Справа № 573/2354/23
Номер провадження 1-кп/573/243/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 липня 2023 року за №0000404 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Рижівка Сумського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, військовослужбовця ЗСУ, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

24 липня 2023 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , помітив на подвір`ї листи хвилястого шиферу з ознаками експлуатації у кількості близько 50 штук та вирішив ними заволодіти з метою подальшого продажу.

Діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, 24 липня 2023 року близько 13 години ОСОБА_5 таємно викрав з території вищевказаного домогосподарства 11 листів хвилястого шиферу вартістю 1 573 грн та розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1 573 грн.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_5 усвідомлював їх суспільно небезпечний характер, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій у вигляді завдання матеріальної шкоди власнику майна та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема, підтвердив, що 24 липня 2023 року в другій половині дня викрав з території домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_3 11 листів хвилястого шиферу, що був у використанні, які у подальшому продав сусідці, а виручені кошти витратив на придбання продуктів харчування.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_5 , а також інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Суд також роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскарження в апеляційному порядку обставин, встановлених під час досудового розслідування, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи вищенаведене, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості та обставини вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину та після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою з інвалідністю, не працює, неодружений, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо, а також думку потерпілого ОСОБА_6 , викладену в поданій до суду письмовій заяві, згідно з якою останній претензій матеріального й морального характеру до обвинуваченого не має (а. с. 28, 34-49).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.

Таким чином, враховуючи обставини справи, зазначені вище пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого діяння та наслідків, що настали, думки потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду, призначення такого покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого в дохід держави підлягають процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 717 грн (а. с. 50).

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 26 липня 2023 року (а. с. 51-54).

У ході досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 717 (сімсот сімнадцять) гривень процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Скасувати арешт майна з 11 листів хвилястого шиферу на 6 хвиль, розміром 175 х 112,5 см без пошкоджень, з видимими ознаками експлуатації у вигляді отворів для цвяхів, які належать ОСОБА_8 , застосований ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 26 липня 2023 року.

Речовий доказ - 11 листів хвилястого шиферу на 6 хвиль, розміром 175 х 112,5 см без пошкоджень, з видимими ознаками експлуатації у вигляді отворів для цвяхів повернути власнику ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя