В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2024 р. Справа153/1546/23

Провадження1-кп/153/129/23-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

справа №153/1546/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050

про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився у 1995 році у червні місяці 25 числа у селі Северинівка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , із повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей 7 років, 4 років і 2 років, непрацюючого, учасника бойових дій, інвалідності немає, раніше не судимого,

у скоєні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Ямпільського відділу Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , законний представник потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , законний представник потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2023 року приблизно о 23:30 год. ОСОБА_3 на власному автомобілі рухався по вул.Барська в с.Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області, де біля будинку №15 помітив ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Зупинивши автомобіль, ОСОБА_3 через опущене вікно збоку пасажира спереду почав розмову із ОСОБА_7 та між ними виникла словесна суперечка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. У ході даної суперечки, орієнтовно о 23:45 год. 25 квітня 2023 року ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та підійшов до ОСОБА_7 , де продовжуючи суперечку, наніс один удар лівою долонею в ділянку обличчя справа ОСОБА_7 , після чого, схопивши останнього за лівий рукав, наніс йому ще два удари долонею лівої руки в ділянку обличчя та голови справа і штовхнув ОСОБА_7 , внаслідок чого він упав на землю. У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 почав боротись із ОСОБА_7 під час чого, перебуваючи у положенні зверху на ОСОБА_7 , передпліччям лівої руки відвів його голову праворуч та здійснював тиск на шию, чим заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця в правій виличній ділянці, садна по боковій поверхні шиї зліва та справа, садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, саден по тильній поверхні лівої кисті, в проекції п`ятого пальця, синця по тильній поверхні правої кисті в проекції лівого колінного суглобу, які відповідно висновку експерта №33 від 26.04.2023 по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У подальшому, 25 квітня 2023 року орієнтовно о 23:50 год. знайомий ОСОБА_7 , ОСОБА_5 намагався припинити вказаний конфлікт, але ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_7 на землю, та підійшовши до ОСОБА_5 , штовхнувйого двома руками в ділянку тулуба спереду, внаслідок чого останній упав на землю та ОСОБА_3 почав наносити удари ОСОБА_5 , а саме наніс йому три удари кулаками рук в ділянку носа, в ділянку лоба справа, та у виличну ділянку голови зліва, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому медіального краю носової кістки, синця в ділянці перенісся з переходом на ліве крило носа, саден в лівій скроневій ділянці, садна в ділянці лоба справа, садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які відповідно висновку експерта №38 від 03.05.2023 по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних проступків не визнав. Вказав, що у квітні місяці 2023 року орієнтовно о 23:50 год. він їхав разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в с.Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області в напрямку виїзду із села. По дорозі зупинилися біля двох хлопців та ОСОБА_13 запитав у них чи є в селі гарні дівчата. Він в свою чергу запитав у хлопців чи можна десь заправитись. В цей час з невідомих йому причин, ОСОБА_7 вимагав від нього представитися та назвати своє військове звання. Так як він є учасником бойових дій, то він відреагував на таку вимогу хлопця гостро, оскільки у такому тоні та таких запитань йому не ставив навіть командир під час перебування його у зоні бойових дій, та вийшов з автомобіля. Коли він вийшов з автомобіля ОСОБА_5 ззаду швохнув його і він впав на ОСОБА_7 . Коли він намагався підвестися на ноги, його потягнули та він впав на спину. Не заперечує, що міг нанести удари руками та ногами випадково, коли намагався підвестися на ноги. Вважає, що з його сторони був самозахист, оскільки умислу на заподіяння тілесних ушкоджень хлопцям у нього не було. Зазначив, що з автомобіля вийшов ОСОБА_13 та розтягнув від нього хлопців, щоб він мав змогу підвестися на ноги. Потім із заднього сидіння автомобіля вийшов ОСОБА_14 , сказав припинити бійку і розійтися. Вказує, що алкогольні напої він не вживав, вони з хлопцями планували їхати до нього додому в с.Северинівку та продовжити разом вживати алкоголь. Окрім цього, обвинувачений вказує, що в ході даної сутички він отримав тілесне ушкодження в праве ребро та звертався до поліції, проходив судово-медичну експертизу, але тілесних ушкоджень у нього не виявлено, так як із заявою він звернувся десь через два тижні після події. Намагався вийти на зв`язок із родиною ОСОБА_5 , але йому відповіли, що він пізно одумався. Цивільні позови потерпілих не визнає повністю. У судових дебатах просив суд його виправдати.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується показаннями, а саме:

