Провадження № 1-кс/201/5091/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого район ного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Сєвєродонецької окружної прокуратури в Луганській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 17.05.2022, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кадіївка (м.Стаханов) Алчевського району Луганської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції)

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за №0000084 від 17.05.2022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Верховною радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24 серпня 1991 року схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно вказаного документу територія України є неподільною і недоторканої.

Незалежність України визнали понад 68 держав світу, серед яких і російська федерація. Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28 червня 1996 року, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, російська федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом Організації Об`єднаних Націй.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань по Заключному акту Наради з безпеки і співробітництва в Європі Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 №13/98-ВР та федеральним законом російської федерації від 02.03.1999 № 42 ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2-3 зазначеного договору російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Згідно вимог ст. 68 Конституцій України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі Члени Організації Об`єднаних Націй утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16 грудня 1970 року № 2734 (XXV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21 грудня 1965 року № 2131 (XX), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14 грудня 1974 року №3314 (XXIX), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Відповідно до Закону України № 964-IV від 19.06.2003 «Про основи національної безпеки України» національна безпека визначається як захищеність життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якої забезпечуються сталий розвиток суспільства, своєчасне виявлення, запобігання і нейтралізація реальних та потенційних загроз національним інтересам у сферах правоохоронної діяльності, боротьби з корупцією, прикордонної діяльності та оборони, міграційної політики, охорони здоров`я, освіти та науки, науково-технічної та інноваційної політики, культурного розвитку населення, забезпечення свободи слова та інформаційної безпеки, соціальної політики та пенсійного забезпечення, житлово-комунального господарства, ринку фінансових послуг, захисту прав власності, фондових ринків і обігу цінних паперів, податково-бюджетної та митної політики, торгівлі та підприємницької діяльності, ринку банківських послуг, інвестиційної політики, ревізійної діяльності, монетарної та валютної політики, захисту інформації, ліцензування, промисловості та сільського господарства, транспорту та зв`язку, інформаційних технологій, енергетики та енергозбереження, функціонування природних монополій, використання надр, земельних та водних ресурсів, корисних копалин, захисту екології і навколишнього природного середовища та інших сферах державного управління при виникненні негативних тенденцій до створення потенційних або реальних загроз національним інтересам.

Національна безпека України передбачає відсутність загрози у сферах: політичній, економічній, соціальній, воєнній, екологічній, науково-технологічній, інформаційній, і полягає зокрема у: безпеці конституційного ладу і державного суверенітету України, невтручанні у внутрішні справи України з боку інших держав, відсутності сепаратистських тенденцій в окремих регіонах та у певних політичних сил в Україні, не порушенні принципу розподілу влади, злагодженості механізмів забезпечення законності і правопорядку (в політичній сфері); у відсутності проблем ресурсної, фінансової та технологічної залежності національної економіки від інших країн, не відпливі за межі України інтелектуальних, матеріальних і фінансових ресурсів (в економічній); у відсутності посягань на державний суверенітет України та її територіальну цілісність (у воєнній); у відсутності науково-технологічного відставання від розвинутих країн (у науково-технологічній); у не витоку інформації, яка становить державну та іншу передбачену законом таємницю, а також конфіденційної інформації, що є власністю держави (в інформаційній сфері).

Державна безпека - це відсутність загрози, стан захищеності життєво важливих інтересів держави від внутрішніх і зовнішніх загроз в усіх вказаних вище сферах життєдіяльності держави.

Суверенітет держави означає верховенство державної влади, її самостійність усередині країни та незалежність у міжнародних відносинах, яка може бути обмежена лише необхідністю виконувати договори і зобов`язання в галузі міжнародних відносин.

Територіальна цілісність держави передбачає, що всі складові території держави (адміністративно-територіальні одиниці) перебувають в нерозривному взаємозв`язку, характеризуються єдністю і не мають власного суверенітету.

Територіальна недоторканність - це захищеність території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань, що можуть стосуватися незаконної зміни території України, визначеної рішеннями Верховної Ради України і міжнародними договорами України.

