Справа № 544/281/24
пров. № 1-кс/544/66/2024
У Х В А Л А

іменем України

14 лютого 2024 року м. Пирятин

Слідча суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ ВП№1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000506 від 16.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и л а:

До Пирятинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання заступника начальника СВ ВП№1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000506 від 16.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий указує на те, що 16.11.2023 до секретаріату ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області надійшла ухвала слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 від 09.11.2023, згідно якої зобов`язано ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 , а саме про те, що на початку липня 2018 року ОСОБА_6 зловживаючи довірою, шахрайським шляхом отримав від ОСОБА_5 майно останнього в тимчасове користування, в подальшому ОСОБА_7 разом із невідомою особою заволоділи даним майном та не повертають його.

За даним фактом слідчим СВ ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000506, від 16.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що на початку липня 2018 року, батько його дружини ОСОБА_8 , на той час співмешканки, ОСОБА_6 звернувся до нього з проханням, щоб він надав йому для тимчасового користування належний йому на праві власності легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO SF48Y, випуску 2005 року, д.н.з. НОМЕР_1 . Між ними була попередня домовленість про те, що після того, як його пасинок ОСОБА_9 отримає права на керування ТЗ, він, ОСОБА_6 , повинен буде повернути належний йому автомобіль. На цих умовах, він передав автомобіль у безоплатне користування. Вказаний автомобіль він передав ОСОБА_6 на подвір`ї в АДРЕСА_1 за місцем свого проживання. Після отримання ОСОБА_9 прав на керування ТЗ, він звернувся з проханням до ОСОБА_6 про повернення належного йому на праві власності автомобіля, що було в квітні 2021 року. Проте ОСОБА_6 виконати його прохання відмовився і зазначив, що він автомобіль не поверне, так як він його ремонтував в ході користування, витрачав власні фінансові ресурси. На неодноразові звернення з його боку до користувача автомобіля, не дали позитивного результату. В подальшому 26.10.2021 року він звернувся до нотаріуса із заявою про скасування довіреності, виданої на ОСОБА_6 26.10.2021 року з 10 год. 28 хв. дія довіреності видана на ОСОБА_6 була припинена. Після цього, 26.10.2021 року, разом зі своєю (на той час) співмешканкою ОСОБА_8 та пасинком ОСОБА_9 він приїхав до помешкання ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) і попросив його повернути йому автомобіль. Втім, ОСОБА_6 , висловлюючись у його бік нецензурною лайкою, погрожуючи знищенням його автомобіля, відмовився повернути CHEVROLET AVEO, д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того повідомив, що автомобіль належить йому і він втратив на нього своє право. Того ж дня, на місці він викликав за номером телефону 102 наряд працівників поліції і повідомив їх про вчинення злочину. Втім, ОСОБА_6 до цього часу йому автомобіль не повернув. Ринкова вартість такого автомобіля складає 4000 дол. США, що в еквіваленті на національну валюту складає 108000 грн. Разом з тим, він звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області із позовною заявою про повернення майна, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Рішенням Решетилівського районного суду від 03.04.2023 року позов було задоволено, зобов`язано ОСОБА_6 повернути ОСОБА_5 легковий автомобіль марки та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області від 25.11.2009 року. В свою чергу, ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою на вказане рішення. Під час розгляду апеляційним судом справи, ОСОБА_6 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу суду завідомо неправдивих свідчень, зазначив, що у нього не має вказаного автомобіля, і що даний автомобіль з його двору, було забрано ним, ОСОБА_5 та його дочкою, ОСОБА_8 . За наслідками розгляду справи Полтавським апеляційним судом, рішення Решетилівського районного суду Полтавської області було скасовано, оскільки, судом були взяті до уваги пояснення ОСОБА_6 , про те, що вказаного автомобіля у нього в користуванні не має. Проте, він, будучи законним власником вказаного вище автомобіля повідомляє, усвідомлюючи кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, передбачену ст. 383 КК України, що ні він, ОСОБА_5 , ні його дружина, ОСОБА_8 не забирали автомобіль з двору ОСОБА_6 . Вважає, що ОСОБА_6 , спільно з невідомими особами, діючи умисно та протиправно, приховали належний йому на праві приватної власності автомобіль, щоб його не повертати, шахрайським методом заволоділи майном шляхом обману та зловживання довірою, чим заподіяли йому збитки як власнику вказаного вище автомобіля в розмірі 108000 грн. Окрім цього, на початку квітня 2023 року йому на мобільний телефон з номеру телефону НОМЕР_3 зателефонував та потім і писав чоловік з проханням, щоб він надав йому доручення на перереєстрацію вищезазначеного автомобіля на нього. Також йому було надіслано СМС повідомлення з цього ж номеру з текстом «Таке питання до вас. Я то приїду, але сюрпризів не буде не яких.? Я купив цю машину, у ваших як я зрозумів родичів. Відав кровно зароблені гроші…». Він йому повідомив, що добре приїжджайте, адже хотів знайти та забрати своє авто, але більше після цього даний чоловік на зв`язок із ним не виходив.

