Справа №293/1915/23
Провадження №1-кп/293/258/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000551 від 02.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, м.Апаран, громадянина Грузії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця за контрактом, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 146 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

02.09.2023 прибув на автомобілі марки «Ford fiesta», д.н.з. НОМЕР_2 , до будинку АДРЕСА_3 , де між ним та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка на ґрунті відмови останньої від спілкування з ним.

Цього ж дня, о 16 год. 30 хв. у вищевказаному місці, до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_9 , який зробив зауваження останньому з приводу конфлікту. В свою чергу ОСОБА_7 почала тікати в напрямку закінчення вулиці, а ОСОБА_10 наздоганяв останню. У цей час ОСОБА_9 сів за кермо автомобіля марки «Ford fiesta», д.н.з. НОМЕР_2 , та на декілька метрів відігнав його від проїзду до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , оскільки вказаний автомобіль заважав останньому, та вийшов з автомобіля.

Надалі, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: оборонної осколкової ручної гранати М50.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день та час маючи на меті налякати ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , в присутності інших осіб, перебуваючи у громадському місці, а саме на дорозі вулиці Затишна (Молодіжна) у с. Некраші Житомирського району Житомирської області, підійшов до автомобіля марки «Ford fiesta», д.н.з. НОМЕР_2 , сів на водійське сидіння, де взяв заздалегідь приготовлений предмет, самозарядний стартовий пістолет марки «STALKER моделі «2918-UK» калібру 9 мм. Р.А.К. серійний номер « НОМЕР_3 », який до вогнепальної зброї не належить, а призначений для подачі звукових сигналів під час проведення спортивних та розважальних заходів, який знаходився у справному стані.

В подальшому, грубо порушуючи громадський порядок, що виразилось у зневажливому ставленні до громадської моралі, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, достовірно знаючи, що конфлікт відбувається у громадському місці, діючи з хуліганських мотивів з особливою зухвалістю, утримуючи вказаний самозарядний стартовий пістолет марки «STALKER» продемонстрував вставлення магазину та у присутності сторонніх осіб, наставив канал ствола до обличчя ОСОБА_9 , при цьому висловив останньому погрозу вбивством, яку ОСОБА_9 сприйняв як реальну.

Продовжуючи свої злочинні дії, знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу на зберігання боєприпасів, в порушення вимог постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС від 21.08.1998 року та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 року, Наказу Міністерства оборони України № 359 від 29.06.2005 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», ОСОБА_5 діючи незаконно, із заднього сидіння вищевказаного автомобіля дістав підсумок у якому знаходились: корпус оборонної осколкової ручної гранати М50 та уніфікований підривач, які при конструктивному поєднанні уніфікованого підривача з корпусом гранати М50 є оборонною осколковою ручною гранатою М50, яка належить до вибухових пристроїв промислового виготовлення - до бойових припасів та придатні до вибуху, корпус наступальної осколкової ручної гранати М67 та підривач М213, які при конструктивному поєднанні підривача М213 з корпусом гранати М67 є наступальною осколковою ручною гранатою М67, яка належить до вибухових пристроїв промислового виготовлення - до бойових припасів та придатні до вибуху.

Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, взяв до рук із підсумка корпус оборонної осколкової ручної гранати М50 та уніфікований підривач, які при конструктивному поєднанні уніфікованого підривача з корпусом гранати М50 є оборонною осколковою ручною гранатою М50, яка належить до вибухових пристроїв промислового виготовлення - до бойових припасів та придатні до вибуху та грубо порушуючи громадський порядок, висловив погрози підірвати вказаною гранатою інших осіб.

У цей час, до ОСОБА_6 , який стояв неподалік автомобіля марки «Ford fiesta», д.н.з. НОМЕР_2 , підбіг ОСОБА_9 , та з метою припинити правопорушення, схопив останнього руками навколо тулуба заду, відводячи його в сторону від інших осіб та жилих будинків.

Надалі до вищевказаних осіб підбігла ОСОБА_7 , та у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, пов`язаний на незаконне позбавлення волі останньої.

Далі, ОСОБА_5 , утримуючи в руках корпус оборонної осколкової ручної гранати М50 та уніфікований підривач, які при конструктивному поєднанні уніфікованого підривача з корпусом гранати М50 є оборонною осколковою ручною гранатою М50, яка належить до вибухових пристроїв промислового виготовлення - до бойових припасів та придатні до вибуху, діючи умисно, використовуючи свою перевагу, подавляючи волю ОСОБА_7 до опору, тим самим вчинюючи психологічний тиск, наказав останній сісти до автомобіля «Ford Fiesta» д.н.з НОМЕР_2 . У свою чергу, ОСОБА_7 , усвідомлюючи та реально сприймаючи погрози ОСОБА_6 , побоюючись за своє життя та здоров`я та за життя і здоров`я інших осіб, підкорилась його незаконним вимогам та сіла до вказаного автомобіля, який він за нею зачинив. Таким чином ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно позбавив ОСОБА_7 свободи пересування, можливості вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися і рухатися у будь-якому напрямі, у будь-який спосіб та у будь-який час.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується вчинення:

- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у хуліганстві, а саме у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень;

- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу;

- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України ,тобто незаконне позбавлення волі.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

16 листопада 2023 року між Прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст. 468, 469,470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Потерпілі надали письмову згоду на укладення цієї угоди.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 146 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 146 КК України, підтвердив зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні; виконувати обов`язки , які будуть покладені на нього судом.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені злочини. Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини за яких вони вчинені та особу обвинуваченого, який визнав свою вину, є громадянином Грузії, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем служби, раніше не судимий, будучи громадянином Грузії приймав участь у відбитті збройної агресій російської федерації проти України, у зв`язку із чим отримав бойове поранення, сторонами кримінального провадження погоджено, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

За умовами вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 146 КК України.

Сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання:

- за ч. 1 ст. 146 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначили остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України дійшли згоди про можливе звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд, та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження щодо угоди

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 146 КК України, погодився на призначення йому узгодженого покарання та просить затвердити укладену з прокурором угоду.

Захисник в судовому засіданні просив укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, подали до суду письмові згоди на укладення цієї угоди та просили судове засідання проводити без їх участі, не заперечили щодо затвердження угоди.

ІV. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Розглядаючи питання про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. У разі недосягнення згоди щодо укладення угоди факт її ініціювання і твердження, що були зроблені з метою її досягнення, не можуть розглядатися як відмова від обвинувачення або як визнання своєї винуватості (ч.ч.5,6 ст. 469 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 473 КПК України роз`яснив обвинуваченому наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та обвинуваченого обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Обвинуваченому роз`яснено обмеження щодо оскарження вироку суду першої інстанції, ухваленого,на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості визначені ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд з`ясував у обвинуваченого, чи цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватою;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, а саме злочини передбачені ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до категорії тяжких, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 146 КК України відноситься до категорії нетяжких.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_11 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд уважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив:

хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а тому такі його дії кваліфікує за ч.4 ст. 296 КК України;

зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 263 КК України;

незаконне позбавлення волі та кваліфікує такі дії за ч.1 ст. 146 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання, а саме:

- за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 146 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 5 років позбавлення волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Беручи до уваги вищенаведене, суд уважає можливим прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження, призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробувальним терміном 1 рік, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказане покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлений.

V. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

У даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.09.2023 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31.10.2023, строк тримання під вартою продовжено за ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.10.2023 до 03.12.2023.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_12 судом призначається покарання з випробуванням та іспитовим строком, суд не вбачає підтстав продовжувати дію обраного раніше стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Підстав передбачених ст. 177, 178 КПК України для обрання обвинуваченому будь-якого іншого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

VІ. Рішення щодо речових доказів

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт накладений на них ухвалою слідчого судді відповідно до ст. 174 КПК України.

VІІ. Процесуальні витрати

Процесуальні витрати у справі, які складають 26 022,38 грн, з яких:

за проведення судової вибухово-технічної експертизи складає у сумі 1434 гривень 00 копійок;

за проведення судової вибухово-технічної експертизи складає у сумі 1912 гривень 00 копійок;

за проведення судової експертизи зброї складає у сумі 1434 гривень 00 копійок;

за проведення молекулярно-генетичної (біологічної) експертизи складає у сумі 8079 гривень 14 копійок;

за проведення молекулярно-генетичної (біологічної) експертизи складає у сумі 3418 гривень 73 копійки;

за проведення молекулярно-генетичної (біологічної) експертизи складає у сумі 9280 гривень 71 копійка;

за проведення судової імунологічної експертизи складає у сумі 463 гривні 80 копійок, слід покласти на обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 листопада 2023 року між прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551 від 02.09.2023.

2. ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 146 КК України і призначити покарання:

-за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 146 КК України у виді 1 року обмеження волі.

3. Відповідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_12 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

4. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

5. Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.4 ст.76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_11 доручити командиру військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби - уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого.

6. Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_12 обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 22.11.2023.

7. Обраний на досудовому слідстві запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 - скасувати, звільнивши останнього з під варти в залі суду негайно.

8. Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в закону силу не обирати.

9. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_12 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з 02.09.2023 (дата затримання) по 22.11.2023 року (дата звільнення з-під варти в залі суду) включно.

10. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

11. Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави Україна витрати за проведення експертиз в розмірі 26 022,38грн.

12.Скасувати арешт накладений згідно:

- ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 05.09.2023, а саме на: банківську карту AT КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_4 , банківську карту AT КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_5 , картку пластикову "METROMONEY" № НОМЕР_6 , картонну картку "Автосервіс", картонну картку салону краси, посвідчення водія на ім`я " ОСОБА_13 " грузинського зразка НОМЕР_7 , паспорт внутрішній громадянина Грузії ID-картка на ім`я " ОСОБА_13 " № НОМЕР_8 , грошові кошти у сумі 340 грн, водійський квиток на ім`я « ОСОБА_14 » № 1252 від 30.08.2023, тимчасове посвідчення військовослужбовця на ім`я ОСОБА_5 від 06.07.2023, паспорт громадянина Грузії на ім`я " ОСОБА_13 " № НОМЕР_9 , мобільний телефон марки "Iphone", предмет схожий на пістолет з наявним маркуванням "STALKER 2918-11", з номером НОМЕР_10 та з магазином, ніж в чохлі чорного кольору, інструкцію до пістолета "Чокакі", пластиковий сейф, що належать ОСОБА_5 ;

- транспортний засіб марки "Ford" моделі "Fiеsta", д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки "Ford" моделі "Fiеsta", д.н.з. НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , що належать власнику ОСОБА_15 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ,7,10.

- ухвали Богунського районного суду м.Житомира від 05.09.2023, а саме на картонний футляр коричневого кольору з наявними написами "G881 COMP В DAZ22FO23-002 1-GRENADE HAND FRAG DELEY M67» та на металевій частині дна наявні маркувальні відтиски, а саме: «М67 HAND GRENADE 6-21РРР» та шматок тканини зеленого кольору, полімерний предмет овальної форми зеленого кольору на боковій частині якого наявне маркування чорного кольору «03-23» та клеймування «GHO-1 RDX» у верхній частині якого наявна вкручена полімерна пробка, які належать ОСОБА_5 ;

- ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 06.09.2023, а саме на сумку зеленого кольору, предмети схожі на картонний футляр та пластиковий футляр, корпус гранати М50 з маркуванням «БР.М50ПЗРЗК8612.Р», підривач до ручної гранати М50 з маркуванням "8614", корпус гранати М-67, предмет зовні схожий на запал до гранати М67.

13. Речові докази по справі:

- банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_4 ,: банківську картку "Приватбанк" № НОМЕР_5 , картку пластикову "METROMONEY" № НОМЕР_6 , картонну картку "Автосервіс", картонну картку салону краси, посвідчення водія на ім`я " ОСОБА_13 " грузинського зразка № НОМЕР_12 , паспорт (внутрішній) громадянина Грузії ID-карта на ім`я " ОСОБА_13 " № НОМЕР_8 , грошові кошти в сумі 340 грн., водійський квиток на ім`я " ОСОБА_13 " № НОМЕР_13 від 30.08.2023, тимчасове посвідчення військовослужбовця на ім`я ОСОБА_5 від06.07.2023, паспорт громадянина Грузії на ім`я " ОСОБА_13 " № НОМЕР_9 , мобільний телефон марки "Iphone", що поміщено до спец-пакету №PSP 118134, які були вилучені у ОСОБА_5 та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- предмет схожий на пістолет з наявним маркуванням "STALKER 2918-11" з номером НОМЕР_10 та з магазином, який поміщений до спец пакету №SUD2032109, ніж в чохлі чорного кольору, який поміщено до спец-пакету №SUD2032108, інструкцію до пістолета "Чокакі",яку поміщено до спец пакету №PSP1181832, пластиковий сейф, який поміщено до спец пакету №PSP2167520, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області- знищити;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки "Ford" моделі "FIESTA" д.н.з. НОМЕР_2 , НОМЕР_11 , яке передане на зберігання до кімнати речових доказів ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути власнику ОСОБА_16 ;

- транспортний засіб марки "Ford" моделі "FIESTA", д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Житомирській області, що за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35 - повернути власнику ОСОБА_16 ;

- картонний футляр коричневого кольору з наявними написами "G881 СОМР В DAZ22FO23-002 1-GRANADE HAND FRAG DELAY М67" та на металевій частині дна наявні маркувальні відтиски ,а саме " М67 HAND GRANADE 6-21 РРР" та шматок тканини зеленого кольору, полімерний предмет овальної форми зеленого кольору на боковій частині якого наявне маркування чорного кольору "03-23" та клеймування " GHO-1 RDX" у верхній частині якого наявна вкручена полімерна пробка , які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити;

- сумку зеленого кольору, яку поміщено до спец пакету №РSР33211790, предмети схожі на картонний футляр та пластиковий футляр, що поміщені до спец пакету №WAR1014279, корпус гранати М50 з маркуванням "БР.М50ПЗРЗК8612.Р", який поміщено до спец пакету № АВ 1156195; підривач до ручної гранати М50 з маркуванням "8614", який поміщено до спец пакету № АВ 1156194; корпус гранати М-67, який поміщено до спец пакету № АВ 1156193; предмет зовні схожий на запал до гранати М67, який поміщено до спец пакету № АВ 1156178, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя Людмила ЛОСЬ