Іноземна держава - це будь-яка держава, крім України, незалежно від того, чи визнана вона Україною як суверенна і чи має Україна з нею дипломатичні відносини.

Під іноземною організацією слід розуміти будь-яку державну чи недержавну установу, підприємство, об`єднання, орган іншої країни, у тому числі політичну партію, релігійну організацію, комерційне підприємство, а також міждержавну чи міжнародну організацію, у тому числі неофіційну, нелегітимну чи злочинну, крім офіційної міжнародної організації, членом якої є Україна.

Представник іноземної держави або іноземної організації - це особа, яка уповноважена виражати інтереси тієї чи іншої іноземної держави (іноземної організації) та діє від її імені або представляє її за спеціальним повноваженням, у тому числі таємним (не офіційним).

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду державній безпеці України. Підривною слід визнавати будь-яку діяльність, пов`язану: зі спробою зміни системи вищих органів державної влади нелегітимним шляхом; з втручанням у міжнародну політику України; з втручанням у внутрішню політику; зі спробою зміни території України; зі спробою знизити обороноздатність України; зі створенням умов для діяльності на території України іноземних розвідок; з вжиттям заходів щодо посилення економічної залежності України від інших держав.

Упродовж 2013 року представники влади російської федерації, збройних сил російської федерації та інші особи, на території російської федерації вступили у злочинну змову та домовилися про здійснення протиправних умисних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Досягти зазначеної мети вказані особи вирішили шляхом ведення агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, у тому числі з використанням підрозділів збройних сил російської федерації, створення і фінансування терористичних організацій та вчинення інших злочинів. При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії безумовно призведуть до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших, тяжких наслідків, передбачали і бажали їх настання. При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії безумовно призведуть до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і бажали їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу, представники влади російської федерації, збройних сил російської федерації та інші особи, упродовж 2013 року на території російської федерації розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей російської федерації, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних засобів, застосування засобів прихованого характеру, які полягали у використанні протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України, формуванні під інформаційним впливом внутрішньої опозиції для створення постійно діючого фронту по всій території України.

З грудня 2013 року по лютий 2014 року для забезпечення схвалення і підтримки громадянами російської федерації та жителями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та відновлення впливу і вагомості російської федерації на світовій арені, вказаними особами організовано ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності, яка у тому числі призвела та призводить до розпалювання національної ворожнечі.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалось спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних настанов, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (Автономної Республіки Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», котрі мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

У подальшому, представники влади російської федерації, збройних сил російської федерації та інші особи, продовжуючи виконання вказаного злочинного плану, всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували, розв`язали і почали ведення агресивної війни проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України - здійснили тимчасову окупацію частини території Луганської та Донецької областей та територій Автономної республіки Крим чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У березні-квітні 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади російської федерації, збройних сил рф та інших осіб, на території Донецької і Луганської областей створено антиконституційні терористичні організації «Донецька народна республіка» та «Луганська народна республіка».

27.04.2014 невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, в м. Луганську складені та проголошені «Декларація про суверенітет Луганської народної республіки» та «Акт про проголошення державної самостійності Луганської народної республіки» з метою створення на території Луганської області нового державного утворення «Луганська народна республіка» (далі - «лнр»). У вказаних документах задекларовано створення, в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на території Луганської області народної, правової, демократичної та суверенної держави - «луганська народна республіка».

11.05.2014 шляхом проведення «референдуму» з питання підтримки «Акту про державну самостійність луганської народної республіки» на території Луганської області затверджено утворення «лнр».

18.05.2014 представниками «лнр» прийнято так званий «Временный Основной Закон (Конституция) луганской народной республики», що має ознаки нормативно-правового документу, але згідно із законодавством України є нікчемним. Вказаним документом встановлена так звана система органів влади «лнр» та їх повноваження.

Одним із основних завдань представників «лнр», координація дій яких здійснюється представниками органів влади та збройних сил російської федерації, є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

13.04.2014 Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення від «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей.

