Справа № 943/553/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/804/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000125 за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_6 на вирок Буського районного суду Львівської області від 21.06.2023 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, який працює водієм ТОВ «Легіон Трейд»,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача - ОСОБА_9 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10 ,

встановила :

Вироком Буського районного суду Львівської області від 21.06.2023 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 в частині позбавлення волі від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи.

Термін іспитового строку рахується з моменту проголошення вироку.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави - 5148,60 гривень за проведення судово інженерно-транспортних експертиз.

Скасовано арешт на вантажний автомобіль марки «MAN 8.180» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 12 квітня 2022 року.

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ТВО «Легіон-Трейд» в користь ОСОБА_11 - 100 000 тисяч гривень завданої моральної (немайнової шкоди), в користь ОСОБА_12 - 150 000 тисяч гривень завданої моральної шкоди, у решті позову - відмовлено.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Даний вирок суду першої інстанції оскаржив представник цивільного відповідача, який просить скасувати вирок в частині задоволення цивільних позовів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ТОВ «Легіон-Трейд».

Винести новий вирок, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 відмовити у повному обсязі, а позов ОСОБА_12 задовольнити частково, в розмірі 50 000 грн.

Апелянт вважає що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, оскільки судом не взято до уваги докази та заперечення ТОВ «Легіон-Трейд», що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Свої вимоги мотивує тим, що під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «MAN 8.180» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_13 використовувався обвинуваченим за цивільно-правовим договором, а саме Договором про надання послуг перевезення фізичною особою № 01/04 від 01.04.2022 року (надалі Договір). Тобто, обвинувачений не був штатним працівником Відповідача, а надавав послуги водія за цивільно-правовим договором.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні (цивільно-правові) відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. Тобто, відсутність факту трудових відносин між водієм ОСОБА_7 та ТОВ «Легіон-Трейд» виключає можливість застосування вказаної норми (ст. 1172 ЦК України). Таким чином обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду.

Апелянт зазначає, що позивач ОСОБА_11 , який являється онуком загиблої, не входить до кола осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, а тому ТОВ «Легіон-Трейд» просив відмовити в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди. Зазначене суд першої інстанції проігнорував.

У цій справі не заявлені вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_11 проживав з ОСОБА_14 , однією сім`єю, а тому суд першої інстанції не мав повноважень встановлювати цю обставину в межах розгляду цієї справи. Отже, висновок, що ОСОБА_11 проживав разом з ОСОБА_14 , однією сім`єю, є припущенням.

Щодо позовних вимог ОСОБА_12 , ТОВ ««Легіон-Трейд» не погоджується із сумою, яку суд першої інстанції частково задовольнив. В автомобіля «MAN 8.180» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП був діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - поліс ОСЦПВВНТЗ) № 204532360, що виданий ПрАТ «СК «ВУСО».

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону №1961-IV).

З огляду на це відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором ОСЦПВВНТЗ, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Проаналізованих матеріалів позовної заяви не вбачається підтвердження заподіяння їй моральної шкоди та відповідно розміру її компенсації на суму 439 063,50 грн.

Сама лише констатація статусу загиблої як матері ОСОБА_12 автоматично не свідчить про фактичну дійсну близькість вказаних осіб між собою, їх душевний, психологічний та соціальний зв`язок між собою, ведення спільного побуту, участь в утриманні один одного, тощо, знову ж таки враховуючи той факт, що ОСОБА_12 проживає за кордоном. Відповідно позовні вимоги є необгрунтованими.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , 01 квітня 2022 р. приблизно о 14:12 год. керуючи автомобілем марки «MAN 8.180», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Княжій у м. Буську Золочівського району Львівської області порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., а саме: Р. 1 п. 1.5, 1.10; Р. 2 п. 2.3 б), д), Р. 10 п. 10.1, п. 10.9, які виразилися в тому, що він будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, розпочинаючи рух заднім ходом від території продуктового магазину ПП « ОСОБА_15 » по АДРЕСА_3, не переконався, що це буде безпечним, навпроти будинку № 7 по вказівній вулиці здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_14 , яка в цей час рухалась у попутньому напрямку позаду вказаного автомобіля, в результаті чого потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла у лікувальному закладі.

Заслухавши доповідача, думку представника цивільного відповідача - ОСОБА_9 про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити в задоволення апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, міркування представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора оскільки судом першої інстанції були враховані всі доводи та обставини справи, які спричинили загибель матері та бабусі потерпілих, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вирок суду першої інстанції представником цивільного відповідача ТОВ «Легіон-Трейд» оскаржується лише в частині вирішення цивільного позову про стягнення на користь ОСОБА_11 , ОСОБА_12 завданої моральної (немайнової) шкоди, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом вирок перевіряється лише в цій частині.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та ніким з учасників процесу не оспорюються.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням: ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, із застосуванням ст.75 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За положеннями п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (Закону № 1961-IV).

У межах кримінального провадження за ст. 286 КК України обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. У цьому разі незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.

