпілу та свідків, які не допитані, та продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає безпідставними, оскільки їх наявність продовжує існувати, враховуючи доведення обставин їх існування, зазначених вище, які на теперішній час не змінилися.

Також, суд враховує відсутність заперечень самого обвинуваченого проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які обумовлені, зокрема, тим, що ОСОБА_4 фактично не пам`ятає подій, за яких вчинено протиправні дії (за поясненнями ОСОБА_4 ), за якими обвинувачується останній, що свідчить про його сумніви щодо виконання покладених на нього процесуальних обов`язків передбачених нормами кримінально-процесуального законодавства України.

Крім того, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішені питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який розлучений, має неповнолітню дитину, яка мешкає з матір`ю за кордоном (зі слів обвинуваченого), раніше не судимий.

На думку суду, дані про особу обвинуваченого та наявність встановлених судом ризиків, у сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Застосований відносно обвинуваченого, на досудовому розслідуванні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та продовжений судом, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_4 , та його особою не виходить за межі розумного строку.

Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя, у тому числі, шляхом ухилення від суду.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на більш м`який, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищезазначеним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки суду не надано таких даних та підстав.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, і судом не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується в особливо тяжкому злочині із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 197, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, до 07 січня 2024 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки та порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Суддя ОСОБА_1