До проведення антитерористичної операції, відповідно до статті 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, а також інші правоохоронні органи.

З квітня 2014 року по теперішній час представниками «лнр», що реалізують злочинний умисел представників влади російської федерації та збройних сил російської федерації щодо досягнення завдань, спрямованих на визнання легітимності діяльності «лнр» та влади її керівників, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Луганської області, акти застосування збройної сили проти держави України, чиниться збройний опір Збройним силам України, правоохоронним органам України та іншим представникам сил антитерористичної операції (операції Об`єднаних сил) у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.

Як наслідок, під контролем представників «лнр» та окупаційної влади російської федерації опинилась частина території Луганської області, визначена постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування».

Чисельні злочини, вчинені представниками «лнр» або за їх участі знайшли своє відображення у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «лнр» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою ВРУ від 14.01.2015 за № 106-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за № 1597-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за № 337-VIII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за № 1596-VII, Постанові ВРУ «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «лнр», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за № 145-VIIІ.

Факт створення «лнр» за підтримки та під контролем російської федерації визнано Резолюцією ПАРЕ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що «лнр» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом.

Згідно з Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» з 2014 року російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України. Згідно з статтею 1 даного Закону тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль.

Таким чином, з квітня 2014 року по теперішній час агресія російської федерації, що розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, супроводжується підтримкою терористичної діяльності, на території окремих районів Луганської області, грубо порушує принципи та норми міжнародного права, зокрема шляхом: систематичного недодержання режиму припинення вогню та продовження обстрілів цивільних об`єктів та інфраструктури, що спричиняють численні жертви серед цивільного населення, військовослужбовців Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань; продовження практики протиправного затримання і утримання громадян України на тимчасово окупованих територіях, їх незаконного вивезення та утримання на території російської федерації; намагань поширити російське законодавство, на території окремих районів Донецької та Луганської областей, висування незаконних вимог щодо перереєстрації підприємств та стягнення коштів на користь окупаційної адміністрації російської федерації в окремих районах Донецької та Луганської областей, запровадження російського рубля як єдиної валюти на території окремих районів Донецької та Луганської областей, свавільного застосування російських освітніх стандартів у навчальних закладах, запровадження на підприємствах в окремих районах Донецької та Луганської областей, «зовнішнього управління» та визнання незаконних ідентифікаційних документів та реєстраційних знаків транспортних засобів на території окремих районів Донецької та Луганської областей, організації та здійснення насильницьких зникнень, катувань, нелюдського поводження або покарання, позасудових страт стосовно цивільного населення, українських військовослужбовців та заручників.

З метою реалізації злочинного плану, 2 листопада 2014 року в м. Луганську та частині Луганської області, підконтрольній представникам «лнр», всупереч вимогам діючого законодавства України, проведені вибори «голови та депутатів «народної ради лнр», за результатами яких обрані т.зв. «голова «лнр» та депутати до складу т.зв. «народної ради лнр», які приступили до виконання повноважень 4 та 17 листопада 2014 року відповідно.

З метою реалізації злочинних намірів щодо насильницького захоплення державної влади та зміни конституційного ладу, 25 листопада 2014 року самопроголошеним «головою лнр» виданий указ № 51/1/01/11/14, згідно яким створена структура виконавчих органів державної влади «лнр», до складу яких увійшли «рада міністрів», «міністерства» та інші органи влади т.зв. «лнр», які контролюються окупаційною владою Російської Федерації.

Одним із основних завдань учасників терористичних організацій «луганська народна республіка» є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Вказана організація є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в яких її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, і у відповідності до абзацу 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичними організаціями.

Вказані терористичні організації є стійкими, мають чітку ієрархію та структуру, які складаються з політичного та силового блоків, а також мають розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.

На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входили до вказаних блоків.

