Номер провадження 1-кс/404/3963/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000298 за ч. 1 ст. 388 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, про накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0,1 га, з кадастровим номером :29:199:0079, яка розташована по проспекту Винниченка, 8 у м. Кропивницькому поблизу парку «Козачий острів», власником якої є ОСОБА_5 , із забороною її відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання обґрунтовано тим, що заявлене до арешту майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, відповідає критеріям ч. 2 ст.167 КПК України. Мета звернення збереження речових доказів.

За версією представників сторони обвинувачення збереження речових доказів необхідно для доведення в суді факту вчинення незаконних дій, а саме забетоновання металевих стовпців, встановлено паркану на земельній ділянці площею 0,1 га, з кадастровим номером :29:199:0079, яка розташована в прибережній захисний смузі річки Інгул в безпосередній близькості до узрізу води по проспекту Винниченка, 8 в м.Кропивницькому, на яку накладено арешт, що мають ознаки кримінального правопорушення за ч.1 ст.388 КК України.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги підтримав.

За правилами ч.2 ст. 172 КПК України, ОСОБА_5 , як власник майна, не викликався, оскільки майно не вилучалось.

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Заявлена до арешту земельна ділянка, є об`єктом кримінальних протиправних дій, зберігає на собі сліди вчинення злочину, що дає достатні підстави вважати, що земельна ділянка є майном, на яке спрямоване кримінальне правопорушення, а тому необхідно вжити заходів для унеможливлення втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вищевказаних земельних ділянок.

Органом досудового слідства земельні ділянки визнано речовим доказом. Арешт даного майна буде забезпеченням запобігання можливості його перетворення, знищення, відчуження, втрати або настання інших наслідків, які мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні та можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом із цим, враховуючи, що вказане майно має істотне значення як речовий доказ у кримінальному провадженні та існує реальна загроза можливості незаконного відчуження, або іншим чином знищення чи спотворення вищезазначеного майна третім особам, з метою уникнення випадків відчуження арештованого майна або передачі майнових прав на нього до інших осіб, що, в свою чергу, буде перешкоджати проведенню повного та всебічного досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вважаю, з метою не допущення вчинення протиправних дій, необхідно накласти арешт на вказану земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 із забороною відчуження та розпорядження, вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та із забороною Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на передання у власність шляхом безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, в тому числі, але не обмежуючись, приймати рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приймати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження будь-яким іншим способом, зміну цільового призначення, поділ, виділ чи об`єднання, надання в оренду, у тому числі включення до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах (аукціоні).

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Земельна ділянка відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому накладення арешту на земельну ділянку відповідає потребам досудового розслідування. Такий вид втручання у права та законні інтереси спрямований на встановлення фактичних обставин справи.

За Земельним Кодексом України (ст.61) у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання; садівництво, городництво: зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд, комунікацій, майданчиків, баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; випалювання сухої рослинності або її залишків; влаштування огорож або інших конструкцій, що перешкоджають доступу громадян до берегу річки та острову.

Сукупність доданих до клопотання матеріалів вказує на те, що земельна ділянка є об`єктом кримінальних протиправних дій, а тому накладення арешту на вказане майно до прийняття остаточного рішення у кримінальній справі, відповідає критеріям ст. 170 КПК України, буде сприяти об`єктивному розслідуванню та запобігання можливості його перетворення, знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. З урахуванням викладеного і керуючись ст. ст. 170, 172-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :29:199:0079 розташовану по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_5 , із забороною її відчуження, розпорядження та встановлення заборони: розорювання; садівництво, городництво: зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд, комунікацій, майданчиків, баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; випалювання сухої рослинності або її залишків; влаштування огорож або інших конструкцій, що перешкоджають доступу громадян до берегу річки та острову.

Відмовити в задоволенні клопотання в частині заборони користування земельною ділянкою із кадастровими номером :29:199:0079 розташовану по АДРЕСА_1 .

Слідчому СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 вчинити дії, спрямовані на реєстрацію арешту майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчений строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1