БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2078/22
Провадження № 1-кп/497/27/23
УХВАЛА

про відкладення судового засідання, оголошення примусового приводу свідків

та надання строку прокурору щодо забезпечення доказів

06.11.23 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 і його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000406 від 22.08.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, зі слів з повною середньою освітою, українську розуміє, офіційно непрацевлаштований, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- який обвинувачується за ст.332ч.3 КК України, запобіжний захід не обраний,

ВСТАНОВИЛА:

21.10.2022 року до Болградського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами кримінального провадження відносно гр. ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.332 ч.3 КК України. Триває судовий розгляд по суті кримінального провадження.

За клопотанням прокурора про виклик свідків, судом 20.03.2023р. на адресу керівника Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області були направлені судові повістки з проханням вручити свідкам про виклик у судове засідання свідків на 11.04.2023р., але свідки не прибули, судові повістки не отримали.

Ухвалою від 15.06.2023р. задоволено клопотання прокурора про надання доручення Державній прикордонній службі України (вул.Володимирська,26, м.Київ, 01601, ), - надати суду терміново, у строк до судового засідання - до 09:30год. 29.06.2023р. включно, - докази: інформацію щодо перетинання Державного кордону України за період з дня надходження кримінального провадження до Болградського районного суду Одеської області - з 21.10.2022 року і до теперішнього часу, - стосовно свідків даного кримінального провадження, а саме, - наступних громадян України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_7 ); ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_9 ); ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ОСОБА_11 ); ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (написання латиницею прізвища суду невідомо). 28.06.2023р. судом отримано відповідь, що в базі даних ДПС таких осіб не виявлено, тобто, вони не перетинали ДКУ у зазначений в ухвалі час.

Ухвалою від 31.07.2023р. було задоволено клопотання прокурора про примусовий привід свідків на 11:00 годину 05.10.2023 року, який не виконано: згідно наданої суду працівниками поліції інформації (довідок сільської ради с.Зоря, хоча двоє свідків проживають в смтСарата), усі четверо свідків виїхали за кордон, але це підтверджується лише довідками сільської ради з начебто місця проживання свідків, лише щодо одного свідка ОСОБА_6 був допитаний близький родич мати свідка, яка повідомила, що свідок перебуває за кордоном.

Однак, згідно обвинувального акту, ці свідки у серпні 2022р. перебували в Україні, адже були викриті прикордонниками під час спроби незаконного перетинання державного кордону України, що була організована обвинуваченим ОСОБА_4 , та затримані.

Тобто, свідки мають перебувати на території України, а ухвала суду про їх примусовий привід не виконана з невідомих підстав.

Прокурор, відмовившись у судовому засіданні від допиту свідка ОСОБА_6 , просить оголосити повторно привід трьох інших свідків, запевнивши, що проконтролює опит працівниками поліції родичів і сусідів за місцем проживання свідків щодо їх місця перебування та виявлення з метою забезпечення їх явки до суду на виконання ухвали суду про їх примусовий привід.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши учасників судового засідання, суд, враховуючи, що привід свідків органом поліції виконаний не якісно, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про примусовий привід свідків, однак, враховуючи, що попередньою ухвалою судом на прокурора вже покладався контроль за виконанням ухвали суду про примусовий привід свідків і який все ж-таки не виконаний належним чином, суд дійшов висновку, що прокурору слід визначити строк для надання суду доказів обвинувачення забезпечити явку свідків.

Згідно ст.327 КПК України, якщо у судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та у порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.

Судом встановлено, що розгляд кримінального провадження Болградським районним судом щодо обвинуваченого триває з ще з жовтня 2022року, неодноразово у судове засідання викликалися свідки обвинувачення, які в черговий раз до суду не прибули і не доставлені органом поліції через невиконання ухвали суду про примусовий привід свідків, тому клопотання прокурора про оголошення примусового приводу стосовно свідків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_9 ); ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ОСОБА_11 ); ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (написання латиницею прізвища суду невідомо).

Крім того, суд встановив наступне.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито заходів для розгляду кримінального провадження у розумінні положень про розумність строків.

А тому, враховуючи положення ч.1 ст.114 КПК України, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, слід встановити процесуальному керівнику прокурору строк для подання суду доказів даного кримінального провадження на підтвердження інкримінованих діянь обвинувачених, а саме, - забезпечити організацію і контроль явки свідків до суду.

