В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002445 від 06.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні трьох дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» дію воєнного стану на території України продовжено до 18 листопада 2023 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.06.2023 року, у період дії воєнного стану, приблизно в обідній час, ОСОБА_3 перебував на ринку «Березняки», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Миколайчука, 4, в цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, у період дії воєнного стану, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_8 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, витягнув з кишені ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Nefos C9A» сірого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого (з урахуванням ПДВ, зносу) за одиницю продукції, становить 790 гривень 00 копійок, після чого поклав його до кишені, та направився до зупинки громадського транспорту, в подальшому, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок противоправних дій, ОСОБА_3 відповідно до висновку експерта завдав ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 790 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що точної дати не пам`ятає, перебуваючи на ринку «Березняки», в м. Києві помітив жінку похилого віку, у якої з кишені виглядав мобільний телефон, так впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, витягнув з кишені жінки телефон, який поклав собі до кишені, та подальшому якого заніс до ломбарду, та отримав 800 гривень, частково які віддав, як борг, рештою розпрядився на власний розсуд. Зокрема, зазначив, що вчинив крадіжку так як перебував у скрутному матеріальному становищі.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро каявся у скоєному, розуміє, що вчинив погано, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності, просив суд суворо його не карати.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні трьох дітей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставини, що пом`якшує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта від 11.09.2023 № 4048/23) в сумі 260 гривень 00 копійок.

Речові докази, а саме: комп`ютерний лазерний диск, на якому знаходиться файл відеозапису слідчого експерименту, який проводився за адресою: м. Київ, вул. Миколайчука, 4, комп`ютерний лазерний диск, на якому знаходиться файл з приміщення ломбарду ПГ «Зелений», який знаходиться за адресою м. Київ, вул. Миру, 5 - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Головуючий суддя: