Провадження № 1-кс/686/8050/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, працюючого столяром у ФОП ОСОБА_7 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0003312,

встановив:

21.09.2023 року старший слідчий ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, 18.09.2023, близько 22 години, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог пп. 2.3.(б), 2.9.(а), 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху), перебуваючи за кермом автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по проїзній частині вул.Ярослава Мудрого, зі сторони вул.Горбатова, в напрямку до провул.Гальчевського, смт.Летичів Хмельницького р-ну Хмельницької області, не переконався у безпеці свого руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого, здійснив виїзд за межі проїзної частини праворуч, на тротуар, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалась у попутному напрямку, по тротуару.

Внаслідок наїзду, пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому пірамідки скроневої кістки ліворуч з переходом на крило клиноподібної кістки без зміщення уламків. Лінійний перелом правої тім`яної кістки, з переходом на ліву тім`яну кістку, переломів кісток мозкового черепа з порушенням цілісності основи черепа, забій речовини головного мозку, внутрішньо мозкові гематоми в лівій скроневій та лобній ділянці, невелика епідуральна гематома праворуч, невеликі субарахноїдальні вогнища ліворуч, ознаки набряку паранхіми головного мозку, госпіталізована в ВАІТ КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня».

Своїми діями, ОСОБА_6 , порушив вимоги п. п. 2.3.(б), 2.9.(а), 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, зміст яких полягає у наступному: п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі; п.2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 , знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, якщо воно спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілого.

19 вересня 2023 року о 06 год. 46 хв. в приміщенні Відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, що по вул.Івана Франка, 20, смт.Летичів Хмельницького району було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, 19.09.2023 о 19 год. 33 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які, запобіжні заходи, не будуть достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0003312, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Із наданих матеріалів вбачається, що Хмельницьким районним управлінням поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0003312 від 19.09.2023 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

19.09.2023 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання - 05 год. 05 хв. 19.09.2023 р.

19.09.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Твердження захисника щодо відсутності доказів обґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на даній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.09.2023 р.; протокол огляду транспортного засобу від 19.09.2023 р.; протоколи допитів свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 19.09.2023 р.; протокол затримання ОСОБА_6 від 19.09.2023 р.; висновок КТ №353 від 19.09.2023 р.; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 19.09.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Тобто, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Санкція ч.2 ст.286-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 до 8 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим. При цьому слідчим суддею також враховується той факт, що ОСОБА_6 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, що також свідчить про його реальні наміри здійснювати переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки та потерпілі судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , початковий етап досудового розслідування, дозволяють дійти до висновку про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, одружений, має постійне місце проживання, роботу, родину, зокрема, й батьків, які є інвалідами, на утриманні ОСОБА_6 має малолітню дитину, окрім того, хворіє. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, роботи, родини, на утриманні дитини, не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків та потерпілих, зокрема, й за допомогою засобів телефонного зв`язку.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 не має намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду та не матиме можливості впливати на вже допитаних свідків, а також щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, аргумент сторони захисту щодо необхідності ОСОБА_6 здійснювати догляд за малолітньою дитиною, в зв`язку з перебуванням його дружини за кордоном, спростовується показами самого ОСОБА_6 , який зазначив, що на сьогоднішній день його сестра доглядає вказану дитину, яка в момент скоєння ДТП також знаходилась із сестрою ОСОБА_6 . Не може також слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого й обставина наявності у ОСОБА_6 батьків-інвалідів, оскільки доказів того, батьки підозрюваного не можуть обходитись без його допомоги, стороною захисту не надано.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наслідки, які настали в результаті його вчинення, суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ст.177 КПК України, а тому застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме до 16.11.2023 року включно.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривні.

Визначаючи на підставі ч.3 ст.183 КПК України розмір застави, вважаю, що застава в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80520 грн., буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В разі внесення застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 грн., підозрюваний ОСОБА_6 буде зобов`язаний прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього будуть покладені наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження; здати на зберігання відповідному органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, (в разі їх наявності).

Застава, визначена у максимальному розмірі, з передбаченого ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку слідчого судді, не є завідомо непомірною для ОСОБА_6 , крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. На даний час відсутні належні правові підстави для визначення застави, як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою, у меншому розмірі, ніж визначений слідчим суддею розмір.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16 листопада 2023 року включно.

Визначити заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання відповідному органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, (в разі їх наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 16 листопада 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя