УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників власника майна ОСОБА_4 адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000475 від 30 листопада 2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 28 частиною першою статті 111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 110-2, частиною другою статті 111, частиною другою статті 366 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 110-2, частиною другою статті 111, частиною другою статті 366 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що починаючи з 24 лютого 2022 року ОСОБА_11 будучи громадянином України та фактичним власником російських підприємств, перебуваючи у невстановленому місці, вирішив за допомогою офшорних Кіпрських компаній перереєструвати свої російські підприємства на підставних осіб на території рф, з метою продовження ведення бізнесу та отримання прибутку на території держави-агресора.

Так, ОСОБА_9 , розділяючи єдиний погляд із ОСОБА_11 , будучи обізнаним про настання негативних наслідків через ведення бізнесу на території держави-агресора, діючи умисно, вступивши у попередню змову з підпорядкованими працівниками підприємств ОСОБА_8 (фінансовий директор холдингу), ОСОБА_9 (юрист холдингу) та ОСОБА_10 (комерційний директор холдингу), у невстановлений час та невстановлений спосіб здійснив перереєстрацію російських компаній на довірену особу громадянина рф ОСОБА_12 , та продовжив ведення господарської діяльності у взаємодії з державою агресором.

Далі, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_8 (фінансовий директор холдингу), ОСОБА_9 (юрист холдингу) та ОСОБА_10 (комерційний директор холдингу), у період починаючи з 14 квітня 2022 організував роботу російських підприємств через довірену особу ОСОБА_12 , по виготовленню заводом ООО «РОДНИК И К» горілчаної продукції, після чого за 2022 рік сплатив до бюджету рф податки на загальну суму понад 1 541 000 000 рублів, чим передали матеріальні ресурси та активи країні-агресору, достеменно розуміючи, що з цих податків формується військовий бюджет країни агресора, який використовується у збройній агресії проти України.

Крім того, з матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_13 , залучив до протиправної діяльності посадових осіб Державної податкової служби України, які за неправомірну винагороду, внесли недостовірні відомості до акта про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства від 12 січня 2022 року ТОВ «Глобал спірітс Європа», яке входить до горілчаного холдингу «Global» (зменшено суму зобов`язань більш ніж на 40 млн грн). Після чого, вказані грошові кошти підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами було використано, з метою здійснення пособництва державі-агресору.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що посадові особи Державної податкової служби України підписували направлення на проведення перевірки, контролювали її хід та затверджували акт, в який внесені недостовірні відомості, безпосередньо вносили недостовірні дані до акту перевірки, а також надавали підлеглим працівникам ДПС України вказівки щодо внесення недостовірних даних до акта перевірки.

Зокрема, встановлено, що учасником вказаного злочинного механізму, який вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 , є співробітник Державної податкової служби України - ОСОБА_4 , на час проведення перевірки - начальник управління спеціальних перевірок Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у м. Києві. Вказана особа підписувала направлення на проведення перевірки, контролювала її хід та затвердила акт, в якій внесені недостовірні відомості.

У зв`язку із цим, 06 жовтня 2023 року у межах вказаного кримінального провадження було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва.

В ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Айфон Xr», білого кольору, який обладнаний системою логічного захисту, що унеможливлює доступ; ноутбук марки «HP», с/н: 5CD5463VTY; блокнот з написом на палітурці «Wool notebook», в якому містяться аркуші паперу з наявним рукописним тексом виконаним ОСОБА_4 .

Встановлено, що вилучені предмети мають значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, а саме: мобільний телефон марки «Айфон Xr» та ноутбук марки «HP», с/н: 5CD5463VTY, що використовувались ОСОБА_4 для спілкування між учасниками злочинної групи та можуть містити дані щодо механізму вчинення злочину, у зв`язку з чим є необхідність в призначенні та проведенні комп`ютерно-технічної експертизи. Вилучений в ході обшуку блокнот з написом на палітурці «Wool notebook», в якому містяться аркуші паперу з наявним рукописним тексом виконаним ОСОБА_4 , який може бути використаний як вільний та умовно-вільний зразок почерку ОСОБА_4 , яка у свою чергу була одна з підписантів акту перевірки в який внесені недостовірні відомості.

