Справа № 461/5314/23
Провадження № 1-кп/461/561/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023 м. Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 13.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000844, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорожів Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого охоронцем ТОВ «Нова пошта», одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2008р.н., військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3, 4 ст.358, ч.3 ст.190 Кримінального кодексу України;

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що будучи у відповідності до наказу Головного Управління МВС України у Львівській області №58о/с від 27.08.2015 звільненим з посади оперуповноваженого карного розшуку лінійного пункту на ст. Славсько лінійного відділу на ст. Стрий УМВС України на Львівській залізниці, умисно, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з корисливих мотивів, з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням захворювання у період проходження служби в органах внутрішніх справ, достовірно знаючи про підстави та умови отримання такої допомоги, що передбачені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015, у невстановлений досудовим розслідуванням час, усвідомлюючи та достовірно знаючи, що фактично на стаціонарному лікуванні у Бродівській центральній районній лікарні м. Броди у період проходження служби в органах внутрішніх справ не перебував, надав свої анкетні дані невстановленій досудовим розслідуванням особі для подальшого внесення їх до медичних виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о виданої Бродівською центральною районною лікарнею м. Броди, зокрема: №027/о 2115 виданої 08.06.2014 та №2073 виданої 10.07.2015 Бродівською центральною районною лікарнею м. Броди, до якої внесено відомості проте, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий с. Нежухів у період з 29.06.2014 по 08.06.2014 та в період з 01.07.2015 по 10.07.2015 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі, в такий спосіб підробивши вищевказані медичні виписки.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, а саме у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підбурювачем чи іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 25.10.2018 перебуваючи в приміщенні Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області», що за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 233, умисно, без належних на те законних підстав, достовірно знаючи, що виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о 2115 від 08.06.2014 та №2073 від 10.07.2015, відповідно до яких він перебував на стаціонарному лікуванні у Бродівській центральній районній лікарні м. Броди є підробленими, оскільки містять недостовірну інформацію про його перебування на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі у періоди з 08.06.2014 по 29.06.2014 та з 01.07.2015 по 10.07.2015, усвідомлюючи, що саме вказані медичні документи буде взято до уваги членами військово-лікарської комісії при підтвердженні його захворювання у період проходження служби в органах внутрішніх справ, що в подальшому надасть йому змогу отримати одноразову грошову допомогу, подав до військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» виписки із медичних карт амбулаторного (стаіонарного) хворого форми №027/о 2115 від 08.06.2014 та №2073 від 10.07.2015, видані Бродівською центральною районною лікарнею м. Броди, на підставі яких отримав постанову медичної ВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області №80 від 31.10.2018 у відповідності до яких захворювання зазначене у виписках, а саме: Гіпертонічна хвороба II стадія, ступінь 2, ризик високий. Дисциркуляторна судинна енцефалопатія І ст. Хронічний гастродуоденіт в стадії ремісії. Хронічний калькульозний холецестит в стадії ремісії. Консолідований двохкісточковий перелом правої гомілки (30.08.2001р.). Сечо-кам?яна хвороба, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Також, ОСОБА_8 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на використання завідомо підробленого документа, який видається установою та надає права, без належних на те законних підстав, 04.12.2018 перебуваючи в приміщенні КЗ ЛОР "Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи", за адресою: м. Львів, вул. Руська, 20, достовірно знаючи, що виписки із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о 2115 від 08.06.2014 та №2073 від 10.07.2015, відповідно до яких він перебував на стаціонарному лікуванні у Бродівській центральній районній лікарні м. Броди, є підробленими, оскільки містять недостовірну інформацію про його перебування на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі у період з 08.06.2014 по 29.06.2014 та з 01.07.2015 по 10.07.2015, усвідомлюючи, що вказані медичні документи буде взято до уваги членами медико-соціальної експертної комісії при підтвердженні захворювання у період проходження служби в органах внутрішніх справ, встановлення йому групи інвалідності, подав до КЗ ЛОР «Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи» Обласний MCEK №1 разом з направленням на медико-соціальну експертну комісію МСЕК від 28.11.2018 за №213, виписки із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о 2115 від 08.06.2014 та №2073 від 10.07.2015, видані Бродівською центральною районною лікарнею м. Броди, постановою медичної ВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області №80 від 31.10.2018 (на час звільнення зі служби 27.08.2015), винесену на підставі вказаних виписок, на підставі якої отримав виписку з акту огляду МСЕК форми №157-1/0 від 04.12.2018, якою останньому надано третю групу інвалідності пов`язану з проходженням служби в ОВС та довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках форми №158/0 від 04.12.2018 №008356 серії 10AAA, у відповідності до якої ступінь втрати професійної працездатності становить 45% і пов`язане із проходженням служби в ОВС, в такий спосіб використавши завідомо підроблені документи, які видаються установою та надають права.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 06.12.2018, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Головного управління Національної поліції у Львівській області, що за адресою: м.Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, маючи умисел на заволодіння чужим майном, а саме коштами одноразової грошової допомоги внаслідок захворювання отриманого в період проходження служби в органах внутрішніх справ, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що в період проходження служби, а саме з 08.06.2014 по 29.06.2014 та з 01.07.2015 по 10.07.2015 на стаціонарному лікуванні в Бродівській центральній районній лікарні м. Броди не перебував, шляхом обману, звернувся із письмовою заявою до ліквідаційної комісії ГУМВС щодо виплати йому одноразової грошової допомоги внаслідок отримання захворювання в період проходження служби в ОВС, до якої долучив отримані на підставі підроблених виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о 2115 від 08.06.2014 та №2073 від 10.07.2015, постанову медичної ВЛК ДУ ТМО МВС України по Львівській області №80 від 31.10.2018 видану на прізвище ОСОБА_3 (на час звільнення зі служби 27.08.2015), якою встановлено причино - наслідковий зв`язок захворювання з проходженням служби в ОВС, виписку з акту огляду МСЕК форми №157-1/0 від 04.12.2018, якою останньому надано третю грушу інвалідності пов`язану з проходженням служби в ОВС та довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках форми №158/0 від 04.12.2018 №008356 серії 10AAA, у відповідності до якої ступінь втрати професійної працездатності становить 45% і пов`язане із проходженням служби в ОВС, при цьому ввівши в оману членів ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області щодо правомочності вказаних документів, та в подальшому на підставі вказаних документів заволодів коштами в розмірі 288 150 грн., які 26.02.2019 були перераховані йому в якості одноразової грошової допомоги, якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди Головному управлінню міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яка у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідно до примітки до ст. 185 КК України є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 грудня 2021 року (справа № 521/8873/18, провадження № 51-413 кмо 21), за змістом п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, частинами 1, 4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст.49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на час розгляду кримінального провадження, з дня вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 України, минули строки давності, передбачені пунктом 2 ч.1ст.49 КК України, з врахуванням положень ч.3 ст.49 КК України.