Із показань потерпілого ОСОБА_5 даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що 25 квітня 2023 року приблизно о 23 год. 30 хв. повертаючись додому разом із ОСОБА_7 з дня народження спільної подруги в с.Цекинівка в напрямку виїзду з села рухався автомобіль. В даному автомобілі було троє чоловіків: ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Даний транспортний засіб зупинився біля них та з ними почав розмову водій ОСОБА_3 , а саме запитував чому вони пізно гуляють, чи є гарні дівчата в селі та чому вони не служать в ЗСУ. Вони повідомили, що їм ще немає 18 років та вони повертаються додому. У відповідь запитали ОСОБА_3 чи є в нього військове звання. На що водій автомобіля відреагував агресивно, вийшов з автомобіля, підійшов до його друга ОСОБА_7 і долонею лівої руки наніс удар по обличчю. ОСОБА_7 похитнувся і ОСОБА_3 схопив його за лівий рукав, після чого ще один раз наніс удар в обличчя, та штовхнув ОСОБА_7 на землю. Він просив ОСОБА_3 припинити бійку, але останній підійшов до нього і штовхнув його в груди, він впав на землю. Після чого, ОСОБА_3 наніс йому три удари у перенісся, лоб та скроню ногою і він втратив свідомість. Через декілька хвилин з автомобіля вийшов ОСОБА_13 , а ОСОБА_3 в цей час сидів зверху на ОСОБА_7 та намагався його душити. Із заднього сидіння автомобіля вийшов їх односельчанин ОСОБА_14 та сказав ОСОБА_3 та ОСОБА_16 припинити бійку, відтягнув ОСОБА_3 від ОСОБА_17 , після чого чоловіки сіли до автомобіля та поїхали. Він допоміг піднятися ОСОБА_7 , вони зайшли до будинку ОСОБА_7 і він зателефонував до своїх батьків. Окрім цього, вказує, що вони не наносили ОСОБА_3 жодних ударів. Поданий цивільний позов підтримує в повному обсязі. Вказав, що після даної події він боїться гуляти вечорами та автомобілів, які зупиняються біля нього. Став менше виходити на прогулянки із друзями. Йому постійно здається, що до нього має під`їхати знову автомобіль і хтось вийде, щоб заподіяти тілесні ушкодження. Після спричинених йому тілесних ушкоджень він звертався за медичною допомогою в лікарню, проходив обстеження, робили рентген, щоб дізнатися чи було зміщення кістки. ОСОБА_3 не намагався відшкодувати заподіяну шкоду та не просив вибачення.

Представник потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтримала заявлений цивільний позов, просить суд його задовольнити, так як дитина перенесла моральні страждання, і до цього часу ще боїться.

Представник потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_7 - ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала цивільний позов ОСОБА_7 в повному обсязі та просила суд його задоволити. Вказала, що дорослий чоловік ОСОБА_3 побив її неповнолітнього брата ОСОБА_7 , не намагався йти на примирення та не усвідомив глибину вчиненого проступку. Тому вважає, що обвинувачений має нести відповідальність за спричинену моральну шкоду.

Із показань свідка ОСОБА_18 даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що вона є рідною сестрою потерпілого ОСОБА_5 25 квітня 2023 року в нічну пору добидо їх будинку прибігла мати і сказала, що побили ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Оскільки у неї двоє маленьких діток, тому вона відправила свого чоловіка разом із мамою на автомобілі до них. Її чоловік з мамою та братом їздили по селі і шукали військового, який побив хлопців. Приблизно о 01 год. 30 хв. вони приїхали додому. ОСОБА_5 був у переляканому стані, трусився, обличчя було понівечене, в подряпинах, у скроневій зоні гематома. ОСОБА_5 сказав, що його із ОСОБА_7 побили. На них накинувся ОСОБА_3 першим, під кінець бійки ОСОБА_19 лежав на землі та йому наносили удари ногами по обличчю, відбиток взуття залишився на обличчі. Під ранок приблизно о 05 год. 26 квітня 2023 року до їхнього будинку прийшов ОСОБА_14 , який сидів в автомобілі та був свідком під час побиття її брата, і просив вибачення.

