УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 року м. Новоукраїнка

Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в залі судових засідань м. Новоукраїнка клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про арешт майна в межах проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000491 від 15.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, мотивуючи клопотання тим, що у провадженні слідчого відділу Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000491 від 15.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 191 КК України.

13.11.2023 о 11 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , працюючи в ПП «Три-Ер» на посаді водія автотранспортного засобу MAN TGS 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 будучи матеріально відповідальною особою за вказаний транспортний засіб з комплектуючими матеріалами, перебуваючи на території ПП «Три-Ер», що за адресою вул. Чайковського, 3А, м. Новоукраїнка Кіровоградської області, шляхом вільного доступу діячи в умовах воєнного стану заволодів ввіреним йому майном, через його викрадення з даного автомобіля, а саме: домкрат гідравлічний на 20 тон, шланг підкачки коліс, знак аварійної зупинки, ключ редукторний «м`ясорубка», крило заднє від автомобіля, балонного ключа, чим завдав ПП «Три-Ер» матеріальних збитків.

15.11.2023 слідчим СВ Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 проведено огляди місць події, а саме:

- території ПП «Три-Ер», що за адресою вул. Чайковського, 3А, м.Новоукраїнка Кіровоградської області, де перебував транспортний засіб MAN TGS 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході огляду його виявлено відсутність комплектуючого приладдя, а саме: домкрату гідравлічного на 20 тон, шлангу підкачки коліс, знаку аварійної зупинки, ключа редукторного «м`ясорубка», крила заднього від автомобіля, балонного ключа.

15 листопада 2023 року слідчим проведено огляд місця події відкритої ділянки по вул. Соборна в м.Новоукраїнка Кіровоградської області, біля домоволодіння під номером 12, де знаходився автомобіль марки ЗАЗ модель 1103 07 червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває в користуванні в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля ЗАЗ модель 1103 07 червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_2 .

В ході проведення огляду слідчим прийнято рішення про вилучення вказаного транспортного засобу.

Постановою слідчого від 15.11.2023 вилучений автомобіль, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Власником автомобіля ЗАЗ модель 1103 07 червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_2 та яким фактично користується та розпоряджається ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , моб.тел. НОМЕР_4 .

Вказаний автомобіль є знаряддям вчинення правопорушення, та на даний час виникла необхідність у накладені арешту на нього з метою подальшого обшуку та вилучення предметів кримінального правопорушення.

Оскільки вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх зберігання та використання як речового доказу у справі, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою недопущення спотворення або пошкодження вилученого майна.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий клопотання підтримали.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч.ч.2-6 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи,щодо якоїздійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суду випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна абозастосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскаціїмайна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Таким чином, метою накладення арешту на майно слідчий зазначає збереження речового доказу, а саме автомобіля марки ЗАЗ модель 1103 07 червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, всупереч вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням слідчий не вказав, яким чином буде досягнута мета накладення арешту збереження речових доказів (транспортного засобу), як це визначено ч.2 ст.170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту та обмежився лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Дослідивши матеріали провадження, обставини справи, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна на транспортний засіб може призвести до обмеження прав його володільця.

Таким чином, слідчого будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на автомобіль, які би відповідали меті та завданням його арешту, воно не містить.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучені до нього матеріали кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на весь транспортний засіб не відповідає вимогам закону, слідчим не було надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту на це майно.

Доводи слідчого не заслуговують на увагу, оскільки в самому клопотанні про арешт майна належним чином не мотивовані підстави для його повного задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 131, 132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 24.11.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1