1Справа № 335/9397/23 1-кп/335/840/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 за адресою: вул. Перемоги, буд. 107-Б, м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001378 від 28 серпня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Калкаман Єрмаковського району Павлоградської області Казахстану, громадянина України, із середньою професійною освітою, не одруженого, маючого неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , взятого на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 22 січня 1992 року за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 140 Кримінального кодексу України (далі КК України) (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 12 травня 1995 року за відбуттям строку покарання;

вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 14 серпня 1996 року за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 08 січня 2000 року за відбуттям строку покарання;

вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 23 липня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу розміром 850 грн.;

вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 28 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

11.08.2023 приблизно о 08:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло, діючи умисно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 знайшов ключ від вищевказаної кімнати, відчинив до неї двері та проник в житло, звідки таємно викрав кавову машину марки «DeLongi ETAM 29.660 SB Autentica Cappuccino» сіро-чорного кольору, вартістю 13 999,30 грн., блендер марки «Braun Multi Quick 3» біло-сірого кольору, вартістю 1 771,00 грн., мікрохвильову піч марки «Samsung M1712NR» в корпусі білого кольору, вартістю 1 399,67 грн., які на праві власності належать ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 17 169,97 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті не оспорював та зазначив, що 11.08.2023 приблизно о 08:00 год. він прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де раніше мешкав у к. 12. У тумбочці між кімнатами він знайшов ключі від іншої кімнати № 17, за допомогою яких відкрив вказану кімнату, звідки таємно викрав кавову машину, мікрохвильову піч та блендер. У подальшому блендер здав в ломбард за 800 грн. Мікрохвильову піч та кавову машину продав на ринку «Анголенко», за скільки не пам`ятає. Гроші, отримані від продажу, витратив на випивку. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась про день час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, в якій зазначила, що цивільний позов підтримує та просить його задовольнити.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку, та висновку експерта щодо вартості викраденого майна. При цьому, судом було роз`яснено учасникам процесу про позбавлення їх права на оскарження даних обставин в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При цьому, враховуючи кваліфікуючі ознаки, зазначені у диспозиції ч. 4 ст. 185 КК України, суд вважає за необхідне виключити з обсягу обвинувачення, що визнається судом доведеним, посилання на вчинення крадіжки повторно та поєднання крадіжки з проникненням у житло, як це вказувалось в обвинувальному акті.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, спричинених наслідків кримінальним правопорушенням заподіяна матеріальна шкода потерпілій, яка наразі не відшкодована.

Суд також враховує особу ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, зареєстрований як внутрішньо переміщена особа у м. Запоріжжі, не одружений, має неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, однак за станом здоров`я має такі діагнози: кіста правої легені; міопія слабкого ступеню; ангіопатія сітківки обох очей; психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності; синдром схуднення І ст. змішаного генезу. На теперішній час стан здоров`я задовільний, перебувати в умовах слідчого ізолятора може.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення злочину, його мету та мотиви, дані про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, а саме те, що він усвідомив протиправність своєї поведінки та жалкує про вчинене, суд, з урахуванням думки прокурора вважає, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, як про це просила сторона захисту у судових дебатах, судом не встановлено.

Беручи до уваги, що злочин ОСОБА_4 скоїв під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 28.05.2020, яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, покарання йому слід призначити у відповідності до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за попереднім вироком.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що ОСОБА_4 , будучі раніше засудженим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став та вчинив новий корисливий злочин, що свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення протиправних діянь та небажання його ставати на шлях виправлення, тому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості і обставин вчинення кримінального правопорушення, суд доходить висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та вважає достатнім та необхідним призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого слід залишити в порядку ст. 377 КПК України до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з 11 вересня 2023 р., тобто з дня взяття його під варту.

На підставі ст. 72 КК України в строк покарання слід зарахувати період знаходження ОСОБА_4 під вартою при попередньому ув`язненні з 11 вересня 2023 р. по 07 листопада 2023 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 на суму 24 000,00 грн. суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Так, до матеріалів цивільного позову потерпілою не було долучено доказів вартості викраденого в неї майна саме на суму 24 000,00 грн.

У той же час, в межах висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, вартість викраденого майна, встановлена висновком експерта судової товарознавчої експертизи № 254 від 31.08.2023, становить загальну суму 17 169,97 грн., у тому числі вартість кавової машини марки «DeLongi ETAM 29.660 SB Autentica Cappuccino» 13 999,30 грн., блендеру марки «Braun Multi Quick 3» біло-сірого кольору 1 771,00 грн., мікрохвильової печі марки «Samsung M1712NR» 1 399,67 грн.

Отже, цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню у межах доведеної вартості викраденого майна, а саме розміром 17 169,97 грн.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 28 травня 2020 року, від відбування якого ОСОБА_4 було звільнено умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 28 днів, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня взяття його під варту 11 вересня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України в строк відбуття покарання зарахувати період знаходження ОСОБА_4 в місцях попереднього ув`язнення з 11 вересня 2023 року по 07 листопада 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду, завдану злочином, розміром 17 169 (сімнадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 97 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Речові докази: два замки (серцевина врізного замку та врізний замок) та ключі до них, сліди папілярних узорів, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України судом проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам судового провадження, які присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1