Окрім цього, в ході досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_8 , яка надала ідентичні пояснення.

Згідно довідки територіального сервісного центру МВС №7442 від 23.12.2023 року №31/25/14-816 встановлено, що згідно даних ЄДР МВС транспортний засіб CHEVROLET AVEO SF48Y, д.н.з НОМЕР_1 , 24.03.2021 зареєстровано в ТСЦ м. Пирятин на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

АДРЕСА_1 .

Також, згідно довідки територіального сервісного центру МВС №5343 від 18.01.2024 року №31/16/16-43 встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 18.01.2024 транспортний засіб CHEVROLET AVEO SF48Y, д.н.з НОМЕР_1 , значиться зареєстрованим за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що предметом кримінального правопорушення (предметом посягання) є легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO SF 48 Y, випуску 2005 року, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області від 25.11.2009 року, яким заволоділи шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_5 . А, також даний автомобіль в даному кримінальному провадженні може бути речовим доказом після його вилучення.

Враховуючи вище вказане, а також те, що легковий автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є предметами вчиненого кримінального правопорушення, та вище вказаний автомобіль, при встановленні його місцезнаходження, являтиметься речовим доказом, з метою недопущення можливості продажу, переоформлення чи обміну вказаного транспортного засобу, а також його знищення, що мають значення для встановлення обставин вчиненого правопорушення, збереження майна, відшкодування заподіяних збитків та досягнення дієвості даного кримінального провадження його повного, всебічного та об`єктивного розслідування, є потреба у накладенні арешту на майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, просив клопотання розглядати без його участі, про що надіслав відповідну заяву.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. На заявлених вимогах наполягає, просить задовольнити їх у повному обсязі.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя накладає арешт на грошові кошти чи інше майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України, а саме: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування, матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна.

У зв`язку з вищевикладеним слідча суддя вважає, що підлягає задоволенню клопотання слідчого про накладення арешту на майно:легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO SF 48 Y, випуску 2005 року, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області від 25.11.2009 року, який на праві власності належить ОСОБА_5 , з правом його вилучення, який буде зберігатися на майданчику тимчасового утримання вилучених транспортних засобів СПД № 1 ВП № 1 Лубенського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області по вул. Магістральна, 16, м. Гребінка, Полтавської області.

Слідчою суддею встановлено, щоавтомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметами вчиненого кримінального правопорушення (предметом посягання) та можуть бути речовими доказам після їх вилучення.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 167, 175, 372, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання заступника начальника СВ ВП№1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000506 від 16.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO SF 48 Y, випуску 2005 року, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Пирятинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Полтавській області від 25.11.2009 року, який на праві власності належить ОСОБА_5 , з правом його вилучення та подальшого поміщення до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів СПД №1 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання даним транспортним засобом, після того як його місцезнаходження буде встановлено, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавскій області ОСОБА_3 .

Власник майна за наявності підстав має право заявити клопотання в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1