Із показань свідка ОСОБА_20 даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що в нічну пору доби він, ОСОБА_13 та ОСОБА_15 їхали разом в автомобілі в напрямку виїзду із села Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області до села Северинівка. По дорозі вони побачили, що йдуть два хлопці. За кермом був ОСОБА_15 та він запропонував йому зупинитися біля хлопців. Коли вони зупинилися, він запитав у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 чи є гарні дівчата в селі. В свою чергу хлопці запитала у ОСОБА_3 його військове звання. Між ними виник конфлікт, ОСОБА_15 вийшов до хлопців. Через декілька хвилин ОСОБА_15 крикнув, щоб йому допомогли. Хто першим розпочав бійку він не бачив, але коли вийшов з автомобіля, то два хлопці сиділи на ОСОБА_3 , який лежав на спині. Він намагався їх розборонити. ОСОБА_14 знаходився ввесь цей час в автомобілі та вийшов до них пізніше. Нанесення ударів та наявність у потерпілих тілесних ушкоджень він не бачив, оскільки було погане освітлення. В свою чергу у ОСОБА_3 був синець (почервоніння) на ребрі.

Із досліджених судом письмових доказів, а саме:

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 квітня 2023 року судом встановлено, що ОСОБА_7 звернувся до ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області із заявою в якій вказав, що 25 квітня приблизно о 23 год. 45 хв. навпроти домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_15 заподіяв йому тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів долонею рук по обличчю (а.с.111-112);

Із постанови про призначення судово-медичної експертизи від 26.04.2023 судом встановлено, що по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000050 було призначено судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_7 з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.115);

із висновку експерта №33 від 26 квітня 2023 року судом встановлено, що у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в правій виличній ділянці, саден по боковій поверхні шиї зліва та справа, саден по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, саден по тильній поверхні лівої кисті, в проекції п`ятого пальця, синця по тильній поверхні правої кисті, в проекції третього пальця, садна по передній поверхні лівого колінного суглобу, які могли виникнути від дії тупого/их/, твердого/их предмета/ів/ з обмеженою контактуючою поверхнею, можливот 25.04.2023, і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.116);

із протоколу проведення слідчого експерименту від 02 червня 2023 року та відеозапису до протоколу судом встановлено, що за участю потерпілого ОСОБА_7 було проведено слідчий експеримент, у ході якого останній вказав на обставини, які спричинили конфлікт між ним та ОСОБА_3 . Окрім цього, ОСОБА_7 продемонстрував дізнавачу, місце де були заподіяні йому тілесні ушкодження та спосіб заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (а.с.117-119);

із протоколу проведення слідчого експерименту від 02 червня 2023 року та відеозапису до протоколу судом встановлено, що за участю свідка ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент, у ході якого останній вказав на обставини, які спричинили конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . При цьому, ОСОБА_5 продемонстрував дізнавачу, місце де були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_7 та спосіб їх заподіяння ОСОБА_3 . Окрім цього, ОСОБА_5 продемонстрував дізнавачу, місце та спосіб заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , після того, які він намагався припинити бійку між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.120-122);

із протоколу проведення слідчого експерименту від 20 липня 2023 року та відеозапису до протоколу судом встановлено, що за участю свідка ОСОБА_21 було проведено слідчий експеримент, у ході якого останній вказав, що 25 квітня 2023 року приблизно о 23 год. 30 хв. він разом із знайомими товаришами ОСОБА_12 та ОСОБА_22 їхали на автомобілі в напрямку виїзду із села Цекинівка. Рухаючись дорогою ОСОБА_3 зупинив автомобіль, оскільки побачив, що даною дорогою рухаються двоє осіб. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка з приводу служби в ЗСУ. Внаслідок чого, ОСОБА_3 вийшов з автомобіля до ОСОБА_7 . Він сидів позаду в авто, а ОСОБА_23 спереду, потім ОСОБА_23 сказав, що б`ють ОСОБА_24 , і вийшов з авто. Через секунд 30 коли він вийшов з автомобіля, то побачив, як всі учасники борються між собою. Бачив, що вони лежали на ОСОБА_3 , потерпілі положили ОСОБА_25 і били його. Він їх всіх порозтягував і на цьому сутичка закінчилась (а.с.123-125);

із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 01 травня 2023 року судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області із заявою, в якій вказав, що 25 квітня 2023 року приблизно о 23 год. 00 хв. при виїзді із села Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області, двоє невідомих осіб нанесли йому тілесні ушкодження кулаками рук в ділянку тулуба (а.с.127);

