КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/5118/2023 Категорія: ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України
ЄУН: 760/4314/23 Суддя у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000335, внесеному до ЄРДР 27 грудня 2022 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2023 року,яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ніжиловичи, Макарівського р-ну, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що обвинувачений у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у невстановленої особи придбав пістолет «ПМ». Достовірно розуміючи, що вищевказаний предмет є вогнепальною зброєю, ОСОБА_6 без передбаченого законом дозволу почав зберігати та переносити при собі, порушивши своїми умисними діями Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року.

27 грудня 2022 року близько 16.40 год. ОСОБА_6 без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі у наплічній сумці пістолет «Макарова», прибув на територію Центрального залізничного вокзалу станції «Київ-Пасажирський», розташованого за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1. Зайшовши через центральний вхід до приміщення залізничного вокзалу, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції, які в ході поверхневої перевірки в наплічній сумці останнього, яку він переносив при собі, виявили пістолет «ПМ», схожий на вогнепальну зброю, який у подальшому під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України було вилучено та направлено на експертне дослідження на предмет встановлення належності до вогнепальної зброї.

Згідно з висновком судової балістичної експертизи № СЕ-19/111-22/56408-БЛ від 28 грудня 2022 року наданий на дослідження пістолет належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, є самозарядним пістолетом «ПМ», номер на запобіжнику НОМЕР_1 , номер на магазині НОМЕР_2 , калібр 9х18 мм, виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби.

Крім того, 29 грудня 2022 року при проведенні обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , виявлено 130 предметів, схожих на набої до вогнепальної зброї різної належності, які ОСОБА_6 , достеменно розуміючи, що вищевказані предмети є боєприпасами до нарізної та гладкоствольної вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем проживання.

Згідно з висновком судової балістичної експертизи № СЕ-19/111-23/651-БЛ від 13 січня 2023 року з числа наданих на дослідження 130 патронів:

- 50 патронів з маркуванням «НОМЕР_3» належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є пістолетними патронам калібру 9х18 мм, що споряджені безоболонковими кулями (саморобного виготовлення) з м`якого металу сірого кольору, що не притягується магнітом та можуть бути використані для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 9х18 мм, а саме пістолетів (ПМ), (АПС), пістолет-кулеметів (ПП-19 ГП-90, ПП-91), пістолетів (Форт - 12, Форт - 14, Форт - 17) - даний перелік не є вичерпним;

- 25 патронів належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є пістолетними патронами, калібру 9х18 мм, з яких: 11 патронів з маркуванням «НОМЕР_4», 2 патрони з маркуванням «НОМЕР_5», один патрон з маркуванням «НОМЕР_6», один патрон з маркуванням «НОМЕР_7», один патрон з маркуванням «НОМЕР_8» споряджені оболонковими кулями зі сталевим осердям; 5 патронів маркуванням «НОМЕР_9» та 3 патрони з маркуванням «ФОРТ НОМЕР_9» споряджені оболонковими кулями зі свинцевим осердям; оди патрон «УС» (зменшеної швидкості кулі), з маркуванням «НОМЕР_10» споряджений оболонковою кулею зі сталевим осердям. Патрони призначені для стрільби з нарізної вогнепальної зброї, калібру 9х18 мм, а саме пістолетів (ПМ), (АПС), пістолет-кулеметів (ПП-19, ПП-90, ПП-91), пістолетів (Форт 12, Форт - 14, Форт - 17) - даний перелік не є вичерпним;

- 45 патронів групи №2 з маркуванням «НОМЕР_11.» належать до боєприпасів до гладкоствольної вогнепальної зброї, є пістолетними патронами, калібру 9 мм Р.А., які споряджені кулями із еластичного матеріалу чорного кольору. Патрони призначені для стрільби зі зброї відповідного виду, типу та калібру, а саме пістолетів, калібру 9 мм Р.А.:

- 10 патронів групи №3 з маркуванням «.НОМЕР_12.» належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є мисливськими гвинтівковими патронами, калібру .НОМЕР_12., що споряджені оболонковими експансивними кулями зі свинцевим осердям. Патрони призначені для стрільби зі зброї відповідного виду, дипу та калібру, а саме мисливських карабінів, калібру .НОМЕР_12.

3 числа наданих на дослідження 130 патронів:

- 50 патронів з маркуванням «НОМЕР_3» виготовлені саморобним способом, шляхом споряджання стріляної гільзи (промислового виробництва) кулею, капсулем та метальним (пороховим) зарядом. Кулі патронів виготовлені саморобним способом із м`якого металу сірого кольору, що не притягується магнітом;

- 25 патронів, з яких: 11 патронів з маркуванням «НОМЕР_4», 2 патрони з маркуванням «НОМЕР_5», один патрон з маркуванням «НОМЕР_6», один патрон з маркуванням «НОМЕР_7», один патрон з маркуванням «НОМЕР_8», 5 патронів з маркуванням «НОМЕР_9», 3 патрони з маркуванням «ФОРТ НОМЕР_9», один патрон з маркуванням «НОМЕР_10» виготовлені промисловим способом;

- 45 патронів з маркуванням «НОМЕР_13.» виготовлені промисловим способом;

-10 патронів з маркуванням «.НОМЕР_12.» виготовлені промисловим способом.

3. 3 числа наданих на дослідження 130 патронів:

- 50 патронів з маркуванням «НОМЕР_14» придатні до стрільби;

- 21 патрон, з яких: 11 патронів з маркуванням «НОМЕР_4», 5 патронів з маркуванням «НОМЕР_9», 3 патрони з маркуванням «ФОРТ НОМЕР_9», 2 патрони з маркуванням «НОМЕР_5» - придатні до стрільби;

- складові частини 4 патронів, з яких: один патрон з маркуванням «НОМЕР_8», один патрон з маркуванням «НОМЕР_6», один патрон з маркуванням «НОМЕР_7», один патрон з маркуванням «НОМЕР_10» - придатні для забезпечення проведення пострілів;

- 45 патронів з маркуванням «НОМЕР_11.» - придатні до стрільби;

- 10 патронів з маркуванням «.НОМЕР_12.» - придатні до стрільби.»

Крім того, 29 грудня 2022 року при проведенні на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , у кімнаті, в якій проживає ОСОБА_6 , виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, схожою на канабіс, який було поміщено до спеціального пакету ЕХР0148323, після чого там же виявлено предмет, схожий на приладдя для вживання канабісу зі слідами смол, що поміщено до спеціального пакету ЕХР0148324.

За висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/111-23/492-НЗПРАП від 13 січня 2023 року надана на дослідження, речовина рослинного походження зеленого кольору, є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, становить 3,44 г.

В нашаруванні речовини чорно-коричневого кольору на предметі виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 1,419г.

Екстракт канабісу, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (зі змінами) «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 1» «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці І» «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно з наказом № 634 від 29 липня 2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 1 серпня 2000 року № 188» до 0,3г екстракту канабісу є невеликим розміром, від 50,0 до 500,0 г є великим розміром, 500,0 г і більше є особливо великим розміром.»

Вищезазначену речовину рослинного походження та приладдя ОСОБА_6 незаконно зберігав без мети збуту за місцем свого проживання.

Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та доля речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити, пом`якшити призначене покарання, застосувавши ст. ст. 75, 76 КК України, та звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений зазначає, що згідно з матеріалами кримінального провадження з самого початку розслідування він співпрацював зі слідством, надавав вичерпні пояснення на стадії досудового і судового слідства, які не викликали у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності, визнавав свою вину у повному обсязі, щиро покаявся, що зафіксовано у матеріалах судового слідства, а тому вважає вирок суду незаконним внаслідок невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого.?

Обвинувачений вважає, що суд першої інстанції, призначаючи йому покарання, не в повній мірі врахував, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував, у шлюбі не перебуває (розірвано за його позовною заявою рішенням суду від 18 березня 2016 року у справі № 754/2918/16-ц) та самостійно виховує неповнолітню доньку, 2011 року народження, повністю забезпечує її потреби без сторонньої допомоги, зокрема, з боку її матері, постійно приймає участь в її житті та вихованні, піклується про її стан здоров`я, що підтверджується відповідними доказами, наданими ним у додатках, також має на утриманні непрацездатну матір пенсійного віку, вину на досудовому слідстві та суді визнав повністю, зібрані по справі докази не оспорював та всіляко сприяв розслідуванню даного кримінального провадження.

Окрім того, на думку обвинуваченого, при ухваленні вироку судом не було враховано відсутність обтяжуючих покарання обставин, у зв`язку з чим апелянт вважає призначене судом першої інстанції покарання таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а вирок таким, що підлягає зміні із обранням більш м`якого покарання відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України, зокрема, звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до матеріалів судового провадження під час судового розгляду фактичні обставини кримінального правопорушення ніким не оспорювалися, і дослідження доказів щодо цих обставин судом визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, перевірці апеляційним судом не підлягають.

За встановлених судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень дії обвинуваченого правильно кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 263 КК України як зберігання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу;

- за ч.1 ст. 309 КК України незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Фактичні обставини кримінальних правопорушень та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються жодним з учасників судового розгляду.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх непереконливими.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами та доповненнями, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції наведені вимоги дотримані.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та розміру покарання, місцевий суд врахувавступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме, їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, не одружений, не працює, має малолітню доньку, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, від його дій не настало тяжких наслідків, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжуються покарання, та дійшов висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді арешту, за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, але у мінімальних межах, передбачених санкцій цієї статті.

Крім того, при призначенні остаточного покарання суд дійшов висновку про застосування положень ч.1 ст. 70 та ст. 72 КК України, та призначення остаточного покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

При цьому судом не встановлено підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 та ст. 75 КК України.

При цьому колегія суддів враховує, що докази на підтвердження доводів апеляційної скарги, у т.ч. про те, що він самостійно виховує доньку, що у нього на утриманні перебуває не тільки донька, але й непрацездатна мама пенсійного віку, долучені обвинуваченим до апеляційної скарги та не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не приймає вказані обставини до уваги, оскільки згідно з наявними у матеріалах кримінального провадження даними обвинувачений не працює, достатніх доказів на підтвердження того, що він самостійно утримує доньку та матір пенсійного віку обвинуваченим до суду апеляційної інстанції не надано, як і доказів на підтвердження того, що мати дитини - колишня дружина обвинуваченого - не займається вихованням та утриманням дитини.

Інші обставини, на неврахування яких посилається обвинувачений, були враховані судом при призначенні покарання ОСОБА_6 , що підтверджується змістом оскаржуваного вироку.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо призначеного обвинуваченому як за кожне кримінальне правопорушення окремо, так і за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання та вважає, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, можливо лише з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, і підстави для пом`якшення йому із застосуванням положень ст. 69 КК України розміру призначеного покарання, як і звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, відсутні, оскільки обставини справи та дані про особу обвинуваченого, встановлені судом, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції, а, відтак, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4