Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/270/23
Провадження № 1-кп/935/82/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві обвинувальний акт № 0001147 від 15.09.2021 у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,5 ст.27, ч.3 ст.199, ч.2 ст.307 КК України

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

установив:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що ризики ухилення обвинуваченого від суду, ймовірність незаконного впливу на свідків та продовження вчинення кримінальних правопорушень існують. Клопотання долучено до матеріалів судового провадження, оголошено у судовому засіданні та вручено обвинуваченому завчасно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 не заперечили проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили зменшити розмір застави.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_9 не заперечили проти клопотання прокурора, підтримали думку захисника ОСОБА_10 щодо зменшення розміру застави .

Заслухавши прокурора, сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам, як: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності усі обставини, згідно вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд оцінив суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому, та дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, про які зазначає прокурор.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 альтернативних запобіжних заходів, суд враховує:

- особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, одружений, неодноразово судимий, останній раз за вироком Приморського районного суду м.Одеса від 26.08.2021 за вчинення групою осіб тяжкого злочину проти власності (ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України);

-ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, що вчинені у сфері господарської діяльності та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, та відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, відповідно;

- суворість покарання за вчинені кримінальні правопорушення, що, у разі визнання його винуватим, становить від восьми до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна за найтяжчий з них.

Суворість покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також особа обвинуваченого дають суду обґрунтовані підстави вважати наявність ризику переховування його від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Крім того, судовий розгляд продовжується, отже усі учасники судового провадження не допитані судом, а разом з тим, відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тому існує висока ймовірність незаконного впливу з боку обвинуваченого на свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Суд визнає обґрунтованими доводи прокурора щодо продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого. Наразі, судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливість та доцільність змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки ризики, на які вказує прокурор, а саме : висока ймовірність переховування від суду, незаконний вплив на учасників кримінального провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень продовжують існувати. Наявність будь-яких застережень, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, суду не надано та стороною захисту не доведено.

На виконання положень ч.3 ст.183 КПК України, суд визначає альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, зазначеному у клопотанні прокурора, оскільки саме такий розмір застави узгоджується із майновим станом обвинуваченого, на переконання суду є помірним для нього та повинен в достатній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а доказів протилежного стороною захисту не надано.

Вимогами ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 197 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 23.03.2024 включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 184 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 494000 грн., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому постановою КМУ.

3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатись за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває;

-заборонити спілкуватися зі свідками, іншими особами у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3