із висновку експерта №37 від 02 травня 2023 року судом встановлено, що у ОСОБА_3 в ділянці голови, обличчя, шиї, тулуба будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено (а.с.128);

із копії постанови про закриття кримінального провадження від 31 травня 2023 року судом встановлено, що кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000062 від 01 травня 2023 року, яке було розпочато за заявою ОСОБА_3 було закрито у зв`язку із відсутністю події та складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КК України (а.с.129-130);

із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 квітня 2023 року судом встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області із заявою, в якій вказав, що 25 квітня 2023 року приблизно о 23 год. 50 хв. навпроти домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_15 заподіяв йому тілесні ушкодження шляхом нанесення ударів ногами по обличчю та різних частинах тіла (а.с.131-132);

із постанови про призначення судово-медичної експертизи від 26.04.2023 судом встановлено, що по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000051 було призначено судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_5 з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.135);

із висновку експерта №32 від 26 квітня 2023 року судом встановлено, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій скроневій ділянці, синця в ділянці перенісся з переходом на ліве крило носа, садна в ділянці лоба справа, садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які могли виникнути від дії тупого/их/, твердого/их/ предмета/ів/ з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 25.04.2023 і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 було заподіяно не менше як два удари. Діагноз: забій носа, нижньої щелепи у ОСОБА_5 при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховується, поскільки він виставлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями (а.с.136-137);

із постанови про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 02.05.2023 судом встановлено, що по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000051 було призначено додаткову судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_5 з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень за наявності медичних документів (а.с.142);

із висновку експерта №38 від 03 травня 2023 року судом встановлено, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодженняу вигляді перелому медіального краю носової кістки, синця в ділянці перенісся з переходом на ліве крило носа, саден в лівій скроневій ділянці, садна в ділянці лоба справа, садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді перелому медіального краю носової кістки, синця в ділянці перенісся з переходом на ліве крило носа могли виникнути від одноразової дії тупого/их/, твердого/их предмета/ів/ з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 25.04.2023 і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді саден в лівій скроневій ділянці, садна в ділянці лоба справа, садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу могли виникнути від дії тупого/их/, твердого/их предмета/ів/ з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо 25.04.2023 і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 було заподіяно не менше як два удари. Діагноз: забій носа, нижньої щелепи, після травматична цефалгія у ОСОБА_5 при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховується, поскільки він виставлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями (а.с.143-144);

із протоколу проведення слідчого експерименту від 02 червня 2023 року та відеозапису до протоколу судом встановлено, що за участю потерпілого ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент, у ході якого останній вказав на обставини, які спричинили конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Окрім цього, ОСОБА_5 продемонстрував дізнавачу місце та спосіб заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (а.с.145-147);

із протоколу проведення слідчого експерименту від 20 липня 2023 року та відеозапису до протоколу судом встановлено, що за участю свідка ОСОБА_21 було проведено слідчий експеримент, у ході якого останній вказав, що 25 квітня 2023 року приблизно о 23 год. 30 хв. він разом із знайомими товаришами ОСОБА_12 та ОСОБА_22 їхали на автомобілі сірого кольору в напрямку виїзду із села Цекинівка. Рухаючись дорогою ОСОБА_3 зупинив автомобіль, оскільки побачив, що даною дорогою рухаються двоє осіб. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка з приводу служби в ЗСУ. Внаслідок чого, ОСОБА_3 вийшов з автомобіля до ОСОБА_7 . Він сидів позаду в авто, а ОСОБА_23 спереду, потім ОСОБА_23 сказав, що б`ють ОСОБА_24 , і вийшов з авто. Через секунд 30 коли він вийшов з автомобіля, то побачив, як всі учасники (четверо) борються між собою. Не бачив щоб ОСОБА_3 заподіював тілесні ушкодження ОСОБА_7 чи ОСОБА_5 (а.с.148-150);

згідно постанови прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області від 21 серпня 2023 року встановлено, що кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000050 від 26 квітня 2023 року та кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000051 від 26 квітня 2023 року було об`єднано в одне провадження за №0000050 (а.с.151-153);

із постанови про продовження строку досудового розслідування від 25 серпня 2023 року судом встановлено, що у зв`язку із необхідністю проведення слідчих дій з підозрюваним ОСОБА_3 було продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000050 від 26 квітня 2023 року (а.с.154-155);

із постанови начальника СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 04 вересня 2023 року судом встановлено, що було оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_3 , досудове розслідування зупинено (а.с.153);

із постанови старшого дізнавача СД ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 04 жовтня 2023 року судом встановлено, що було відновлено досудове розслідування у зв`язку із тим, що було встановлено місцезнаходження ОСОБА_3 (а.с.157).