При цьому на керівників та учасників силового блоку (незаконних збройних формувань) покладається забезпечення стійкості терористичної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків правоохоронними органами України і військовослужбовцями ЗС України. У свою чергу, на представників політичного блоку покладаються організація збору та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до терористичної діяльності, чим також забезпечується існування вказаної терористичної організації.

Так звана «луганська народна республіка» має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Так, на учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:

- створення так званих органів державної влади «луганської народної республіки» та організація їх діяльності;

- видання так званих нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «лнр»;

- організація та проведення незаконного референдуму на території Луганської області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «лнр»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації «лнр» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «лнр» (не передбачених законом збройних формувань) для забезпечення їх протиправної діяльності;

- налагодження взаємодії з терористичною організацією «донецька народна республіка» та її керівниками з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності терористичної організації «Луганська народна республіка», що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам України та Збройним Силам України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності »лнр», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- забезпечення учасників так званої «лнр» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На учасників силового блоку (не передбачених законом збройних формувань), відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:

- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників так званої «луганської народної республіки», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;

- створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;

- вербування нових учасників до складу силового блоку так званої «лнр» (не передбачених законом збройних формувань) та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Луганської області;

- вчинення терористичних актів та диверсій на території України;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу легітимну владу в Україні;

- захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;

- організація поставок зброї, бойових припасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації;

- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Луганської області про визнання суверенітету незаконного державного утворення так званої «лнр», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- організація виробництва, налагоджування ремонту деяких видів зброї та бойових припасів, створення військово-промислового комплексу так званої «лнр».

З квітня 2014 року по теперішній час, з метою реалізації злочинного плану, спрямованого на порушення територіальної цілісності України та зміну меж її території, представниками вищевказаних терористичних організацій здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури на території Донецької та Луганської областей, у тому числі збройні напади на військові частини Збройних Сил України, дислоковані в цих областях, та вчиняються інші злочини.

Крім того, з метою реалізації свого злочинного умислу та зміни меж території та державного кордону України невстановлені представники влади російської федерації використовували як військовослужбовців регулярних військ збройних сил рф, найманців, так і окремих громадян з невійськовими спеціальностями для їх участі в утворених за допомогою Російської федерації терористичних організаціях «донецька народна республіка» та «луганська народна республіка» та виконання покладених на них функцій з політичного, інформаційного, силового та іншого забезпечення їх діяльності.

13 квітня 2014 року через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14 квітня 2014 року №405/2014 затверджено рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну антитерористичну операцію (далі - АТО) із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 , далі за текстом - Закон № 1207-VІІ), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207-VІІ, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», місто Кадіївка територія Алчевського району Луганської області внесена до вказаного переліку територіальних громад, які перебувають в тимчасовій окупації з 07.04.2014 по теперішній час.

Так, у невстановлений досудовим розслідування дату та час, але не пізніше 22 лютого 2018 року ОСОБА_4 , будучи громадянкою України, перебуваючи у м. Стаханов (Кадіївка) Луганської області, діючи умисно та за власною ініціативою, встановила контакти з представниками окупаційної адміністрації, з метою отримання владних повноважень у незаконно створеному органі влади на території м. Стаханова (Кадіївка) та з подальшим наданням представникам рф допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, шляхом вчинення активних дій, спрямованих на забезпечення діяльності окупаційної адміністрації незаконно створеної представниками так званої «луганської народної республіки» за сприяння представників російської федерації на тимчасово окупованій території м. Стаханова (Кадіївка) Луганської області.

В подальшому ОСОБА_4 перебуваючи у м. Стаханов (Кадіївка) Луганської області, територія якого з 07.04.2014 по теперішній час тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора рф та незаконно створеної «луганської народної республіки» діючи умисно, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, всупереч передбачених Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» норм і законів, не пізніше 22.02.2018 (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена) прийняла пропозицію від невстановлених під час досудового розслідування осіб з числа представників незаконно створеної окупаційної адміністрації у м. Стаханов (Кадіївка) на добровільне зайняття посади - «заступника голови адміністрації міста Стаханова луганської народної республіки», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, створеному на тимчасово окупованій території Алчевського району Луганської області, у незаконному органі влади - «адміністрації міста Стаханова», розташованому за адресою: Луганська область м. Стаханов, вул. Кірова б.32,

Надалі ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді заступника голови адміністрації м. Стаханова (Кадіївка) у незаконному органі влади - «адміністрації міста Стаханова Луганської народної республіки», діючи умисно, підтримуючи діяльність окупаційної адміністрації рф у м. Стаханов (Кадіївка), використовуючи незаконно надані їй владні повноваження надала згоду на допомогу представникам іноземної держави - представникам окупаційної адміністрації держави-агресора рф у м. Стаханов (Кадіївка) шляхом виконання наданих їй доручень і завдань направлених на проведення підривної діяльності проти України та спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, та прийнявши активну участь в управлінні вищевказаним незаконним органом влади, діяльність якого спрямована на забезпечення безперешкодної роботи окупаційної адміністрації рф направленої на пропаганду та створення позитивного образу «русского мира» серед місцевого населення.

Так, 23.02.2018, ОСОБА_4 діючи умисно, перебуваючи у м. Стаханов (Кадіївка), усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, будучі «заступником голови незаконної окупаційної адміністрації міста Стаханова (Кадіївка)» прийняла участь у зйомках програми на пропагандиському каналі (мовою оригіналу) «новий канал новороссии» терористичної організації «луганської народної республіки», та під час інтерв`ю просувала пропагандисткий наратив про зростання економіки міста та якості життя громадян, які мешкають на території окупованого міста Стаханова (Кадіївка) завдяки втручанню окупаційної адміністрації м. Стаханова (Кадіївка), тим самим здійснила інформаційну діяльність у співпраці з державою - агресором спрямовану на дискредитацію дій української влади, сприяючи злочинній діяльності терористичної організації «луганська народна республіка» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки і втрати авторитету органів державної влади України, а також діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній й інформаційній безпеці України, з метою допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, своїми умисними діями вчиняючи державну зраду.

Надалі 14.04.2022, ОСОБА_4 діючи умисно, перебуваючи у м. Стаханов (Кадіївка), усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, будучі «заступником голови незаконної окупаційної адміністрації міста Стаханова (Кадіївка)» при проведенні громадських заходів на території так званої «луганської народної республіки» прийняла участь у вшануванні «пам`яті жертв української агресії проти донбасу» та висловила думку, що «стахоновчани ніколи не зможуть забути про ті страждання, які на Луганщину принесла українська влада» та висловила подяку (мовою оригіналу) «защитникам отечества», тим самим здійснила інформаційну діяльність у співпраці з державою - агресором спрямовану на дискредитацію дій української влади та Збройних сил України, підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та збройних формувань сприяючи злочинній діяльності терористичної організації «луганська народна республіка» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки і втрати авторитету органів державної влади України, а також діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній й інформаційній безпеці України, з метою допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, своїми умисними діями вчиняючи державну зраду.

26.05.2022 ОСОБА_4 , діючи умисно, перебуваючи у м. Стаханов, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, будучі «заступником голови незаконної окупаційної адміністрації міста Стаханова (Кадіївка)» та використовуючи надані їй владні повноваження, під час спілкування з невстановленими досудовим розслідуванням особами при проведенні заходів з приводу (мовою оригіналу) «дня российского предпринимательства» встановлений указом президента російської федерації від 18.10.2007 року № 1381 від імені «голови» незаконної окупаційної адміністрації м. Стаханова (Кадіївка) привітала зі святом представників бізнесу міста Стаханова (Кадіївка), впроваджуючи свято країни-агресора на території м. Стаханова (Кадіївка) тим самим здійснила інформаційну діяльність у співпраці з державою - агресором спрямовану на дискредитацію дій української влади, підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації сприяючи злочинній діяльності терористичної організації «Луганська народна республіка» щодо дестабілізації суспільно-політичної обстановки і втрати авторитету органів державної влади України, а також діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній й інформаційній безпеці України, з метою допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, своїми умисними діями вчиняючи державну зраду.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється в державній зраді, умисному вчиненні громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог, ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 169 (7290) від 05.08.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_4 на 09.08.2022, 10.08.2022, 11.08.2022, а також №178 (7299) від 17.08.2022 опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістку про виклик на 22.08.2022, 23.08.2022, 24.08.2022 за зазначеною в повістках адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000084 від 17.05.2022, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором 11.08.2022, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик на 09.08.2022, 10.08.2022, 11.08.2022 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 05.08.2022 та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 (7290) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 11.08.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме - у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_4 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Постановою прокурора від 29.08.2022 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій, захопленням та окупацією м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, конкретне фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 на цей час не відомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окуповані території Луганської області де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4

