ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Київ скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

29.12.2023 засобами поштового зв`язку до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБ України), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за заявою від 13.12.2023 (зареєстрована в НАБ України за № С-17366 від 14.12.2023).

І. Зміст скарги

14.12.2023 скаржником ОСОБА_4 до Національного бюро було подано заяву про вчинення народним депутатом України ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 369-2 та ч. 1 ст. 351 КК України.

Під час телефонної розмови з відділом документообігу Національного бюро скаржнику стало відомо, що станом на 21.12.2023 відомості за вказаною заявою про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР не внесені. Таким чином, вважає протиправною бездіяльність уповноважених осіб НАБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з огляду на положення ч. 4 ст. 214 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, ОСОБА_4 просив зобов`язати уповноважених осіб Національного бюро невідкладно внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 13.12.2023 та надати заявнику витяг із ЄРДР.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги, просив задовольнити. Зазначив, що існує бездіяльність уповноваженої особи НАБ України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , а кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 369-2 підслідне Національному бюро.

ОСОБА_3 пояснив, що підготовка до вчинення кримінального правопорушення полягала у тому, що народний депутат України ОСОБА_5 надав розпорядження та у примусовому вигляді (погрозами, шантажем) намагався вплинути на діяльність депутатів місцевого самоврядування, у вигляді голосування або не голосування за певні рішення. Скаржнику ОСОБА_4 були надані письмові розпорядження, в яких ОСОБА_5 використовував поняття «рекомендую» і в разі невиконання цих вказівок попереджав, що буде ініційоване відкликання депутата Київської обласної ради за народною ініціативою. Представнику ОСОБА_3 та скаржнику не відомо, з якою метою народний депутат ОСОБА_5 впливає на депутатів місцевого самоврядування, можливо такі дії вчиняються за власну вигоду.

02.01.2024 від представника Національного бюро ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності від 06.10.2023 № 62, до Вищого антикорупційного суду надійшли заперечення (Вх. № 115/24), в яких зазначено, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 14.12.2023 не встановлено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності детективів Національного бюро, у зв`язку з чим підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні. У долученому до заперечень листі т.в.о заступника керівника - Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів Національного бюро ОСОБА_7 від 20.12.2023 за вх. № 042-188/39134 зазначено, що копію звернення скаржника ОСОБА_4 в частині можливого вчинення народним депутатом ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 351 КК України, направлено для розгляду до ГСУ Державного бюро розслідувань. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 та розглянути скаргу за відсутності представника Національного бюро.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника Національного антикорупційного бюро України, оскільки це не є перешкодою для розгляду поданої скарги.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка слідчого судді

Дослідивши зміст скарги та долучені до неї матеріали, письмові заперечення представника Національного бюро, заслухавши представника скаржника ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку, що подана ОСОБА_4 скарга задоволенню не підлягає, з огляду на такі обставини.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Вказана норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає чотири обов`язкові ознаки: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію, така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк, з клопотанням про проведення процесуальної дії звернулася особа, що має на це право, відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Отже, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, наступає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення та отримання такої заяви слідчим.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу II цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Аналіз зазначених вище положень законодавства дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Викладене дає підстави вважати, що внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Зі змісту заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 13.12.2023 (зареєстрована в НАБ України від 14.12.2023) вбачається, що ОСОБА_4 порушував питання про необхідність внесення відомостей за фактом вчинення дій, які мають ознаки кримінальних правопорушень, а саме: готування до зловживання впливом, умисне створення умов для надання пропозиції чи обіцянки здійснити вплив на депутатів Київської обласної ради з метою прийняття конкретного рішення, задля отримання неправомірної вигоди; створення штучних перешкод у діяльності депутатів Київської обласної ради, що полягає у примушуванні до голосування конкретним, вигідним суб`єкту чином, всупереч волі та позиції депутата Київської обласної ради, застосовуючи примус.

На переконання скаржника, протягом 2022-2023 років народний депутат України ОСОБА_5 систематично, цілеспрямовано, зухвало втручається у діяльність депутатів Київської обласної ради від політичної партії «Слуга народу», створюючи штучні перешкоди у їх діяльності, надаючи імперативні вказівки щодо голосування. Ймовірно, вищезазначені дії вчиняються ОСОБА_5 , у зв`язку із наданням третій особі пропозиції чи обіцянки вплинути на відповідне рішення депутата за отримання неправомірної вигоди. В своїх письмових розпорядженнях, ОСОБА_5 маніпулятивно використовував поняття «рекомендую» та неодноразово наголошував на тому, що якщо депутат Київської обласної ради не дослухається до рекомендацій, до нього будуть застосовані відповідні санкції, наприклад, ініціювання відкликання депутата «за народною ініціативою» або ініціювання кримінальних переслідувань. Скаржник вважає, що таким втручанням у діяльність депутатів Київської обласної ради ОСОБА_5 грубо порушує базові демократичні засади функціонування місцевого представницького органу влади та ст. 1 Конституції України.

Перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України внести відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , слідчий суддя зазначає, що інформації, яка викладена останнім у скарзі щодо обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень, не достатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування.

Також, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у заяві про вчинення кримінальних правопорушень конкретних відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень, про які у своїй скарзі зазначає ОСОБА_4 .

Викладена в заяві інформація щодо вчинення кримінальних правопорушень особою, зазначеною у заяві ОСОБА_4 , не підтверджена жодними конкретними доводами та відомостями, а матеріали скарги не містять відповідного підтвердження події кримінальних правопорушень. Твердження заявника про вчинення кримінальних правопорушень є виключно його суб`єктивною думкою та має характер припущення, що не може свідчити про те, що існує ймовірність вчинення кримінальних правопорушень і що описані в заяві факти потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Посилання скаржника ОСОБА_4 на вчинення народним депутатом кримінальних правопорушень, без інших даних, які можуть підтвердити його твердження, не є безумовною підставою для висновку про необхідність внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Також, варто зазначити про застосування особливого порядку щодо внесення відомостей до ЄРДР стосовно народного депутата України. Відповідно до ч. 1 ст. 482-2 КПК України відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, вносяться до ЄРДР Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора). Такий особливий порядок стосовно народного депутата України зумовлений гарантуванням безперешкодного здійснення ним депутатської діяльності та унеможливлення необґрунтованого та безпідставного кримінального переслідування народного депутата України.

Отже, під час розгляду скарги не встановлено бездіяльності уповноважених осіб Національного бюро у невнесенні відповідних відомостей до ЄРДР щодо вчинення кримінальних правопорушень народним депутатом України ОСОБА_5 , про які йшла мова у заяві ОСОБА_4 від 13.12.2023.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1