А відтак, судом на виконання вимог ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні надали свою беззаперечну згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави, просили закрити провадження у справі та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечили щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у цій частині.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч.4 ст.286 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, згідно обвинувального акту інкриміновані ОСОБА_3 кримінальні правопорушення були вчинені в наступний час:

-кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України, мало місце у невстановлений досудовим розслідуванням час, підроблені виписки із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого форми №027/о 2115 датовані 08.06.2014 та №2073 відповідно 10.07.2015, але таке вчинено точно не пізніше 25.10.2018, коли підроблені документи були використані;

-кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, вчинене 25.10.2018 та 04.12.2018;

-кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України, вчинене 26.02.2019, коли обвинуваченому було перераховано кошти грошової допомоги та він міг розпоряджатися ними.

На час вчинення ОСОБА_3 інкримінованих кримінальних правопорушень положення статей 12 та 49 КК України діяли в редакції Закону від 15 листопада 2011 року № 4025-VI.

01 липня 2020 року в Україні набув чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Відповідно до ст.12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. У свою чергу злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно з ч. 2 ст.12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі; нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років; тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років (ч.2, 4, 5 ст. 12 КК України).

Нова редакція цієї норми закону про кримінальну відповідальність є більш м`якою, ніж попередня, тому має місце зворотна дія закону в часі, передбачена ст. 5 КК України.

Частиною 3 ст.358 КК України (в редакції закону, як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на даний час) передбачена відповідальність за підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підбурювачем чи іншою особою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Частиною 4 ст.358 КК України (в редакції закону, як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на даний час) передбачена відповідальність за використання завідомо підробленого документа, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Частиною 3 ст.190 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) передбачена відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, що карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років. В редакції Закону №3233-IX від 13.07.2023, який діє на даний час, відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, передбачена ч.4 ст.190 КК України, та також карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, відповідно до ст. 12 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) віднесено до кримінальних проступків, ч.3 ст.358 КК України до нетяжких злочинів, а ч.3 ст.190 КК України - до тяжких злочинів.

Частиною 1 ст.49 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 2 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 3 роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років; 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини; 10 років - у разі вчинення тяжкого злочину; 15 років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Разом з тим, перебіг давності згідно з частиною третьою статті 49 КК переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ж обвинувального акту ОСОБА_3 26.02.2019, тобто після вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3, 4 ст.358 КК України, в межах передбаченого ч.1 ст.49 КК України строку вчинив новий злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад два роки, а тому початок перебігу строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.3, 4 ст.358 КК України відтермінувався та початковим моментом перебігу строку притягнення до кримінальної відповідальності є день вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України 26.02.2019.

Що узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 735/1121/20. Велика Палата Верховного Суду у пункті 43 вказаної Постанови зазначила, що вчинення особою в межах передбаченого частиною першою статті 49 КК строку нового злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк і понад два роки, також не нівелює диференційованого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за попередній злочин. У цьому разі термін, передбачений частиною першою статті 49 КК, переривається і починає відраховуватися з моменту вчинення нового злочину. Тобто диференційований строк не замінюється на загальний, більш обтяжливий для особи, а лише відтерміновується його початок.

Відомості про зупинення строку притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Відтак на час розгляду справи в суді строк давності для притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, який згідно ч.1 ст.49 КК України становить 3 роки, та початком перебігу якого, згідно ч.3 ст.49 КК України, є час вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.190 КК України 19.02.2019, - сплинув.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст.285, ч.1, 4 ст.286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає необхідним обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього в цій частині закрити.

Відповідно слід продовжити розгляд кримінального провадження, внесеного 13.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000844, в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.190 КК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284 - 288, 369 - 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 13.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000844, в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358 КК України - закрити.

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного 13.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000844, в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.190 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Галицький районний суд м. Львова протягом семи діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Повний текст ухвали складено 23.10.2023

Суддя ОСОБА_1