Провадження №1-кп/523/1516/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

22.08.2023 року м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в м.Одеса кримінальне провадження №0000200 від 16.07.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 27 ч.5 358 ч.1, 358 ч.4КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 у травні 2022 року у невстановлений час, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, з метою виготовлення підробленого документа, через мережу Інтернет за грошову винагороду в розмірі 25000 грн замовив у невстановленої особи виготовлення підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В» та «С», для чого надав цій особі власні анкетні дані, зразок підпису, фотокартку і групу та резус-фактор крові, та в подальшому через кілька днів отримав у відділенні ТОВ «Нова пошта», завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.04.2022 року на ім`я ОСОБА_3 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.ст. 27 ч.5, 358 ч.1 КК України, як пособництво в підроблені офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім того, 16.07.2023 року приблизно о 09-48 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м.Одеса, вул.Котляревського, буд.14А, будучи зупиненим під час керування автомобілем «ВАЗ-2101» д/н « НОМЕР_2 », умисно, з метою підтвердження особи та права на керування вказаним транспортним засобом, пред`явив працівникам УПП в Одеській області ДПП НП України підроблений офіційний документ - посвідчення водія НОМЕР_1 від 16.04.2022 року на ім`я ОСОБА_3 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт разом із заявою ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно та в повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 27 ч.5 358 ч.1, 358 ч.4КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Дослідивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов переконання, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ст.ст. 27 ч.5, 358 ч.1 КК України, як пособництво в підроблені офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу, а його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами.

У суду немає сумніву у тому, що обвинуваченому, в присутності його захисника роз`яснено і він повністю розуміє свої права і наслідки розгляду, передбачені спрощеним провадженням щодо кримінальних проступків. При цьому, суд переконався, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у повному обсязі і погодився із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, не заперечує їх, сторони надали свою згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, без виклику у судове засідання.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії кримінального проступку, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працює, не одружений, добре характеризується за місцем мешкання, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, провину визнав повністю, щиро покаявся.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, суд прийшов до висновку, що достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 , а також запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень, є покарання у виді штрафу, з урахуванням можливості його сплати останнім.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України, а судові витрати згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 381, 382 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 27 ч.5 358 ч.1, 358 ч.4КК України і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн;

-за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 1912 грн. за проведення судової експертизи № СЕ-19/116-23/13070-ДД від 10.08.2023 року.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.04.2022 року - знищити.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси з урахуванням положень ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1