Справа № 405/8327/23
провадження № 1-кс/405/3797/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тарасівка Звенигородського району, Черкаської області, українця, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , призваного за мобілізацією, який має звання молодшого сержанта, перебуває на посаді розвідника-оператора відділення радіорозвідки взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, внесеного 11.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001353, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Також, слідчим наголошується про існування ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_5 обіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, за обставин, які в ньому викладені. Також додав, що сторона обвинувачення після отримання інформації з медичної установи, що ОСОБА_5 може утримуватись в слідчому ізоляторі, буде доставлений до слідчого ізолятора, а до тих пір до його палати в лікарні буде приставлена охорона.

Захисник заперечила відносно задоволення клопотання, в обґрунтування чого вказала, що наведені стороною обвинувачення ризики є недоведеними; у її підзахисного зламаний таз, він не може пересуватися за станом здоров`я, просить дати змогу її підзахисному долікуватись; кримінальне правопорушення, яке ставиться в провину її підзахисному, є неумисним; ОСОБА_5 являється військовослужбовцем та сумлінно виконує процесуальні обов`язки; у підозрюваного немає жодних намірів переховуватись; тримання під вартою в умовах слідчого ізолятора з урахуванням стану підозрюваного буде катуванням; підозрюваний співпрацює зі слідством; 24.01.2024 будуть відкриті матеріали, тобто виконано вимоги ст. 290 КПК України; через 10 днів справа буде передана до суду, тому відсутні ризики, про які зазначає прокурор; підозрюваний не знав, що обмежений у праві керування транспортним засобом, і саме тому сів за кермо. За вказаних обставин захисник просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що намірів переховуватись він не має; якщо він винний у вчинені кримінального правопорушення то буде нести відповідне покарання; не може рухатись, перебуває на лікування; впливати на свідків та потерпілих він не може; перешкоджати слідству він не буде; не може утримуватись в слідчому ізоляторі, оскільки там не зможе отримувати медичну допомогу; взагалі не рухомий.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені 11.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001353 за ч. 3 ст. 286 КК України.

12.11.2023, о 00 год. 35 хв., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, відповідно до якої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді розвідника-оператора відділення радіорозвідки взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , призваний 25.01.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у званні «молодший сержант», 11.11.2023 в темну пору доби, в порушення вимог ст.ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи особою тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами (на підставі постанови від 03.12.2020 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами), керував легковим автомобілем "Subaru Legasy" реєстраційний номер, НОМЕР_2 та рухався по автомобільній дорозі Н-14 "Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв", зі сторони міста Бобринець Кропивницького району Кіровоградської області в напрямку міста Кропивницький. Рухаючись у вказаному напрямку ОСОБА_5 грубо порушуючи вимоги п.п. 1.2, 1.5, 2.1 "а", 2.3 «б» і «д» ПДР України, через власну недбалість позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати напрямок його руху, та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, рухаючись по вищевказаній ділянці дороги, яка має по одній смузі руху, під час руху на автомобілі Subaru Legasy, реєстраційний номер, НОМЕР_2 , діючи протиправно самовпевнено та недбало, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був та міг їх передбачити, у даній дорожній обстановці не вибрав безпечної швидкості руху керованого транспортного засобу в складних погодних та дорожніх умовах, які обумовлювалися наявністю опадів у вигляді дощу, мокрим покриттям проїзної частини та заокругленням вправо по напрямку свого руху, допустив виїзд в безпосередній близькості із автомобілем ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному йому напрямку, на смугу дороги зустрічного руху при вільній своїй правій смузі руху, чим грубо порушив вимоги п. 12.1 ПДР.

Здійснюючи рух по смузі зустрічного руху ОСОБА_5 , створив умови при яких 11.11.2023 року близько 19 години 40 хвилин на 84 км.+350 метрів автомобільної дороги Н-14 "Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв" в межах села Мар`ївка Кропивницького району Кіровоградської області, він як водій допустив зіткнення керованого ним автомобіля "Subaru Legasy" реєстраційний номер, НОМЕР_2 з автомобілем "ВАЗ-21114", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався в зустрічному напрямку.

Всі вищевикладені невідповідні та протиправні дії водія ОСОБА_5 та порушення ним вимог п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б) і (д) та 12.1 ПДР знаходяться в причинному зв`язку з фактом зіткнення автомобіля Subaru Legasy, реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Внаслідок зіткнення автомобіля Subaru Legasy, реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що було допущене в результаті порушення ОСОБА_5 , Правил дорожнього руху: пасажир автомобіля ВАЗ-2114 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та пасажир автомобіля Subaru Legasy, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці ДТП, водій автомобіля ВАЗ-21114 ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП "Кіровоградська обласна лікарня Кропивницької міської ради" з тілесними ушкодженнями у вигляді поєднаної травми, ЗЧМТ, струсу головного мозку перелому 1-4 ребер, розриву печінки, перелому грудини.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Надані слідчим докази, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.11.2023, протокол огляду місця події від 11.11.2023, довідка від 11.11.2023, яка видана відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , протокол допиту потерпілого від 13.11.2023, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 13.11.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 13.11.2023, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.11.2023, протокол допиту свідка від 20.09.2023, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Постановою Керівника спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 09.01.2024 продовжено строк досудового розслідування до 12.02.2024.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчим суддею звертається увага на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавлення волі строком до 10 років, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань. Як і може впливати на потерпілого, який дає викривальні покази відносно ОСОБА_5 .

Враховуючи, що досудове розслідування наразі триває, ОСОБА_5 може впливати на свідка на потерпілого, а також, шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, тим саме матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на нього.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний проходить службу у військовій частині, не одружений, не має утриманців, характеризуючих даних відносно підозрюваного не надано, стан здоров`я, який на теперішній час не може перебувати в умовах слідчого ізолятора, раніше не судимий, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Застосовуючи підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді триманні під вартою, слідчий суддя зазначає, що підозрюваний і в подальшому зможе проходити лікування, яке потребує його стан здоров`я, але під охороною. Тільки після надання висновку з медичної установи, в якій він перебуває, що ОСОБА_5 може за станом здоров`я утримуватись в умовах слідчого ізолятора, він буде доставлений до слідчого ізолятора.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, в результаті якого загинуло двоє людей, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконно впливати на свідків, потерпілих, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого кримінального, слідчий суддя не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 25 днів, з 19.01.2024 по 12.02.2024 включно.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11