Так, для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не лише судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п.97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010р. у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п.1 ст.6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine))».

Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи, тощо.

У п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983р. у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п.1 ст.6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005р. у справі «Павлюлінець проти України»).

Вимоги оперативності та сумлінності розгляду кримінальних проваджень ґрунтуються на підвищених вимогах до розумного строку розгляду (з урахуванням виключного ступеня обмеження права особи на свободу), й у справах, де підсудний тримається під вартою. Усталена правова позиція ЄСПЛ із зазначеного питання наведена у п.90 рішення у справі «Тодоров проти України»: «Суд також зазначає, що протягом усього кримінального провадження заявник у цій справі тримався під вартою, що вимагало від державних органів, які розглядали справу, особливу сумлінність у здійсненні правосуддя без затримок (див., наприклад, п.83 рішення у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia) та п.31 рішення від 31.01.2006р. у справі «Юртаєв проти України» (Yurtayev v. Ukraine))».

Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст.28 КПК України та відповідають чинній практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Зокрема, відповідно до ч.4ст.28 КПК України, кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ у порядку КПК України ґрунтуються на практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Тому, враховуючи той факт, що справа з одним епізодом правопорушення і одним підсудним в провадженні суду знаходиться понад один рік, судом призначаються судові засідання з періодичністю і інтервалом достатніми для своєчасного прибуття учасників судового засідання до суду та забезпечення явки свідків, а дослідження доказів триває з порушенням вимог розумності строку, суд має встановити для державного обвинувачення строк подачі доказів до наступного судового засідання до 04.12.2023 року.

Керуючись ст.ст.28, 65,66,131,336,134-137, 140,114, 315, 316, 327, 350, 352, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора щодо оголошення примусового приводу свідків.

Відкласти продовження судового засідання у даному кримінальному провадженні через невиконання примусового приводу та неявку свідків обвинувачення, та призначити його продовження на 10:30 годину 04.12.2023 року.

Оголосити примусовий привід наступних свідків:

1. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_9 ), проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

3. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ОСОБА_11 ), проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Доручити керівнику Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції Одеської області виконання даної ухвали в частині примусового приводу свідків: забезпечити примусово, з дотриманням вимог ст.143 КПК України, явку до приміщення суду за адресою: м.Болград, вул.25 Серпня,192, зала№10, на призначену судом дату й час - на 10:30 годину 04.12.2023 року, - вказаних вище свідків.

Контроль за виконанням даної ухвали в частині приводу свідків покласти на прокурора, що є процесуальним керівником, - у даному випадку, - на прокурора ОСОБА_3 , оскільки обов`язок доказування обставин кримінального провадження покладається на прокурорів, для чого направити на їх адреси копію даної ухвали для здійснення контролю за її виконанням.

Зобов`язати прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області процесуального керівника даного кримінального провадження, що здійснює підтримку державного обвинувачення у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 надати суду у строк до судового засідання відомості щодо здійснення контролю за виконанням даної ухвали в частині вжитих заходів для примусового приводу вказаних вище свідків до судового засідання.

Встановити строк процесуальному керівнику кримінального провадження прокурору, що здійснює підтримку державного обвинувачення у суді ОСОБА_3 , відповідно до ч.1ст.114 КПК України, до наступної дати судового засідання до 10:30 години 04.12.2023 року для подання суду усіх неподаних суду доказів даного кримінального провадження на підтвердження інкримінованих діянь обвинуваченого.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, та підлягає обов`язковому і негайному виконанню в частині примусового приводу свідків до суду у судове засідання на призначену судом дату.

Суддя А.В. Кравцова

Стаття 143. Виконання ухвали про здійснення приводу

1. Виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів Національної поліції, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, Національного антикорупційного бюро України або Державного бюро розслідувань.

Частина перша статті 143 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1698-VII від 14.10.2014, № 901-VIII від 23.12.2015\

2. Ухвала про здійснення приводу оголошується особі, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу.

3. Особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято слідчим суддею, судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі про здійснення приводу час у супроводі особи, яка виконує ухвалу.

У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику. Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров`ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню, протягом часу більшого, ніж необхідно для негайного доставлення особи до місця виклику. Перевищення повноважень щодо застосування заходів фізичного впливу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

4. В разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.