САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3062/23
Провадження № 1-кп/726/193/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0001148 від 06.12.2023 по обвинувальному акту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Чернівецької області, Хотинського району, села Рухотин, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, одруженого, офіційно працюючого, раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , що 05.12.2023 року близько 17 години 00 хвилин перебуваючи за адресою: м. Чернівці, вулиця Коломийська, 9 Г, вчинив словесну суперечку з потерпілим ОСОБА_5 , в ході якої діючи з умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар рукою, а саме кулаком в область верхньої губи, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рвана рана верхньої губи справа, який згідно висновку експерта № 843 екс від 06.12.2023, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: в умисному легкому тілесному ушкодженні, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 125 ч.2 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності.

Прокурор у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонувала порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та прохання призначити покарання обвинуваченому згідно чинного законодавства та те, що він немає до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_4 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідженням матеріалів справи.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.2 КК України, за обставин наведених у вироку. З огляду на наведене, виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ст. 125 ч.2 КК України, оскільки останній вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, дані про особу винного, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога.

Обставин, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить визнання вини, щире каяття та сприяння розкриття злочину.

Обставин, згідно ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, виходячи з засад співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При цьому, суд виходить як із суспільної небезпеки вчиненого, відсутності обтяжуючих покарання обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, думку потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, який просив суд призначити покарання обвинуваченому згідно чинного законодавства, також те, що претензій матеріального та морального характеру до нього немає, приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу в дохід держави, яке буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не було заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Головуючий суддяОСОБА_1