18.01.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська задоволено клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.11.2023 прокурором, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111 КК України, у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістки про виклик на 22.11.2023, 23.11.2023 та 24.11.2023 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 18.11.2023 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 232 (7630) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що знайомий з ОСОБА_4 багато років, оскільки навчались разом в одному класі. В травні місяці з мережи інтернет йому стало відомо, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначена на посаду заступника голови адміністрації м.Кадіївка (Стаханов) так званої «ЛНР» та безпосередньо здійснює свої функції на даній посаді.

- протоколом огляду від 26.05.2022, в ході якого оглянуто публікацію в мережі Інтернет, розміщену на сайті «Администрации города Стаханова Луганской Народной Республики» розміщена публікація під назвою: « Возобновляется личный прием граждан руководством Администрации города Стаханова », згідно з текстом якої ОСОБА_4 на посаді заступника адміністрації міста Стаханова здійснює особистий прийом громадян відповідно до графіку, оприлюдненого на сайті кожний четвер з 14:00 до 16:00 години за адресою: м. Стаханов, вул. Кірова, 32, кабінет 34. Вказаним оглядом підтверджується факт зайняття ОСОБА_4 посади у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, та перебування останньої на тимчасово окупованій території Луганської області;

- протоколом огляду від 19.06.2022, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, а саме публікацію розміщену 14 квітня 2022 0 19.40 на сайті Луганського інформаційного центру під назвою: « Жители ЛНР почтили память жертв украинской агрессии против Донбаса » в публікації зазначено: «… Представители администрации города, Народного Совета ЛНР и местные жителы возложили цветы к мемориалу памяти жертв украинской агрессии, расположеному в центре Стаханова. Заместитель главы администрации города АДРЕСА_2 отметила, что стахановчане никогда не смогут забыть о тех страданиях, которые на Луганщину принесла украинская власть». Вказаним оглядом підтверджується факт зайняття ОСОБА_4 посади у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, та перебування останньої на тимчасово окупованій території Луганської області;

- протоколом огляду від 19.06.2022, в ході якого оглянуто публікацію в мережі Інтернет, розміщену на сайті «Администрации города Стаханова Луганской Народной Республики» розміщена публікація під назвою: « Представители сферы бизнеса отмечены благодарностями главы Стаханова по случаю профессионального праздника ». В ході огляду встановлено публікацію наступного змісту : «Заместитель главы Администрации города АДРЕСА_2 от имени главы Администрации города АДРЕСА_3 поздравила предпринимателей с профессиональным праздником…». Вказаним оглядом підтверджується факт зайняття ОСОБА_4 посади у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, та перебування останньої на тимчасово окупованій території Луганської області;

- протоколом огляду від 06.07.2022, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, а саме публікацію на відеохостингу You Tube каналом « Администрация города Стаханов » під назвою : « На вопросы ответила зам.главы Администрации г. Стаханов Наталья Жулинская ». Вказаним оглядом підтверджується факт зайняття ОСОБА_4 посади у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, та перебування останньої на тимчасово окупованій території Луганської області ;