Всі вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, оцінені судом як належні та допустимі, містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Показання потерпілого ОСОБА_5 узгоджуються з дослідженими матеріалами справи, як в частині розвитку подій 25.04.2023, місця, механізму, способу нанесення тілесних ушкоджень, причин конфлікту, так і наявними наслідками, а саме: тілесними ушкодженнями, які були виявлені у потерпілих, в результаті того, як обвинувачений наносив удари ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_5 та свідкаОСОБА_18 , які були допитані під час судового розгляду, а також показання потерпілого ОСОБА_7 , суд розцінює їх показання як правдиві, оскільки вони є чіткими та послідовними, узгоджуються між собою, перед допитом потерпілий та свідок попереджались про кримінальну відповідальність за завідоме неправдиве показання. Крім того, свідчення потерпілих та свідкаОСОБА_18 відповідають іншим доказам, які безпосередньо досліджені судом, а саме даним протоколів проведення слідчих експериментів, висновків експерта, іншим дослідженим в судовому засіданні доказам, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст.125 КК України при обставинах, визнаних судом встановленим.

Показання свідка ОСОБА_20 , який перебуває у дружніх стосунках із обвинуваченим, суд оцінює критично, оскільки його покази є неповні та не висвітлюють усіх обставин у логічній хронології подій. У зв`язку із чим, суд розцінює покази даного свідка, як такі, що надані з метою сприяння обвинуваченому уникнути кримінальної відповідальності за вчинені проступки.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 суд розцінює, як намагання останнього уникнути покарання за вчинене, оскільки його показання під час судового розгляду були різними, не узгоджувались між собою, та спростовуються сукупністю допустимих та досліджених судом доказів. Доводи обвинуваченого про те, що нанесення ударів потерпілим було пов`язано із самозахистом та тим, що він перебував у стані необхідної оборони не знайшли свого підтвердження внаслідок аналізу доказів у справі в їх сукупності. Окрім цього, судом було встановлено, що внаслідок події, яка мала місце 25 квітня 2023 року приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_3 не було заподіяно жодних тілесних ушкоджень. Суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_3 обраним способом захисту, оскільки вони суперечать даним інших доказів (пояснення потерпілих, свідка та письмових доказів) щодо обставин події. При цьому показання потерпілих та дані письмових доказів є узгодженими між собою.

Досліджені та проаналізовані зібрані по справі докази, тобто фактичні дані, які містяться в показаннях обвинуваченого, потерпілих та свідків, їх об`єктивна оцінка з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст.368 КПК України, дають підставу суду вважати про обґрунтованість пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_3 .

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України та за ч.2 ст.125 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України та за ч.2 ст.125 КК України, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує: що кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.125 КК України та ч.2 ст.125 КК України, є кримінальними проступками; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, що підтверджується даними вимоги виданої відділенням поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області вих.№2922/227 від 26 квітня 2023 року; за місцем реєстрації не проживає, офіційно не працює, одружений та виховує трьох дітей, що підтверджується даними довідки-характеристики Северинівського старостинського округу від 26.04.2023 №03-04.15/21; являється учасником бойових дій; на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, що підтверджується даними довідки Комунального некомерційного підприємства «Ямпільської територіальної лікарні».

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкціями закону, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк передбачений санкцією даної статті та за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк передбачений санкцією даної статті. Суд не має підстави для накладення покарання у виді штрафу, оскільки обвинувачений ніде не працює, і відповідно немає заробітку (доходу), окрім того, має на утриманні неповнолітніх дітей. Також суд немає підстави для застосування до обвинуваченого покарання у виді виправних робіт, оскільки обвинувачений не працює. Що стосується покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст.125 КК України у виді арешту та обмеження волі, то суд вважає дане покарання занадто суворим для обвинуваченого, а також враховує те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, є учасникоми бойових дій, із врахуванням тієї ситуації, яка на даний час є в країні, суд враховує психічний стан обвинуваченого, як особи, яка брала безпосередню участь у захисті території України, і бачила багато втрат, що також відображається на його психоемоційному стані, що полягло у несмішливому запитанні із боку потерпілих чи обвинувачений має якесь звання, то у сукупності із вище викладеним, а також всіх обставин справи, суд не має підстави для накладення на обвинуваченого покарання у виді арешту чи обмеження волі, вважаючи дані два види покарання занадто сувороми для обвинуваченого, враховуючи усе вище викладене. Остаточне покарання суд призначає на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Що стосується заявлених потерпілими цивільних позовів, то суд зазначає наступне:

