137/1211/23

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» ОСОБА_6 відносно засудженого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Вінницької області, громадянина України, раніше неодноразово засудженого, останній раз 20 листопада 2019 року Вінницьким апеляційним судом за ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України до п`яти років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

про застосування покарання за наявності кількох вироків,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2023 до суду надійшло зазначене клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Літинська виправна колонія (№ 123)». Останнього засуджено 24.07.2019 Тульчинським районним судом Вінницької, області за ч.2 ст. 309 України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ладижинського районного суду Вінницької області від 20.10.2015 року та остаточно визначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

При винесені вироку Тульчинським районним судом Вінницької області від 24.07.2019 року не було враховано попередній вирок Ладижинського районного суду від 24.10.2018 року, що не дає можливості належним чином виконувати покарання за наявності кількох вироків.

З метою належного забезпечення прав засудженого та безумовного виконання судових рішень, згідно ст.ст. 537, 539 КПК України просять розглянути клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків засудженому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник установи ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив позицію, згідно якої вважав за можливе клопотання задовольнити з огляду на те, що ухвалюючи вирок 24.10.2018 Ладижинський міський суд Вінницької області та ухвалюючи вирок 24.07.2019 Тульчинський районний суд Вінницької області, у тому числі і 20.11.2019 Вінницький апеляційний суд, ОСОБА_4 зарахували за положенням ст. 71 КК України вирок Ладижинського районного суду Вінницької області від 20.10.2015. У свою чергу вирок Ладижинського районного суду від 24.10.2018 залишається невиконаний.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання начальника установи. Повідомив, що дійсно був засуджений за вказаними вироками та був затриманий у червні місяці 2018 року.

Вислухавши думку прокурора, представника установи, засудженого, дослідивши матеріали особової справи, суд вважає за можливе задовольнити клопотання з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_4 до 20.10.2015 був раніше неодноразово засуджений.

У свою чергу 20.10.2015 Ладижинським міським судом Вінницької області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки (а.с. 8-9) (далі вирок від 20.10.2015).

Згодом 24.10.2018 Ладижинським міським судом Вінницької області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком два роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 20.10.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років п`ять місяців (а.с. 10) (далі вирок від 24.10.2018).

Зрештою 24.07.2019 Тульчинським районним судом Вінницької області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України, з врахуванням вироку Ладижинського міського суду від 20.10.2015 року, остаточне покарання ОСОБА_4 призначено за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна (а.с. 11-13) (далі вирок від 24.07.2019).

20.11.2019 Вінницьким апеляційним судом Вінницької області вирок від 24.07.2019 скасовано, в частині призначеного покарання, а ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначене йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 20.10.2015 і остаточно призначено покарання у виді п`яти років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна (а.с. 14-16). В решті вирок залишено без змін.

Як зазначено у п. 11 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до п. 25 ПП ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У даній справі склалась ситуація коли ОСОБА_4 засуджений за трьома вироками, а саме: 20.10.2015, 24.10.2018 та 24.07.2019. При цьому при ухваленні вироку 24.10.2018 зараховано вирок від 20.10.2015, також при ухваленні вироку від 24.07.2019 повторно враховано вирок від 20.10.2015. Таким чином вбачається, що вирок від 24.10.2018 залишається без виконання та посадовим особам установи відбування покарань не зрозуміло як його слід виконувати.

Оскільки відповідно до положень ст. 71 КК України, за новим вироком, суд повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, тому суд вважає, що при виготовленні тексту вироку від 24.07.2019 допущено описку та при призначенні покарання за сукупністю вироків мається на увазі вирок від 24.10.2018 замість вироку від 20.10.2015.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним задовольнити клопотання та зазначити, що при призначенні покарання за сукупністю вироків згідно з вироків Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 та Вінницького апеляційного суду від 20.11.2019, слід зараховувати вирок від 24.10.2018. Такий порядок зарахування попередніх вироків у хронологічному та почерговому порядку дозволяє уникнути подвійного зарахування одного і того ж вироку та усуває неточності при виконанні покарання за наявності кількох вироків, оскільки вирок від 20.10.2015 вже був зарахований при ухваленні вироку від 24.10.2018.

Керуючись ст. 71 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, п. 25 ПП ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Роз`яснити, що засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно вироків Тульчинського районного суду Вінницької області від 24 липня 2019 року та Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2019 року, за положенням ст. 71 КК України, підлягає зарахуванню вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1