Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 26 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 червня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку тримання під вартою в строк покарання у виді обмеження волі.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність ухвали, зазначає, що судом при розгляді справи не були взяті до уваги норми закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до якої в строк покарання зараховується не лише час попереднього ув`язнення, а й час слідування під вартою до виправного центру. Вказує, що згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Львова, яка набрала законної сили 02.05.2022 року, ОСОБА_6 замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, однак він до 24.06.2022 року продовжував утримуватися під вартою і лише 25.06.2022 року прибув у ДУ «Городоцький випраний центр (№131)».

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати засудженому ОСОБА_6 період утримання під вартою з 02.05.2022 року по 24.06.2022 року в строк відбуття покарання у виді обмеження волі з розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 належним чином повідомлені про день і час розгляду апеляційної скарги, що підтверджується відповідними доказами.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який погоджується з апеляційною скаргою щодо незаконності рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.07.2019 року за ст. 263 КК України до 3-х років 2-х місяців позбавлення волі, який ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29.04.2020 року приведено у відповідність до вимог ст. 71 КК України - приєднано покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2018 року та від 05.04.2019 року і остаточно визначено покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 20.04.2022 року не відбута частина покарання у виді позбавлення волі - 2 роки 3 місяці 4 дні замінена на більш м`яке покарання - обмеження волі, яка 02.05.2022 року набрала законної сили, а 25.06.2022 року засуджений ОСОБА_6 з ДУ « Личаківська виправна колонія № 30» прибув до ДУ « Городоцький виправний центр № 131».

Відповідно до підпункту «б» ч.1 ст. ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи із такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

За вимогами ч.1 та ч. 2 ст. 58 КВК України, обчислення строку покарання у виді обмеження волі розпочинається з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі, а в строк покарання за правилами, передбаченими статтею 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою та час слідування під вартою до виправного центру.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 щодо зарахування часу перебування засудженого під вартою після набрання рішення про заміну не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі законної сили та часу слідування під вартою до виправного центру в строк покарання у виді обмеження волі, і неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ст. 72 КК України, що, відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання у виді обмеження волі термін утримання під вартою з 02.05.2022 року по 24.06.2022 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2