Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000832 від 28.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22.00 год. по 06.00 год. до 26 грудня 2023 року із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що місцевим судом не взято до уваги ризику впливу на свідків та потерпілих, оскільки вони є місцевими жителями м. Сарни та проживають з підозрюваним на одній вулиці, крім того, потерпілі неодноразово повідомляли, що хвилюються за своє життя та здоров`я і не виключають можливості повторення насильницьких дій з боку підозрюваного.

Також прокурор в апеляційній скарзі звертає увагу на існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки санкцією інкримінованої статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що може спонукати підозрюваного до втечі, оскільки одразу після вчинення злочину він покинув місце події. Вважає, що ОСОБА_6 має розлади психолого-психіатричного характеру, внаслідок чого не може пояснити причину та послідовність своїх дій, тобто не в повній мірі може керувати своєю поведінкою, втрачати лік часу та просторове орієнтування.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечували доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 28 жовтня 2023 року приблизно о 17 год. 20 хв., перебуваючи по вул. Героїв Берестечка в м. Сарни, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, із надуманої причини, в той час, коли в приміщенні будинку АДРЕСА_1 перебували ОСОБА_9 спільно із дружиною ОСОБА_10 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з метою явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та караність і настання суспільно-небезпечних наслідків, проявляючи явну неповагу до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, нехтуючи встановленим у суспільстві порядком, демонструючи грубу силу та жорстокість, безпричинно, нахабно, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, а саме предметом, ззовні схожим на мисливський карабін «Сайта», споряджений патронами калібром 7,62x39 мм., здійснив чотири постріли у вказаний житловий будинок, чим пошкодив два склопакети віконних рам на другому поверсі, спричинивши потерпілим майнових збитків та порушив спокій жителів даного та сусідніх будинків.

29 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені в ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як вбачається із матеріалів провадження, які були предметом дослідження місцевим судом, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, ступінь його тяжкості, особу підозрюваного, який раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності.

Тому, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий та прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. З чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків незаконного впливу підозрюваного на потерпілих чи ухилення від органів досудового розслідування та суду жодним доказом не доведені, отже є голослівними. Крім того, ухвалою слідчого судді на нього покладено обов`язок утримуватись від спілкування з потерпілими, порушення якого може спричинити ініціювання обрання більш суворого запобіжного заходу.

Ризику продовження злочинної діяльності можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, що передбачає контроль за поведінкою підозрюваного з боку органів поліції.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 вказав, що порушення підозрюваним умов обраного запобіжного заходу не підтвердилось, даних про вплив на потерпілих, а також внесених до ЄРДР кримінальних провадження за вказаним фактом немає, перешкоди слідству ОСОБА_6 не чинить, а зброя, яка була застосована останнім вилучена. Крім того зазначив, що наразі проводиться судово-психіатрична експертиза для визначення психічного стану особи.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що на даний час відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Підозрюваний в судовому засіданні також зазначив, що він дотримується умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, покладених на нього судом, що неприязних відносин з потерпілими в нього немає, вказав, що він просив вибачення в них після скоєного. Наголосив, що причиною його поведінки є реакція на повітряну тривогу, яка загострилася після вибуху ракети неподалік місця його проживання, внаслідок чого в нього виникають панічні атаки.

Отже, враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу, колегія апеляційного суду вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваного та інтересами досудового розслідування.

Однак, орган досудового розслідування не позбавлений права в разі недотримання підозрюваним умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000832 від 28.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3