ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 грудня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001786, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК),

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 грудня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 та накладено арештна майно, а саме автомобіль HYUNDAI р.н. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 з позбавленням власника майна, права на його відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя, зазначив, вказаний транспортний засіб відповідає критеріям ст. 98 Кримінального процесуального Кодексу (далі КПК) та є знаряддям кримінального правопорушення, у зв`язку з чим наразі є необхідність у проведенні експертизи технічного стану автомобіля, тому може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Зазначає, що в клопотанні слідчого не обґрунтовано ризиків знищення, пошкодження чи приховування майна, транспортний засіб не зазнав будь-яких механічних пошкоджень, автомобіль придбаний у 2023 році і є технічно справним. ОСОБА_7 зацікавлена у швидкому розслідуванні кримінального правопорушення і на першу вимогу зобов`язується надати автомобіль, тому для виконання завдань кримінального провадження буде достатнім передати автомобіль власнику під зберігальну розписку. Зауважує, що місце роботи ОСОБА_7 знаходить у місті Дніпро, а вона проживає у м. Кам`янському, тому автомобіль їй потрібен, щоб їздити на роботу, а також возити мати до лікарні, яка має низку захворювань.

Позиції учасників судового провадження.

В судове засідання учасники провадження з`явились, про час та дату судового засідання повідомлення належним чином, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвокат ОСОБА_6 надіслав до суду заяву в якій просив розглядати його апеляційну скаргу без нього та у відсутність власника майна ОСОБА_7 , тому апеляційний розгляд здійснений без участі сторін, відповідно до ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Вказані вимоги процесуального закону слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про накладання арешту дотримано в повному обсязі.

З наданих матеріалів провадження слідує, що у провадженні СВ Кам`янського РУП в Дніпропетровській області є кримінальне провадження за № 0001786, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 26.12.2023 приблизно 17.20 годин водій автомобіля HYUNDAI р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 рухаючись по пр. Дружби Народів, здійснила поворот ліворуч, в цей час водій автомобіля «МAZDA» ОСОБА_10 , рухаючись назустріч по пр. Дружби Народів виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», під керуванням водія ОСОБА_11 .

Внаслідок зіткнення водій автомобіля ЗАЗ отримав тілесні ушкодження.

У період часу 26.12.2023 з 18.10 годин до 19.00 годин слідчий провів огляд місця події ДТП по пр. Дружби Народів, в ході якого оглянув та вилучив автомобіль HYUNDAI р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м. Кам`янське вул. Медична, 15.

Постановою слідчого від 27.12.2023 в межах даного кримінального провадження зазначений автомобіль визнаний речовим доказом та постановою від 28.12.2023призначено експертизу технічного стану вказаного транспортного засобу, а саме автомобіля HYUNDAI р.н. НОМЕР_1 .

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, оскільки на даний час існує реальна необхідність в забезпеченні збереження цього майна, як речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, оскільки слідчим в клопотанні та в судовому засіданні в суді першої інстанції акцентовано увагу на підставі застосування такого заходу, а саме що вказаний транспортний засіб потрібен для проведення відповідної експертизи, а саме технічного стану автомобіля і після проведення дослідження буде вирішено питання про скасування арешту майна та повернення автомобіля власнику.

Доводи апелянта щодо безпідставності накладання арешту на майно та невідповідність його критеріям речового доказу, оскільки автомобіль не зазнав механічних пошкоджень, колегія судді вважає передчасними, з огляду на те, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії та відповідно слідством не проведено відповідні експертні дослідження, а з метою об`єктивного та всебічного їх проведення, експерту повинен бути наданий транспортний засіб в стані в якому він перебував на момент дорожньо-транспортної пригоди, через, що на даній стадії розгляду з метою запобігання його ймовірного ремонту або навпаки пошкодженню, у зв`язку з чим таке тимчасове втручання у законні права власника є виправданими.

Апеляційні доводи щодо недоведеності необхідності накладання арешту з забороною користування, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини свідчать, що автомобіль безпосередньо стосується предмету розслідування, може містити відомості про обставини, які підлягають встановленню по даній категорії справи, фактично був засобом скоєного правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК дає правові підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу органу досудового розслідування на те, що після забезпечення потреб досудового розслідування та проведення відповідних експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу, речові докази повинні бути якнайшвидше повернуті законному власнику майна.

Аналізуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права власника майна, враховуючи її приватні та суспільні інтереси.

Доводи апеляційної скарги представника власника майна про необхідність в користуванні автомобілем у зв`язку з віддаленим місцем роботи ОСОБА_7 від місця проживання, а також потребою возити мати до закладів охорони здоров`я, колегія суддів розцінює як такі, що не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови в застосуванні арешту майна, оскільки представником не обґрунтовано неможливості досягнення вказаних цілей, шляхом користування іншими видами транспорту або відсутність інших осіб, які б могли допомогти і транспортуванні матері ОСОБА_7 до медичних закладів.

Зокрема, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна колегія суддів враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, згідно з якою підлягають оцінці три головні критерії, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний інтерес»; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин і прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК, власник майна та його представник наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК, питання про скасування накладеного арешту.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді майно може бути доказом розслідуваного злочину, існує необхідність проведення експертного дослідження для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність таких висновків, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.

Керуючись статтями 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 грудня 2023 року про накладення арешту на майно, а саме автомобіль HYUNDAI р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001786, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4