Справа 556/3323/23
Номер провадження 1-кп/556/257/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 315

20.12.2023 смт Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 15.10.2023 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених

ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

Кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 , було вчинено за таких обставин:

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , в кінці 2020 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), діючи у супереч вимогам пунктів 16,17,18,21,23, Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (із змінами та доповненнями) (далі положення), тобто без проходження медичного огляду у порядку, встановленим Міністерством охорони здоров`я України, а також без підготовки або перепідготовки відповідно до встановлених планів і програм з навчання керування транспортними засобами без складання теоретичних і практичних іспитів на знання Правил дорожнього руху, інших предметів передбачених програмою підготовки або перепідготовки, на перевірку навичок керування транспортними засобами відповідних категорій, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне набуття та підтвердження свого права на управління транспортними засобами, придбав за грошову винагороду у невстановленої особи завідомо підроблений документ - посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії А та В, серії НОМЕР_1 видане ТСЦ №6845 на ім`я ОСОБА_3 .

Після чого, 15.10.2023 року об 01 год. 48 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», д.н.з НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Центральній, що в с. Хиночі, Вараського району Рівненської області, був зупинений працівниками поліції ВП № 1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області. На законну вимогу працівника поліції пред`явити водійське посвідчення у ОСОБА_3 , виник умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 . Реалізуючи задумане ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 підроблене, використав даний документ шляхом пред`явлення посвідчення працівникам поліції.

Під час перевірки за Єдиним держаним реєстром МВС працівниками ТСЦ №5644 було встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 гр. ОСОБА_3 не видавалось.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано підозрюється у використані завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Крім цього, в кінці 2020 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) громадянин ОСОБА_3 , під час того як перебував вдома за місцем свого проживання, в мережі інтернет побачив оголошення про швидке оформлення водійського посвідчення. Тоді ж в нього виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документа, який видається установою та надає права з метою використання його іншою особою, а саме водійського посвідчення на власне ім`я. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення останній в подальшому скориставшись інтернет сайтом (під час досудового розслідування не вдалося встановити сайт), зв`язався з невстановленою особою, в ході спілкування з якою, домовився про виготовлення, подальше придбання та оплату вартості підробленого водійського посвідчення за грошову винагороду. В подальшому ОСОБА_3 , передав особисто невстановленій особі копію свого паспорта та підпису з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення. Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, невстановлена особа підробила посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 , яке видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою. В подальшому усвідомлюючи протиправність своїх дій ОСОБА_3 , всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» отримав від невстановленої особи, завідомо для нього підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано підозрюється в пособництві у підробленні посвідчення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки, ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Разом з обвинувальним актом прокурор надав письмову заяву ОСОБА_4 , з якої вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саме у тому, що в кінці 2020 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) я, діючи у супереч вимогам пунктів 16,17,18,21,23, Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (із змінами та доповненнями) (далі положення), тобто без проходження медичного огляду у порядку, встановленим Міністерством охорони здоров`я України, а також без підготовки або перепідготовки відповідно до встановлених планів і програм з навчання керування транспортними засобами без складання теоретичних і практичних іспитів на знання Правил дорожнього руху, інших предметів передбачених програмою підготовки або перепідготовки, на перевірку навичок керування транспортними засобами відповідних категорій, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне набуття та підтвердження свого права на управління транспортними засобами, придбав за грошову винагороду у невстановленої особи завідомо підроблений документ - посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії А та В, серії НОМЕР_1 видане ТСЦ №6845 на ім`я ОСОБА_3 .

Після чого, 15.10.2023 року об 01 год. 48 хв., я, керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», д.н.з НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Центральній, що в с. Хиночі, Вараського району Рінвенської області, був зупинений працівниками поліції ВП № 1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області. На законну вимогу працівника поліції пред`явити водійське посвідчення у мене, виник умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 . Реалізуючи задумане я, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 підроблене, використав даний документ шляхом пред`явлення посвідчення працівникам поліції.

Крім того в кінці 2020 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) я, під час того як перебував вдома за місцем свого проживання, в мережі інтернет побачив оголошення про швидке оформлення водійського посвідчення. Тоді ж в мене виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого документа, який видається установою та надає права з метою використання його іншою особою, а саме водійського посвідчення на власне ім`я. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення останній в подальшому скориставшись інтернет сайтом (під час досудового розслідування не вдалося встановити сайт), зв`язався з невстановленою особою, в ході спілкування з якою, домовився про виготовлення, подальше придбання та оплату вартості підробленого водійського посвідчення за грошову винагороду. В

подальшому я передав особисто невстановленій особі копію свого паспорта та підпису з метою внесення їх до підробленого водійського посвідчення. Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, невстановлена особа підробила посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_3 , яке видається установою і надає права, з метою використання його іншою особою. В подальшому усвідомлюючи протиправність своїх дій я, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» отримав від невстановленої особи, завідомо для мене підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 ..

Не оспорює встановлені в ході досудового розслідування обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Також у вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_3 , ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Заява підписана у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 , кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 , у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України як пособництво у підроблені документа та використання завідомо підробленого документа.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який раніше не судимий, не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.ч.1,4 ст. 358 КК України, у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

У відповідності до вимог ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Вартість витрат на залучення експертів підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Запобіжний захід щодо обвинуваченого, а також інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувався.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень.

Речові докази, а саме: бланк посвідчення водія з серійним номером документу НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_3 який упаковано до сейф- пакету «Експертна служба України №2749510 зберігати при матеріалах справи.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області з урахуванням особливостей, передбачених ч.1ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: