Справа № 489/2598/19
Провадження № 1-в/489/100/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

26 жовтня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відповідно до закону відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

До суду надійшло подання органу пробації про заміну ОСОБА_3 штрафу, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2021, покаранням у виді громадських робіт.

Прокурор та представник органу пробації в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про підтримання подання та проведення судового розгляду в їхню відсутність.

Засуджений та його захисник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду подання повідомлялися вчасно та належним чином.

Неявка учасників розгляду подання не перешкоджає проведенню судового розгляду відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України.

Розгляд подання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2021 ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 5100 грн. Вказаний вирок набрав законної сили 23.10.2021 та 14.12.2021 прийнятий до виконання Центрально-Міським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

У зв`язку з відсутністю відомостей про сплату засудженим призначеного штрафу орган пробації звернувся до суду з поданням в порядку ст. 26 КВК України про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 та ч. 4 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Згідно з висновками ВС, викладеними у постанові від 21.11.2022 у справі №754/17643/21, положення ч. 3 ст. 80 КК певним чином співвідносяться зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду відповідно до ч. 3 ст. 80 КК через ухилення особи від відбування покарання можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Натомість в судовому засіданні не було встановлено, що після набрання вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2021 законної сили засуджений ОСОБА_3 вчинив новий злочин та був засуджений за його скоєння.

Також, протягом зазначеного дворічного строку виконання призначеного ОСОБА_3 покарання у виді штрафу судом не приймалося рішення про заміну призначеного штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або обмеженням волі, а також відсутній вирок суду відносно нього за статтею 389 КК України, якими б був встановлений факт ухилення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді штрафу відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21.11.2022 у справі №754/17643/21.

Крім того, згідно з висновками викладеними у постанові від 21.11.2022 у справі №754/17643/21, ст. 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання. Правова природа цього виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, що виконують покарання. Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Таким чином, оскільки станом на час розгляду подання минуло більше двох років з дня набрання чинності вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2021 та призначене ОСОБА_3 покарання у виді штрафу не було виконане, внаслідок чого існують безумовні підстави для звільнення останнього на підставі ч. 1 ст. 80 КК України від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, тому встановлені судом обставини свідчать про необхідність відмови в його задоволенні.

Керуючись статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про заміну ОСОБА_3 штрафу, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.09.2021, покаранням у виді громадських робіт - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1