Тому, якщо особа подала позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Покликання апелянта про те, що в суді першої інстанції у вироку зазначено про те, що онук ОСОБА_11 вів спільне господарство та проживав з бабусею ОСОБА_14 , однак таке по справі не з`ясовувалося, то колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що у підготовчому судовому засіданні 20.06.2022 року судом першої інстанції було винесено ухвалу, якою на підставі поданого цивільного позову ОСОБА_16 та ОСОБА_12 були визнані цивільними позивачами, а ТОЗ «Легіон-Трейд» - цивільним відповідачем.

Розгляд справи по суті пред`явленого обвинувачення був проведений в спрощеному порядку, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав вину у скоєнні злочину, а саме вчинення ДТП транспортним засобом марки «MAN 8.180», реєстраційний номер НОМЕР_1 ., а представник цивільного позивача в підготовче судове засідання не прибув.

Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до страхової компанії про відшкодування моральної шкоди, кожному в сумі 439 063,50 грн., були задоволені судом першої інстанції частково, а саме задоволено стягнути з ТВО «Легіон-Трейд» в користь ОСОБА_11 - 100 000 тисяч гривень завданої моральної (немайнової) шкоди, в користь ОСОБА_12 - 150 000 тисяч гривень завданої моральної шкоди, у решті позову - відмовлено.

При частковому задоволені цивільного позову суд керувався тим, що в наслідок дорожньо-транспортної пригоди було спричинено смерть ОСОБА_14 , бабусі потерпілого ОСОБА_11 , і це завдало останньому значної моральної шкоди, як близькій людині з якою він спільно проживав. Потерпілий зазнав душевних страждань, відчуття безпорадності, нервової напруги, відчуття нестерпного болю. Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що цивільний позивач ОСОБА_12 також з наведених підстав, пережила моральні страждання у зв`язку з загибеллю її матері ОСОБА_14 .

Статтею 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачем), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно покликання апелянта про те, що онук не входить до кола осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди завданої загибеллю близької особи, не відповідають дійсності оскільки він з бабусею проживав однією сім`єю з часу розлучення його батьків та виїздом за кордон його матері. У відзиві від 18.07.2022 (а.с. 70-73) на цивільний позов представник цивільного відповідача не піднімав питання перевірки фактичного місця проживання ОСОБА_11 відтак апеляційні вимоги по цьому питанні є необгрунтованими.

Визначаючи рівень моральних, душевних страждань доньки загиблої, яка за кордон виїхала на заробітки та залишила свою дитину під опікою своєї матері, ОСОБА_14 , яка загинула в наслідок ДТП, суд першої інстанції керувався вимоги ч.3 ст. 23 ЦК України щодо розумності та справедливості визначення розміру моральної шкоду, у зв`язку з чим і було частково задоволено позивні вимоги потерпілих.

З таким рішенням погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на час вчинення ДТП) страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 2 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

За пунктом 1.4 статті 1 зазначеного Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо іншого не встановлено законом або рішенням суду.

У пункту 1.6 статті 1 вказаного Закону передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до положень статті 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням транспортного засобу з установленим терміном дії.

Аналізуючи вказані положення законодавства та умови укладеного між сторонами договору вбачається, що необхідною умовою для виникнення обов`язку страховика здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власнику наземного транспортного засобу є настання страхового випадку, внаслідок якого завдано шкоду третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням власника або особи, яка на законних підставах володіє ним та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З матеріалів кримінального провадження видно, що під час керування транспортним засобом ОСОБА_7 мав водійське посвідчення та відсутні будь-які сумніви щодо керування ним транспортним засобом всупереч установленому закону.

Те, що ОСОБА_7 на час ДТП перебував в трудових відносинах з ТОЗ «Легіон-Трейд», підтверджено матеріалами справи.

Так адвокатом ОСОБА_17 , який діяв в інтересах ТОЗ «Легіон-Трейд» в суд першої інстанції було подано клопотання 30.05.2022 про скасування арешту на майно, а саме з автомобіля марки «MAN 8.180», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовувався товариством для здійснення господарської діяльності у сфері зокрема і вантажного автомобільного транспортного перевезення. Даний транспортний засіб був заарештований в межах кримінального провадження № 00000125 порушеного за ч.2 ст. 286 КК України стосовно водія ОСОБА_7 , який на цьому автомобілі спричинив ДТП. (а.с. 24-31).

За підписом заступника директора ТОЗ «Легіон-Трейд» ОСОБА_18 20.04.2022 року була видана позитивна характеристика на ОСОБА_7 , який з 01.04.2022 року працював у ТОЗ «Легіон-Трейд» водієм за трудовим договором.(а.с.50)

ОСОБА_7 під час ДТП виконував свої трудові обов`язки і перебував у трудових відносинах з ТОЗ «Легіон-Трейд», що не заперечувалося в суді першої інстанції цивільним відповідачем зокрема про це зазначено у відзиві на цивільний позов хоча і покликався на те, що саме цивільно - правовий договір № 07/04 від 01.04.2022 був укладений між ТОЗ «Легіон-Трейд» та ОСОБА_7 (а.с.70-73).

Відтак апеляційні вимоги представника цивільного відповідача не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, які викладені у вироку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним й обґрунтованим, сума відшкодувань на користь потерпілих є обґрунтованою, відповідно підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Буського районного суду Львівської області від 21.06.2023 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: