Справа № 182/6119/23
Провадження № 1-кс/0182/62/2024
У Х В А Л А

Іменем України

22.01.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2023 за № 0001110 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.10.2001 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим сроком на2 роки;

- 16.06.2006 Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, 69, ч.3 ст.289, 69, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 14.07.2009 році умовно-достроково, невідбутий строк 9 місяців 17 днів;

- 25.07.2011 року Джанкойським ДС АР Крим за ст. ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2, 185 ч. 2, 227 ч. 1, 69, 70 КК України до 6 місяців арешту;

- 27.06.2012 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 04.02.2014 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 186 ч. 2, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 21.06.2017 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 29.05.2019 році за відбуттям строку покарання;

- 18.03.2020 Нікопольським міськрайонним судом ч.2 ст.289, ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 ч.1 КК України частково приєднати 1 місяць позбавлення волі за вироком від 04.02.2014р., до відбутт 5 років 1 місяць позбавлення волі.

- 25.06.2020 Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 04.08.2021 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :

17 січня 2024 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2023 за № 0001110 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 12.09.2023 приблизно о 16.30 год., ОСОБА_5 перебував на вулиці біля під`їзду будинку № 64 по вул. Гагаріна в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де разом з малознайомим ОСОБА_7 вживав спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_7 поклав свій мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8A, 3/32 Gb» на стіл, за яким вони сиділи, в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в цей же час, перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що ОСОБА_7 на нього уваги не звертає, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення зі столу викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8A, 3/32 Gb», серійний № НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/42549-ТВ від 23.11.2023 складає 2400 грн. 00 коп., у якому була сім-карта ДТУ ПрАТ «ВФ Україна» та який був у чохлі, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вищевказану суму.

В подальшому ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, 12.09.2023 приблизно о 16.30 год., ОСОБА_5 перебував на вулиці, біля під`їзду будинку № 64 по вул. Гагаріна в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де разом з малознайомим ОСОБА_7 вживав спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 неодноразово розраховувався своєю банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яку потім ховав під чохлом належного йому мобільного телефону «Xiaomi Redmi 8A, 3/32 Gb», який потім клав на стіл, за яким вони сиділи. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаної банківської картки, яка знаходилася під чохлом мобільного телефону ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення банківської картки, яка є офіційним документом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, про наявність грошових коштів на банківській картці, яка належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , в цей же час, перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що ОСОБА_7 на нього уваги не звертає, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 8A, 3/32 Gb» під чохлом якого знаходилася банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_7 ..

Після чого ОСОБА_5 пішов з викраденим документом з місця скоєння кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_5 12.09.2023 приблизно о 22.00 год., знаходився біля магазину «Малинка» ПП «Сергієнко», яке розташоване по пр. Трубників, 39 в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 , а саме грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яку викрав напередодні, шляхом оплати за товар та перерахування грошових коштів на іншу банківську картку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , направився в кафе-бар «Малинка», яке розташоване по пр. Трубників, 39 в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де в період дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в цей же день трьома платежами о 22.05 год. на суму 420 грн. 00 коп., 22.21 год. на суму 231 грн. 00 коп. та 22.52год. на суму 420 грн. 00 коп. розрахувався банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_7 за товари на загальну суму 1071грн. 00коп..

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 13.09.2023 приблизно о 05.40 год., знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, за допомогою мобільного додатку «Приват 24», який був встановлений на мобільному телефоні «Xiaomi Redmi 8A», з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_7 двома платежами перевів грошові кошти в сумі 6381 грн.75 коп. та 95 грн. 00 коп. на банківську картку № НОМЕР_5 , яка належить невстановленій особі.

Таким чином, ОСОБА_5 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_7 грошові кошти на загальну суму 7547 грн. 75 коп., чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Окрім цього, ОСОБА_5 27.10.2023, у нічний час доби (більш точного часу під час досудового розслідування встановлено не було), знаходився біля приміщення квартири АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна з вказаної квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в той же день та час, знаходячись біля квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, порушуючи дію Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись тим, що поруч нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму металопластикового вікна у кухні, проник до неї, звідки, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав:

? газову колонку марки «TERMET» моделі «G-19-01 TERMAQ», ринкова вартість якої згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5276 від 11.12.2023 становить 5299,65грн.;

?пральну машинку «ARISTON ARSD 109 EU» на 5кг., 1000об/хв., ринкова вартість якої згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5276 від 11.12.2023 становить 5050,00грн.;

?мікрохвильову піч марки «Alesi sg825g», с/н SG6, ринкова вартість якої згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5276 від 11.12.2023 встановити не виявляється можливим;

?комп`ютерний монитор марки «Asus VW192CD», с/н 78LV040453, ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5276 від 11.12.2023 становить 683,33 грн.;

?настінний годинник «Kadio KD-3806», ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5276 від 11.12.2023 становить 343,03 грн.;

?музичні колонки «SPS 606FZD» 180Wt, ринкова вартість яких згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5276 від 11.12.2023 становить 393,00 грн.;

?кухонний міксер «MONTANA MT-22» 180W, ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5276 від 11.12.2023 встановити не виявляється можливим, які належать ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 11769 грн. 01 коп..

В подальшому ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_5 09.11.2023, у нічний час доби (більш точного часу під час досудового розслідування встановлено не було), знаходився біля приміщення квартири АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна з вказаної квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в той же день та час, знаходячись біля квартири АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, порушуючи дію Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись тим, що поруч нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження замку на вхідних дверях квартири, проник до неї, звідки, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав кухонну газову плиту «Milano ML50G1/01», ринкова вартість якої згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5268 від 11.12.2023 становить 7078,00 грн. та обігрівач спірального типу, який матеріальної цінності не представляє, які належать ОСОБА_9 , чим спричинив останній матеріальний збиток на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_5 13.11.2023, у нічний час доби (більш точного часу під час досудового розслідування встановлено не було), знаходився біля приміщення квартири АДРЕСА_5 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна з вказаної квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в той же день та час, знаходячись біля квартири АДРЕСА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, порушуючи дію Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись тим, що поруч нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття скла у вікна кімнати квартири, проник до неї, звідки, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав:

?електричний чайник «Maestro MR060», 1,7 L, 2000 W, ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5227 від 05.12.2023 становить 375,17 грн.;

?газовий водонагрівач «Termet TYP G-19-01, GZ-50», ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5227 від 05.12.2023 становить 3233,33 грн.;

?електричну праску «Philips Mistra 312», ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5227 від 05.12.2023 становить 390,00 грн.;

?тостер «Scarlett SC-119», ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5227 від 05.12.2023 становить 356,33 грн.;

- тостер «Philips Sunrise XL, HD 4860/A9730», ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи 5227 від 05.12.2023 встановити не виявляється можливим, які належать ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 4354,83 грн.

В подальшому ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

В ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами огляду місця події;

- протоколами допиту потерпілих;

- протоколом допиту свідків;

- протоколами огляду вилучених предметів, в ході якого було оглянуто речові докази.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, а тому у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, що може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, не одружений та не має дітей чи інших утриманців, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. А тому, ОСОБА_5 залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, яке є суспільним інтересом.

ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шалях виправлення не став та знову повторно, умисно, вчинив корисливий злочин.

Викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків - переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ст. слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчиненню ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, і зобов`язатися за необхідності доставляти його до органу досудового розслідування та суду на першу про те вимогу.

Враховуючи вищевикладене та те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у якому підозрюється, виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначив, що він з`являється до слідчого та суду за першою вимогою, вчиняв злочини, оскільки його матір була хворою і йому потрібно було купляти їй ліки. На даний час матір померла, зобов`язується не вчиняти нових злочинів. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинені кримінальні правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України внесені до ЄРДР 14.09.2023 за № 0001110.

15 грудня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст. 185КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами огляду місця події; протоколами допиту потерпілих; протоколом допиту свідків та протоколами огляду вилучених предметів, в ході якого було оглянуто речові докази.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень /злочинів/.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні ст. слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5-ти до 8-ми років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 є раніше судимою особою. В провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000876 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.357 КК України, №0000305 за ч.4 ст.185 КК України та № 0000614 за ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, рішення за якими судом ще не прийнято; не має постійного джерела доходу, ніде не працює, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів, однак ОСОБА_5 продовжує свою злочинну діяльність, а тому, залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З огляду на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, корисливих злочинів, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Слідчий суддя враховує, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини належать до категорії тяжких та кримінального проступку, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5-ти до 8-ми років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, не одружений, на утриманні нікого не має, на даний час в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають кримінальні провадження за вчинення аналогічних злочинів, що, на переконання слідчого судді, дає певну характеристику особі підозрюваного. Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, слідчий суддя переконаний, що стороною обвинувачення доведено необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Так, особисте зобов`язання не зможе перешкодити можливості переховування підозрюваним; вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Жодних звернень щодо передачі ОСОБА_5 на поруки не надходило. Домашній арешт щодо ОСОБА_5 застосувати також недоцільно, оскільки у підозрюваного немає родичів, які б змогли належним чином контролювати його поведінку та гарантувати виконання підозрюваним умов домашнього арешту.

Отже з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень /злочинів/, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Зважаючи на відомі обставини кримінального провадження, на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_11 не працює, не одружений, на утриманні нікого не має, вважає необхідним та достатнім встановлення застави згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України в мінімальному розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

При цьому, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен достатньою мірою забезпечити дієвість цього кримінального провадження,

Альтернативний запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_5 і здатні запобігти реалізації встановлених вище слідчим суддею ризиків.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання ст. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2023 за № 0001110 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів та строку досудового розслідування, тобто ухвала діє до 21 березня 2024 р.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею у даній ухвалі, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі нез`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1