Провадження № 1-кс/522/5889/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні заяву про самовідвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 , а також заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , номер судової справи №522/13088/23, провадження № 1-кс/522/4200/23,

за участі сторін:

заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

встановив:

Слідчим суддею ОСОБА_3 було заявлено самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , номер судової справи №522/13088/23, провадження № 1-кс/522/4200/23, а також у судовому ОСОБА_4 заявив відвід слудчого судді Попревича.

Заявники просили у судовому засіданні відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду скарги.

Слідчим суддею ОСОБА_3 суду подано заяву, в якій суддя зазначає, що не має можливості прибути у судове засіданні та будь-яких пояснень надавати не бажає.

Дослідивши заяву про самовідвід слідчого судді та додані до неї матеріали, дослідивши заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_3 , оцінивши на предмет обґрунтованості доводи самовідводу та заявленого слідчому судді ОСОБА_3 відводу, суд приходить висновку про таке.

Пункт 4 частини 1 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди [України] застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює примат (пріоритет) міжнародного права в Україні.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого слідчого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував слідчий суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

В судовому засіданні встановлено, що у є сумніви щодо об`єктивного відправлення правосуддя у вказаній справі слідчим суддею ОСОБА_3 , а тому суд, враховуючи, що «інститут відводу» покликаний ліквідувати найменший сумнів у відправленні суддею правосуддя, навіть якщо сумніви є безпідставними, оскільки тут є головним «публічний інтерес», з метою уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності слідчого судді у стороннього спостерігача, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 та заява ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 про самовідвід, а також заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , номер судової справи №522/13088/23, провадження № 1-кс/522/4200/23 задовольнити.

Матеріали скарги передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: