№ 1-кп/183/1898/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000092 від 25 жовтня 2023 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. ГолубівкаНовомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в:

У відповідності до обвинувального акта та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, повністю згодна зі встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею, в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту стосовно неї у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за її відсутності.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2023, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 23 вересня 2023 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходила біля домоволодіння АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . У цей час та місці ОСОБА_3 вирішила зайти у двір цього домоволодіння, територія якого неогороджена, з метою проникнути у будинок щоби відпочити. Потім, 23 вересня 2023 року приблизно о 10 годині 02 хвилини ОСОБА_3 зайшла у двір домоволодіння АДРЕСА_2 та пройшла до вхідних дверей будинку, де виявила, що вони зачинені шляхом утримання навісним металевим замком металевих скоб, вмонтованих у дверну дерев`яну рамку та вхідні двері. У цей час та місці у ОСОБА_3 виник прямий умисел на незаконне проникнення до житла, а саме до вказаного будинку.

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи, що не має законного права проникати до житла приватного будинку без дозволу власника, за допомогою власних фізичних зусиль своїх рук штовхнула вхідні двері будинку, від чого металева скоба зірвалася з дверної дерев`яної рамки будинку, та двері відчинились.

Продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел на незаконне проникнення до житла, що перебуває у володінні іншої особи, ОСОБА_3 зайшла у будинок АДРЕСА_2 , тим самим незаконно проникла до житла всупереч волі законного володільця ОСОБА_5 , порушивши право останньої на недоторканність житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, статтею 12 Загальної декларації з прав людини, статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у незаконному проникненні до житла при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Також, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, свою вину визнала повністю, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Тому, з урахуванням особливостей цього кримінального проступку та обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченої та її ставлення до скоєного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки остання офіційно не працює. Тому, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання без ізоляції її від суспільства, а саме у виді обмеження волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 162 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуваннямз мінімальним строком, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.

Також, за наявності пом`якшуючої обставини, суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_3 покарання в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 162 КК України.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі на вищевказаний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1