Дата документу 06.10.2023
Справа № 334/9022/23
Провадження № 1-кс/334/2898/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002011 від 05.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Маріуполь, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 13.04.1990 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч. 3 ст.81. ст.17, ч. 3 ст.81. ст.44 ч.3 ст.140, ст.42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки.

- 19.11.1990 Волноваським районним судом Донецької області ч.3 ст.81 УК України до позбавлення волі строком на 3 роки, в силу ст.43 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком від 13.04.1990 та остаточний строк 4 роки позбавлення волі.-

-18.02.1991 Іллічівським районним судом м. Маріуполя ч. 2 ст.140, ч.3 ст.42 КК України позбавлення волі на строк до 4 років 6 місяців.

- 06.09.1993 Полтавським районним судом за ч.1 ст.183-3, ст.43 КК України до позбавлення волі на строк до 1 рік 11 місяців 13 днів.

- 27.11.1995 Приморським районним судом м. Маріуполя за ст.17, ч.3 ст.140, ч.3 ст.140, ст.42 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

- 10.09.1996 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, ч. 3 ст.141, ст.42, ч. 3 ст.42 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

- 06.03.2003 Приморським районним судом м. Маріуполя за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

- 23.08.2006 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

- 27.05.2019 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на 3 роки. Зарахувати строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 15.04.2018 по 27.05.2019.

- 08.05.2020 Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 3роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового поєднання невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м . Маріуполя від 27.05.2019 остаточний строк покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. 04.08.2023 звільнений з Катеринославської виправної колонії Ровенській області за відбуття строку покарання.

- 28.10.2021 пред`явлено обвинувачення ВП №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області за ч.1 ст.393 КК України та 29.10.2021 кримінальне провадження спрямовано до суду з обвинувальним актом.

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2023 року слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України.

В клопотанні зазначив, що 24.09.2023, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, через вікно проникли у квартиру АДРЕСА_3 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 , яка в той час знаходилася в приміщенні квартири, та подолавши волю потерпілої до супротиву відкрито заволоділи мобільним телефоном марку якого під час здійснення досудового розслідування не встановлено, вартістю 950 грн., та грошовими коштами в сумі 8500 гривень які належать останній.

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , утримуючи при собі відкрито викрадене майно потерпілої ОСОБА_8 , залишили місце вчиненого кримінального правопорушення, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 9450 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Також, у провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0002016 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.10.2023 приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, через незачинену кватирку вікна на першому поверсі, проникли у квартиру АДРЕСА_3 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 , яка в той час спала та прокинулася, після чого подолавши волю потерпілої до супротиву, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Actro» у корпусі червоного кольору imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 250 гривень, грошовими коштами в сумі 2400 гривень які належать останній, банківською карткою Ат КБ «Приватбанк» на якій були грошові кошти у сумі 170 грн. та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , утримуючи при собі відкрито викрадене майно потерпілої ОСОБА_8 , залишили місце вчиненого кримінального правопорушення, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2650 гривень.

Так, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.10.2023, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_5 , особистість останнього, раніше засудженого за скоєння корисливих злочинів, у своїй сукупності свідчить про схильність ОСОБА_5 до скоєння злочинів та відсутність наміру на виправлення та перевиховання, дає достатні підстави вважати, що знаходячись на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення покарання за даний злочин, буде переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Під час проведення досудового розслідування отримано інформацію також про перевірку Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на причетність ОСОБА_5 й до скоєння іншого правопорушення на території Дніпровського району, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0002011 від 05.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

З урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_5 а саме відсутність місця роботи, відповідно постійного прибутку, нестійкі соціальні зв`язки, та схильність останнього до вчинення кримінального правопорушення, а також аналізуючи факт скоєного ним даного кримінального правопорушення, дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 з підстав, викладених у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 залишив клопотання на розсуд суду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання, посилаючись на недоведеність прокурором ризиків, передбачених 177 КПК України, для застосування найсуворішого запобіжного заходу, просила обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора та захисника, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що 05.10.2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002011за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відповідно до яких 04.10.2023 року о 20:48 надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_9 мешкає за адресою АДРЕСА_4 про те, що 04.10.2023року приблизно о 20:00 невстановлені особи, через незачинену хвіртку вікна на першому поверсі, проникли до квартири ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою : АДРЕСА_3 , де в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, утримуючи ОСОБА_8 подавивши її волю до супротиву, відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 2400 грн та мобільним телефоном, спричинивши останній матеріальний збиток. (ЄО 22309) (а.с.6)

Окрім того, 05.10.2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002016 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відповідно до яких 05.10.2023 року до Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов рапорт слідчого ОСОБА_10 , про те, що 24.09.2023 року приблизно о 20 годині 00 хвилин невстановлена група осіб проникли до квартири ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою : АДРЕСА_3 , де в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, утримуючи ОСОБА_8 подавивши її волю до супротиву, відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 8500 грн та мобільним телефоном червоного кольору «розкладушка», спричинивши останній матеріальний збиток. (а.с.71)

05.10.2023 прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області було винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень №0002011, №0002016 в одне, присвоївши номер №0002011.

05 жовтня 2023, знаходячись в приміщенні Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою : м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд.191 у присутності захисника адвоката ОСОБА_11 , затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Фактичне затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснено 05.10.2023 року о 13 год.50 хв. за адресою м. Запоріжжя, вул. Череповецька, буд. 46 (а.с.89-93)

05.10.2023 року в ході розслідування кримінального провадження 0002011 від 05.10.2023, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 186 КК України.(а.с.94-96)

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, зокрема це: витяг з ЄРДР від 05.10.2023 року, кримінальне провадження № 0002011; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.10.2023 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 05.10.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 05.10.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05.10.2023 року ;протокол огляду місця події; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 05.10.2023 року; постанова про визнання предмету речовим доказом від 05.10.2023 року.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, побоюючись покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, підозрюваний може переховуватись органів досудового розслідування та суду у подальшому.

Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Зокрема, таку правову позицію Європейський суд з прав людини виклав в п. 74 рішення у справі «Мамедова проти Росії» та п. 79 рішення у справі «Харченко проти України від 10 лютого 2011 року.

Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, оскільки дійсно підозрюваний може здійснювати тиск на потерпілу, будучи повідомленим про місце її проживання.

Разом з тим, також доведений ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії проти власності, офіційного джерела доходу не має, раніше неодноразово судимий, у тому числі, за кримінальні правопорушення проти власності. Припинення його протиправної діяльності стало можливим лише за втручання правоохоронних органів.

З огляду на викладене, при розгляді даного клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Адвокатом ОСОБА_6 під час судового засідання було заявлено клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки ризики наведені прокурором не є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні запобігти вказаним ризикам, а також забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою у цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілу, продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості. Доводи захисту є непереконливими, тому не приймаються слідчим суддею до уваги.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним і обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Згідно з ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі - 134 200,00 грн.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши долучені до клопотання додатки, слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, про що свідчать зазначені вище обставини.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

УXВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк 60 діб по 03.12.2023 року включно, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0002011 від 05.10.2023 року.

Визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 134 200,00 грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 такого, який не пов`язаний з позбавленням волі - відмовити.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу яку необхідно внести на депозитний рахунок: № UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 , провадження по справі №1-кс/334/2898/23, ЄУН 334/9022/23. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою по справі.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Оголошення повного тексту ухвали - 09 жовтня 2023 року о 09 год. 45 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1