Відповідно до науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (в редакції Наказу від 26 грудня 2012 року № 1950/5), для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було виготовлене, пристосоване як засоби чи знаряддя вчинення злочину, з метою забезпечення збереження речового доказу, а також попередження відчуження, попередження зникнення, втрати або пошкодження вищезазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження майна, тому прокурор звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що під час обшуку ОСОБА_4 було добровільно надано доступ до мобільного телефону і ноутбуку, що свідчить про відсутність підстав для їх вилучення. Крім того, зазначив, що в порушення вимог КПК України органом досудового розслідування майно не було повернуто власнику після спливу 72-годинного терміну для розгляду клопотання про арешт майна. З огляду на викладене, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію, висловлену її колегою та просила відмовити в задоволенні клопотанні.

Вислухавши прокурора, представників власника майна, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 листопада 2022 року, за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 110-2, частиною другою статті 111, частиною другою статті 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 24 лютого 2022 року ОСОБА_11 будучи громадянином України та фактичним власником російських підприємств, перебуваючи у невстановленому місці, вирішив за допомогою офшорних Кіпрських компаній перереєструвати свої російські підприємства на підставних осіб на території рф, з метою продовження ведення бізнесу та отримання прибутку на території держави-агресора.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_13 , залучив до протиправної діяльності посадових осіб Державної податкової служби України, які за неправомірну винагороду, внесли недостовірні відомості до акту про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства від 12 січня 2022 року ТОВ «Глобал спірітс Європа», яке входить до горілчаного холдингу «Global» (зменшено суму зобов`язань більш ніж на 40 млн грн). Після чого, вказані грошові кошти підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами було використано, з метою здійснення пособництва державі-агресору.

Так, в злочинну змову з ОСОБА_8 вступила співробітник Державної податкової служби України ОСОБА_4 , яка на час проведення перевірки обіймала посаду начальник управління спеціальних перевірок Департаменту податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у м. Києві, та підписувала направлення на проведення перевірки, контролювала її хід та затвердила акт, в якій внесені недостовірні відомості.

У зв`язку із цим, 06 жовтня 2023 року у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Айфон Xr», білого кольору, який обладнаний системою логічного захисту, що унеможливлює доступ; ноутбук марки «HP», с/н: 5CD5463VTY; блокнот з написом на палітурці «Wool notebook», в якому містяться аркуші паперу з наявним рукописним тексом виконаним ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_14 від 06 жовтня 2023 року вищевказане майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_14 призначено комп`ютерно-технічну експертизу з метою встановлення видаленої інформації, яка містилася на вилучених мобільному телефоні та ноутбуці.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вилучені речі мають значення для досудового розслідування, містять відомості, які можуть бути доказами під час судового розгляду, а також могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення і зберегти на собі його сліди та необхідні для забезпечення проведення криміналістичної експертизи, а незастосування арешту майна може призвести до відчуження, зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна.

Таким чином, прокурором доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначене вище майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже воно відповідає ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Посилання представників власника майна щодо відсутності правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки ОСОБА_4 при обшуку доступ до мобільного телефону та ноутбуку був наданий добровільно, оцінюються слідчим суддею критично, оскільки під час судового розгляду було оглянуто диск, на якому міститься відео проведення обшуку, з якого вбачається, що при огляді зазначеного майна слідчим було встановлено, що на них містяться видалені файли, які не можна дослідити без застосування спеціальних знань. На підтвердження чого, в матеріалах справи міститься постанова слідчого про призначення комп`ютерно-технічної експертизи.

Крім того, твердження представників власників майна про те, що в порушення вимог КПК України органом досудового розслідування майно не було повернуто власнику після спливу 72-годинного терміну для розгляду клопотання про арешт майна є безпідставним, оскільки клопотання подано в строк, встановлений КПК України, а обов`язок органу досудового розслідування повернути майно в період перебування клопотання про арешт майна на розгляді у слідчого судді не встановлений чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною використання, розпорядження, відчуження, на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку 06 жовтня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Айфон Xr» білого кольору;

- ноутбук марки «HP», с/н: 5CD5463VTY;

- блокнот з написом на палітурці «Wool notebook», в якому містяться аркуші паперу з наявним рукописним текстом виконаним ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1