Потерпілий ОСОБА_7 подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (в порядку ст.128 КПК України). Просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 20000 тисяч гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він зазнав психологічних та душевних страждань, що потягло за собою зміну звичного способу життя, через втрату працездатності понад один місяць, які він втратив внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 . У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_7 змушений був проходити лікування з періодичним відвідуванням лікувальних закладів. Вказаним кримінальним правопорушенням йому було спричинено матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням, медичним обстеженням, проведенням рентгенологічної діагностики. ОСОБА_7 було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, заняття спортом. Через тілесні ушкодження ОСОБА_7 вимушений був перебувати вдома на лікуванні, ніяковів від поглядів людей, не міг повноцінно жити активним життям, яке було у нього до отриманих тілесних ушкоджень. Окрім цього, вимушений був відвідувати відділення поліції для надання показів та брати участь в інших процесуальних діях. Крім цього, він поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 6000 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (в порядку ст.128 КПК України). Просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 25000 тисяч гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він зазнав психологічних та душевних страждань, що потягло за собою зміну звичного способу життя через втрату працездатності понад один місяць, які він втратив внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 . У зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 змушений був проходити лікування з періодичним відвідуванням лікувальних закладів. Вказаним кримінальним правопорушенням йому було спричинено матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням, медичним обстеженням, проведенням рентгенологічної діагностики. ОСОБА_5 було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, заняття спортом. Через тілесні ушкодження ОСОБА_5 вимушений був перебувати вдома на лікуванні, ніяковів від поглядів людей, не міг повноцінно жити активним життям, яке було у нього до отриманих тілесних ушкоджень. Окрім цього, вимушений був відвідувати відділення поліції для надання показів та брати участь в інших процесуальних діях. Крім цього, він поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 6000 грн.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з п.1 ч.2, ч.3 ст.23 цього ж Кодексу моральна шкода полягає у стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з положеннями частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 635/6868/16-ц.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Розкриття та належне обґрунтування моральної шкоди завданої внаслідок нанесення тілесних ушкоджень потребує, окрім перерахунку незручностей та негативних наслідків, які настали для потерпілого внаслідок даних тілесних ушкоджень, ще й підтвердження вказаних обставин шляхом залучення свідків (це можуть бути покази членів сім`ї, друзів, колег тощо), звернення за допомогою до психолога/психіатра (обов`язково збираючи висновки, виписки та рахунки), а також надання іншої медичної документації, для дійсного обґрунтування завданої моральної шкоди.

