Провадження № 1-кп/761/2196/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000906 від 16.09.2022, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жадово Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Октябрський, Архангельської області росії, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Синяк Київської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 ,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України

за участю:

секретаря - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

17 липня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою від 18 липня 2023 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

08 січня 2024 року на офіційну електронну пошту суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_13 , подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 , про здійснення в рамках даного кримінального провадження дистанційного судового провадження в режимі відеоконференцзв`язку. Вказане клопотання адвокат ОСОБА_13 мотивував тим, що наразі його підзахисний знаходиться за межами України, в Республіці Австрії, при цьому захисник вказує, що в обвинуваченого ОСОБА_2 відсутня об`єктивна можливість брати участь в судових засіданнях в Шевченківському районному суді м. Києва, з огляду на те, що його підзахисний проходить лікування та реабілітацію в Республіці Австрія, а тому не може повернутись до України.

Захисник ОСОБА_13 підтримав заявлене ним клопотання з мотивів, викладених в клопотанні, та просив задовольнити. Вказував, що за станом здоров`я обвинувачений не може самостійно прибувати в судові засідання.

Захисник ОСОБА_10 підтримала заявлене захисником ОСОБА_13 клопотання, та вказувала, що після медичної операції, проведеної у 2022 році обвинуваченому переміщення обвинуваченого істотно ускладнилось.

Прокурор ОСОБА_7 заперчував проти задоволення такого клопотання, вказуючи, що воно не грунтується на вимогах чинного законодавства.

Інші присутні учасники судового провадження проти задоволення клопотання захисника не заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання обвинуваченого та матеріали судового провадження, дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Частиною 2 ст.336 КПК України передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 336 КПК України якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання. Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 4 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Отже КПК України закріплено загальний принцип, на основі якого діє кримінальне процесуальне законодавство України в просторових межах. Якщо кримінальне провадження здійснюється на території України, то незалежно від того, в Україні чи за її межами було вчинено кримінальне правопорушення, воно регулюється нормами КПК нашої держави. Це правове положення ґрунтується на міжнародному принципі невтручання держав у внутрішні справи інших.

Суть його полягає в тому, що жодна держава не вправі вчиняти дії юрисдикційного характеру на території інших держав без їх згоди.

Положеннями ст. 2 Конституції України визначено, що внутрішній суверенітет України обмежується її територією.

Відповідно до ст. 1 Декларації про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про захист їх незалежності та суверенітету 1965 року жодна держава не має права втручатись прямо або опосередковано незалежно від підстав у внутрішні або зовнішні справи іншої держави у будь-якій формі.

Вказаний принцип невтручання підтверджено і у Декларації про неприпустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав 1981 року.

Таким чином проведення судом України судового розгляду на території Республіки Австрії може бути розцінено як грубе порушення суверенітету Республіки Австрії та невиправдане втручання у її внутрішні справи шляхом вчинення несанкціонованих дій юрисдикційного характеру на її території іншою державою.

З приводу доводів захисника про неможливість прибуття обвинуваченого ОСОБА_2 до суду для участі у кримінальному провадженні з огляду на проходження останнім за межами України медичного лікування та реабілітації, слід зазначити наступне.

Так, зі змісту наданих захисником документів вбачається, що ОСОБА_2 було визнано тимчасово непрацездатним в Республіці Австрія, на період з 20.10.2023 року по 31.01.2024 року.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України, поважними причинами, пов`язаними із станом здоров`я особи, щодо якої судом здійснено належний виклик є виключно тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад. Жодних відомостей про те, що обвинувачений за станом здоров`я перебуває у лікувальному закладі та не може тимчасово його залишити, суду надано не було. Сам же по собі факт захворювання обвинуваченого не може вважатись достатньою підставою для визнання його неявки в судове засідання поважною.

При цьому, суд звертає увагу на те, що посилання захисника на те, що обвинувачений брав участь в рамках іншого судового провадження не може бути визнано безумовною підставою для задоволення цього клопотання, оскільки обставини заявлення та вирішення клопотань у різних кримінальних провадженнях є індивідуальними, крім того захисником не надано відповідного судового рішення, в якому б містились підстави та мотиви прийняття відповідного судового рішення.

Більше того, в контексті даного питання суд вважає необхідним роз`яснити, що оцінка та перевірка законності процесуальних рішень іншого судді щодо порядку та способу проведення судового розгляду, не входить до повноважень судді Шевченківського районного суду м. Києва, а може бути здійснена виключно відповідним судом вищої інстанції відповідно до встановленого законом порядку. Вказане підтверджується правовою позицією Конституційного Суду України, викладеної у Рішенні у справі №2-рп/2011 від 11 березня 2011 року, у відповідності до якої оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

При цьому суд роз`яснює, що при вирішенні даного клопотання правовою перешкодою для задоволення клопотання сторони захисту є не той факт, що захисник звертається до суду із клопотанням про проведення дистанційного судового провадження із застосуванням власних технічних засобів в умовах воєнного стану, що, на думку суду, за певних умов, може бути цілком прийнятним способом брати участь в судових засіданнях для учасників судових проваджень, а той факт, що задоволення такого клопотання, за умови перебування обвинуваченого ОСОБА_2 , поза межами України, на території іншої, суверенної країни - буде грубим порушенням територіальної юрисдикції, яке не може бути визнано виправданим в очах стороннього та незацікавленого спростерігача.

Крім того, помилковим, в даному випадку, суд вважає і посилання захисника на п. 7 листа Верховного Суду №1/0/2-22 від 03 березня 2022 року, з огляду на те, що вказаний пункт стосується можливості, за наявності виняткових обставин, надавати дозвіл учасникам судового провадження брати участь в судових засіданнях за допомогою технічних засобів, не передбачених положеннями чинного законодавства, а не питань щодо можливості проведення судового засідання поза межами території України.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Кримінального процесуального кодексу та інших законів України.

Таким чином проведення судового засідання у порядку, не передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, а саме у режимі відеоконференції з обвинуваченим ОСОБА_2 , який перебуває поза межами території України у Республіці Австрії, є недопустимим і тягне за собою скасування будь-якого рішення, прийнятого судом у такий спосіб, а тому доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_13 , не грунтуються на положеннях чинного законодавства України.

За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_13 , про проведення дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 336 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_13 про проведення дистанційного судового провадження із розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в режимі відеоконференцзв`язку із обвинуваченим ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 12 січня 2024 року о 10 год. 10 хв.

Суддя: ОСОБА_1