Провадження № 11-сс/811/1442/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2023 року про продовження щодо ОСОБА_7 строку строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8 (в режимі відеокноференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_10 .

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави, тобто до 19 січня 2024 року включно.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги та доповнень до неї вказує, що Шевченківський районний суд м. Львова не мав права розглядати вказане клопотання, оскільки зміна підслідності була незаконною, а справа підсудна Вищому антикорупційному суду.

Зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 сумлінно виконує усі покладені на нього процесуальні обов`язки, а прокурором жодним чином не доведено, що останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Акцентує увагу на те, що ОСОБА_7 не спілкується із свідками та іншими підозрюваними, не здійснює на них тиск, а відтак доводи прокурора щодо створення передумови для дискредитації правоохоронних органів є необгрунтованими. Зазначає, що доводи прокурора щодо порушення ОСОБА_7 обов`язків є необгрунтованими та не відповідають дійсності, а відтак не можуть братися до уваги слідчим суддею під час вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу. Звертає увагу, що оголошена ОСОБА_7 підозра не є обгрунтованою, оскільки посадові особи УАФ не контролювали та не впливали жодним чином на компанії S.D.T. та Softex, а мали виключно договірні взаємовідносини.

Стверджує, що слідчий суддя взагалі не розглянула можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, що є грубим порушенням вимог кримінально процесуального законодавства.

Звертає увагу на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має негативні наслідки для розвитку українського футболу та для України, зокрема, щодо її позиції з відсторонення команд країни агресора від футбольних змагань та від членства в УЕФА.

На думку сторони захисту, продовжуючи підозрюваному найсуворіший запобіжний захід, слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має бездоганну ділову репутацію, міцні соціальні зв`язки, одружений, має багатодітну сім`ю та хворих батьків на утриманні, і те, що має активну громадську позицію.

При апеляційному розгляді прокурор заперечив апеляційну скаргу захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задоволити.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч. 3 ст. 209 КК України наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст.209 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідності продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Колегія суддів ставиться критично до тверджень апелянта щодо не доведеності ризиків та не підтвердження їх існування, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах судового провадження свідчать про протилежне, а їх наявність об`єктивно спростовує апеляційні доводи.

Кожний з цих ризиків слідчим суддею належним чином обґрунтовано.

Щодо доводів апелянта щодо незаконно визначеної підслідності кримінального провадження, то колегія суддів вважає їх безпідставними, зважаючи на наявність постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_11 від 08 червня 2023 року про доручення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області проводити подальше досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000539 від 07 червня 2018 року. Дана постанова є чинною.

Колегія суддів вважає необґрунтованими, також, доводи сторони захисту про порушення правил підсудності, як підстави для скасування ухвали слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

22 березня 2018 року законом № 2367-VІІІ було внесено відповідні зміни до КПК України, які є чинними станом і на теперішній час. Цим законом реєстрацію органу досудового розслідування як юридичної особи, як критерій визначення територіальної юрисдикції судів було вилучено. Натомість було встановлено (повернуто) критерій - саме місцезнаходження органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Розгляд справи саме судом, встановленим законом, є складовою права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна зробити висновок, що клопотання в порядку ст. 184 КПК України необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування.

Як вбачається із матеріалів справи, досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні здійснює ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, який знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Ак. Кучера, 5, що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Львова.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області підставно звернулася із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 саме до Шевченківського районного суду м. Львова.

Доводи апелянта про те, що посадові особи УАФ не контролювали та не впливали жодним чином на компанії S.D.T. та Softex, а мали виключно договірні взаємовідносини, на думку колегії суддів, підлягають з`ясуванню в процесі розслідування кримінального провадження чи розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про міцність соціальних зв`язків у підозрюваного, сімейний стан та його позитивну характеристику не спростовують викладених в ухвалі слідчого судді висновків і не дають переконання у тому, що зазначені соціальні фактори справлять стримуючу дію й забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Таким чином, з врахуванням обставин вчинення злочину, того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні дружину, трьох малолітніх дітей та батьків-пенсіонерів, віку та стану здоров`я підозрюваного, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов до вірного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки щодо ОСОБА_7 у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений останнім, що є необхідним та достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно встановив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатне забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та враховуючи обсяг матеріалів кримінального провадження та час необхідний на ознайомлення з ними продовжив строк тримання ОСОБА_7 під вартою не більше ніж 60 днів.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та відсутності підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2023 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді