Справа № 460/103/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1195/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

26 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 вересня 2018 року (т. 1 а.с. 183-187) відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжних захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, яка, в подальшому, була внесена ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 звільнено з установи виконання покарань.

Вироком Городоцького районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 305 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, до трьох років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.

Не погоджуючись з таким, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 та прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, за якими відкрито апеляційне провадження та згідно положень ч.4 ст. 401 КПК України визнано обов`язковою участь обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки в апеляційній скарзі сторони обвинувачення порушується питання про погіршення становища останнього.

Разом з тим, у зв`язку із ухиленням від суду, ухвалами Львівського апеляційного суду від 08 березня та 06 квітня 2023 року оголошено привід та розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , а в подальшому, 19 січня 2024 року надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просить звернути в дохід держави заставу у сумі 140 960 грн., внесену ОСОБА_10 за ОСОБА_7 , так як останній не прибував до суду за викликом, та застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до вступу вироку в законну силу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання клопотання, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив не позбавляти його волі, виступ його захисника адвоката ОСОБА_9 , який щодо вирішення клопотання поклався на розсуд суду, однак просив повернути заставу заставодавцю, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, зміна запобіжного заходу охоплюється терміном «застосування запобіжного заходу». Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду постанови від 18 грудня 2018 року у справі №628/969/18 та від 28 березня 2019 року у справ №286/1695/18. У зв`язку з чим питання про зміну запобіжного заходу вирішується в порядку, передбаченому для його застосування, з врахуванням вимог ст. 200 КПК України.

Прокурор має право звернутися із клопотанням про зміну запобіжного заходу, у якому обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен з`ясувати доцільність такого, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.ч.8, 10 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Окрім цього, згідно п.3 ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як вбачається з матеріалів справи, в жодне судове засідання за поданими апеляційними скаргами, обвинувачений за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 305 КК України тобто у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів ОСОБА_7 , участь якого є обов`язковою, не з`явився та про причини неявки суд не повідомив і як наслідок, на виконання ухвали Львівського апеляційного суду від 19 січня 2024 року, згідно протоколу оперуповноваженого 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ у Львівській області ОСОБА_11 від 25 січня 2024 року, був затриманий та доставлений до суду для розгляду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу.

Приймаючи до уваги вищенаведене та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора у клопотанні про можливість обвинуваченого ОСОБА_7 переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує.

Така поведінка обвинуваченого, на думку апеляційного суду, має свій раціональний зміст та високий ступінь імовірності.

Також, колегія суддів вважає доведеною актуальність ризику здійснення обвинуваченим незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або інших співучасників.

Підставними є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає доведеним прокурором наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 та 5 ст. 177 КПК України, а відтак, застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.

Отже, на думку апеляційного суду, з врахуванням вищезазначеного, конкретних обставин кримінального провадження та мотивів викладених в клопотанні прокурора, виправданою є зміна запобіжного заходу на тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 без визначення розміру застави, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього та доцільним, з огляду на невиконання покладеного на нього обов`язку звернення внесеної застави в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 200, 205, 331, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави, застосований ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 вересня 2018 року, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком Городоцького районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року законної сили.

Звернути заставу, внесену згідно з квитанцією №25 28 вересня 2018 року ОСОБА_10 на рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, в розмірі 140 960 грн. 00 коп. (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 коп. Код , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок: 0757, в дохід держави, шляхом перерахування на спеціальний рахунок для збору коштів в дохід держави.

Ухвала в частині зміни запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4