- протоколом огляду від 25.07.2022, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, розміщену на сайті «Администрации города Стаханова Луганской Народной Республики» під назвою « Положение об администрации ». Вказаним оглядом підтверджується факт створення незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, а саме «Администрации города Стаханова луганской народной республики» в якому ОСОБА_4 займає посаду заступника керівника в незаконно створеній адміністрації;

- протоколом огляду від 28.07.2022, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, розміщену на сайтах «Правительство Луганской Народной Республики» та «Администрация города Стаханова Луганской Народной Республики», во вкладці «Заместители главы Администрации» зазначені заступники голови Адміністрації міста Стаханова серед заступників значиться прізвище ОСОБА_4 , адреса та час прийому. Вказаним оглядом підтверджується факт зайняття ОСОБА_4 посади у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, та перебування останньої на тимчасово окупованій території Луганської області;

- висновком експерта № 404 від 05.10.2023 особу ОСОБА_4 підтверджено;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

29.08.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваної ОСОБА_4 .

17.11.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено у зв`язку із необхідністю проведення слідчих та процесуальних дій стосовно підозрюваної ОСОБА_4 .

Згідно Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, організації категорично забороняється здійснювати будь-яке втручання або діяльність політичного, військового, релігійного чи расового характеру, у зв`язку з чим співпраця каналами Інтерполу щодо вказаної особи є неможливою.

Таким чином, офіційно оголосити підозрювану ОСОБА_4 в міжнародний розшук не надається можливим через суперечність правилам Інтерполу.

Про факт переховування підозрюваної ОСОБА_4 від слідства та суду свідчить те, що вона на виклик до прокурора для проведення слідчих дій, вручення підозри не з`явилась, а тому в повній мірі можна стверджувати про переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відомості про переховування підозрюваної ОСОБА_4 підтверджуються опублікованими повістками про виклик, наведені у цьому клопотанні, ухвалою слідчого судді, в якій констатовано факт неприбуття підозрюваної до суду.

Враховуючи те, що підозрювана належним чином викликалась для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що на опублікованих фото ОСОБА_4 у квітні-травні 2022 року перебувала на території м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області, тобто на території України, яка на цей час тимчасово окупована рф та незаконними збройними формуваннями, з урахуванням наведеного необхідно вважати, що підозрювана ОСОБА_4 переховується від органів досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена території відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1)частина території України, в межах якої збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2)частина території України в межах якої збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - Перелік), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 Алчевський район Луганської області є тимчасово окупованою територією України з 07.04.2014.

Таким чином, факт тимчасової окупації території міста Кадіївка Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 :

-обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України;

-переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклик прокурора, зокрема, не прибула на виклик без поважної причини 9 разів);

-перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, прокурор вказує про наявність достатніх підстав для проведення у кримінальному провадженні №0000084 від 17.05.2022 стосовно підозрюваної ОСОБА_4 спеціального досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені внесеного до ЄРДР за №0000084 від 17.05.2022, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог, ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 169 (7290) від 05.08.2022, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_4 на 09.08.2022, 10.08.2022, 11.08.2022, а також №178 (7299) від 17.08.2022 опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістку про виклик на 22.08.2022, 23.08.2022, 24.08.2022 за зазначеною в повістках адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000084 від 17.05.2022, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

11.08.2022 прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик на 09.08.2022, 10.08.2022, 11.08.2022 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 05.08.2022 та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 11.08.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме - у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

18.11.2023 прокурором, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111 КК України, у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістки про виклик на 22.11.2023, 23.11.2023 та 24.11.2023 на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 18.11.2023 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 232 (7630) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованому йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване їй правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрювана постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити її точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваної на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою прокурора від 29.08.2022 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук.

18.01.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська задоволено клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1. 2. ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно показань свідків перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрювана переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Отже, матеріалами клопотання також підтверджено, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність підозрюваної до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5, КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Сєвєродонецької окружної прокуратури в Луганській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 17.05.2022, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 17.05.2022, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 16-05 годині 01.12.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1