Вирішуючи позов заявлений ОСОБА_7 суд виходить із того, що винні дії обвинуваченого спричинили тілесні ушкодження легкої ступеню тяжкості, за вини обвинуваченого безумовно потягло для неповнолітнього ОСОБА_7 позбавлення певних елементів благополуччя, психологічних страждань і негативних змін в його подальшому житті. Відповідно до позовних вимог завдану моральну шкоду потерпілий оцінив у розмірі 20000 грн. При цьому, позивач посилається на тривалі фізичні страждання протягом місяця, які він переніс. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілого ОСОБА_7 , відсутність підтвердження лікування та відсутність звернення за допомогою до психолога/психіатра, обставини, при яких була спричинена моральна шкода, та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ненадання потерпілим жодного доказу на підтвердження своїх вимог, що є обов`язковим у даному випадку, так як кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а також ступінь вини обвинуваченого, його душевний та психоемоційний стан після перебування у зоні бойових дій, недоречне запитання зі сторони потерпілих щодо його звання, суд вважає справедливим частково задовольнити заявлені вимоги ОСОБА_7 про відшкодування спричиненої потерпілому моральної шкоди у сумі 5000 гривень. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями. В іншій частині заявлених позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Вирішуючи позов заявлений ОСОБА_5 суд виходить із того, що винні дії обвинуваченого спричинили тілесні ушкодження потерпілому легкого ступеню тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я за вини обвинуваченого. Дані обставини безумовно потягли для неповнолітнього ОСОБА_5 позбавлення певних елементів благополуччя, психологічних страждань і негативних змін в його подальшому житті. Відповідно до позовних вимог завдану моральну шкоду потерпілий оцінив у сумі 25000 грн. При цьому позивач посилається на тривалі фізичні страждання протягом місяця, які він переніс. Разом з тим з аналізу ступеню вимушених змін у житті, на які посилається позивач, відсутні докази того, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий надалі потребуватиме додаткового обстеження та лікування. Беручи до уваги характер і тривалість моральних страждань потерпілого ОСОБА_5 , відсутність звернення за допомогою до психолога/психіатра, обставини, при яких була спричинена моральна шкода, та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ненадання потерпілим жодного доказу на підтвердження своїх вимог, що є обов`язковим у даному випадку, так як кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а також ступінь вини обвинуваченого, його душевний та психоемоційний стан після перебування у зоні бойових дій, недоречне запитання зі сторони потерпілих щодо його звання, суд вважає справедливим частково задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої потерпілому ОСОБА_5 моральної шкоди у сумі 10000 гривень. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями. В іншій частині заявлених позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку із недоведеністю.

Що стосується питання відшкодування витрат, понесених потерпілими на правову допомогу, слід зазначити наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, між законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_9 було укладено договір про надання останнім правової допомоги. Упродовж судового розгляду адвокат здійснював представництво інтересів потерпілих. Представник потерпілого звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в тому числі і про відшкодування процесуальних витрат на правову допомогу. При цьому сторона захисту не навела будь-яких аргументів про неспівмірність витрат, понесених потерпілими на правову допомогу, а також щодо розумності їх розміру, з урахуванням складності справи, обов`язок доведення яких покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Вирішуючи питання стосовно заявлених вимог потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування витрат за надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_9 , суд вважає, що вони підлягають повному задоволенню. На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, представником потерпілого - адвокатом ОСОБА_9 було надано договір про надання правової допомоги №69 від 10.10.2023, квитанцію №69 від 18.12.2023 на суму 6000,00 грн., детальний опис наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, їх вартість при наданні правової допомоги від 18.12.2023, які суд приймає до уваги, як належні докази по справі.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, між законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_9 було укладено договір про надання останнім правової допомоги. Упродовж судового розгляду цей адвокат здійснював представництво інтересів потерпілих. Представник потерпілого звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в тому числі і про відшкодування процесуальних витрат на правову допомогу. При цьому сторона захисту не навела будь-яких аргументів про неспівмірність витрат, понесених потерпілими на правову допомогу, а також щодо розумності їх розміру, з урахуванням складності справи, обов`язок доведення яких покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Вирішуючи питання стосовно заявлених вимог потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування витрат за надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_9 , суд вважає, що вони підлягають повному задоволенню.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, представником потерпілого - адвокатом ОСОБА_9 було надано договір про надання правової допомоги №70 від 10 жовтня 2023 року, квитанцію №70 від 18.12.2023 на суму 6000,00 грн., детальний опис наданих послуг і виконаних робіт адвокатом, їх вартість при наданні правової допомоги від 18.12.2023, які суд приймає до уваги, як належні докази по справі.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково в сумі 5000 гривень та 6000 гривень витрат на правничу допомогу. У задоволенні іншої частини вимог судом відмовляється через недоведеність.

Окрім цього, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково в сумі 10000 гривень та 6000 гривень витрат на правничу допомогу. У задоволенні іншої частини вимог судом відмовляється через недоведеність.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.50, 65-67, 70, 125 КК України, ст.ст.100, 127-129, 368 - 370, 373, 374, 392, 393, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Початок строку відбування покарання обчислюється з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 завдану моральну шкоду у сумі 5000 гривень, а також понесені витрати на правову допомогу у сумі 6000 гривень, а всього 11000 (одинадцять тисяч) гривень.

В іншій частині позову ОСОБА_7 - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завдану моральну шкоду у сумі 10000 гривень, а також понесені витрати на правову допомогу у сумі 6000 гривень, а всього 16000 (шістнадцять тисяч) гривень.

В іншій частині позову ОСОБА_5 - відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1