465/1237/20
1-кп/465/1106/23
У Х В А Л А

Іменем України

24.10.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 0003347 від 24.12.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, уродженця смт. Розділ Миколаївськоо району Львівської області, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0003347 від 24.12.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що 24.12.2019 року близько 05.00 год. ОСОБА_4 без попередньої змови разом з ОСОБА_6 , матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та закрито у зв`язку із смертю, діючи з раптово виниклим умислом, з метою вчинення протиправних дій, в порушення ст.30 Конституції України, ст.311 ЦК України, якими гарантовано право на недоторканність житла чи іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, незаконно проникли в підвальне приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному проникненні до іншого володіння особи, що порушує його недоторканість, вчиненому групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про закриття кримінального провадження стосовного нього за ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_5 щодо заявленого обвинуваченим клопотання та закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст.49 КК України, не заперечив.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання обвинуваченого не заперечив, оскільки таке відповідає вимогам закону, є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, просив його задоволити.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого слід задоволити з наступних підстав.

За змістом п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, ОСОБА_4 , обвинувачений за ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України, самостійно заявив суду клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, йому роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи, проти чого він категорично заперечив, наполягаючи на закритті кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені у п.п.1-5 ч.1 ст.49 КК України залежно від тяжкості кримінальних правопорушень.

При цьому, згідно з ч.ч.2, 3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років; перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.5 ст.49 КК України давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є вчинення кримінального правопорушення, сплив визначених законом строків з часу його вчинення, врахування положень про зупинення і переривання строків давності, вчинення злочину, який не підпадає під категорії, визначені ч.5 ст.49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , було вчинено 24.12.2019 р.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України, з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, відповідно, до нього застосовується визначений у ч.1 ст.49 КК України дворічний строк давності, який, враховуючи, що такий проступок вчинено 24.12.2019 р., сплив 24.12.2021 р. Обвинувачений ОСОБА_4 самостійно звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків такого закриття. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України, не відноситься до переліку злочинів, визначених у ч.5 ст.49 КК України, до яких давність не застосовується. Підстав для зупинення чи переривання строків давності за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачений, немає.

Тому з урахуванням наведеного перешкод для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України немає.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст. 49 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Також відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 р. в справі №345/2618/16-к зроблено висновок про те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. При цьому, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

При вирішенні питання процесуальних витрат суд враховує положення вимог ч.2 ст.124 КПК України, якими передбачено, що суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки у випадку ухвалення обвинувального вироку. В даному кримінальному провадженні вирішується питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а тому судові витрати у справі, пов`язані із проведенням Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової дактилоскопічної експертизи №4/1630 від 15.01.2020 року у сумі 628 грн. 04 коп., а також судової трасологічної експертизи №11/1555 від 13.01.2022 року у сумі 628 грн. 04 коп. доцільно віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні відсутні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.285, 286, 288 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене 24.12.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003347, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч.1 ст.162 КК України, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати у справі, пов`язані із проведенням Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової дактилоскопічної експертизи №4/1630 від 15.01.2020 року у сумі 628 грн. 04 коп., а також судової трасологічної експертизи №11/1555 від 13.01.2022 року у сумі 628 грн. 04 коп., віднести за рахунок держави.

Речові докази у справі: 1) паперовий конверт білого кольору, в якому знаходяться дактилокарти на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , викрутка, плоскогубці, запечатаний у спецпакет НПУ Експертна служба №4188348, що переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, знищити; 2) навісний замок, запечатаний у спецпакет НПУ Експертна служба №2937328, що переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - повернути власнику потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 3) DVD-R диск із записами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано подія кримінального правопорушення від 24.12.2019 року, - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0003347 (в матеріалах досудового розслідування).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1