ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/5355/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/663/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 9 жовтня 2023 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_8 в особі адвоката ОСОБА_9 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

18 вересня 2023 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

В своїй скарзі адвокат ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 зазначила, що 30 червня 2023 року дізнавач Сектору дізнання Відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Органом дізнання допитано в якості потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , але не було взято до уваги висновки судово-медичної експертизи, а тільки враховані свідчення ОСОБА_10 . Отже, оскаржувана постанова не містить жодного мотивування і обґрунтування, виходячи із конкретних перевірених під час досудового розслідування фактичних обставин справи.

Просила скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 30 червня 2023 року, винесену дізнавачем сектору дізнання Відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНГ в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156 від 16 червня 2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 9 жовтня 2023 року було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_8 в особі адвоката ОСОБА_9 з тих підстав, що рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є законним, обґрунтованим та прийнятим після проведення всебічного і повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, кожному з доказів надано належну оцінку, зміст постанови відповідає фактичним обставинам, встановленим як в ході кримінального провадження, так і під час судового розгляду скарги.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 30 червня 2023 року, винесену дізнавачем сектору дізнання Відділення поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000156 від 16.06.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що оскаржувана постанова жодним чином невмотивована та в ній не наведено належного обґрунтування висновків слідчого щодо законності закриття кримінального провадження, не вказано жодних фактичних обставин справи, осіб, яких допитано як свідків, отримання інших доказів та оцінка їх слідчим.

Зазначає, що з постанови та матеріалів кримінального провадження вбачається, що при проведенні досудового розслідування в ході допиту в якості свідка ОСОБА_11 встановлено, що під час конфлікту остання бачила як ОСОБА_10 штовхнув ОСОБА_8 , внаслідок чого вона впала на землю.

Вказує, що дізнавач в судовому засіданні та прокурор наполягали на тому, що у ОСОБА_10 відсутній був прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, але суб`єктивна сторона правопорушення характеризується тільки умисною винною.

Зауважує, що коли ОСОБА_10 штовхав потерпілу ОСОБА_8 він усвідомлював, що завдасть їй шкоди, інакше, чому б він її штовхав.

Крім того вказує, що необережність, душевне хвилювання ОСОБА_10 не зазначалось та не виявлялось в ході досудового слідства, не встановлювався мотив вчинення злочину.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_9 підтримала подану апеляційну скаргу без доповнень.

Потерпіла у провадженні ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу та вказала, що ОСОБА_10 її штовхнув, вона впала. Вважає ОСОБА_10 небезпечним для суспільства.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що тілесні ушкодження спричинені внаслідок необережних дій та під час досудового розслідування не було встановлено умислу на спричинення ушкоджень ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, слідчого, ОСОБА_8 , її представника - адвоката ОСОБА_9 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишились неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що дізнавач провів усі необхідні слідчі дії, дослідив всебічно, повно і неупереджено всі обставини кримінального провадження, висновки дізнавача, викладені у постанові про закриття кримінального провадження, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на зібраних дізнавачем доказах, які вказують на відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 України, що стало безпосередньою підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 15 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000156 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 1 матеріалів кримінального провадження №0000156).

Із фабули витягу з ЄРДР випливає, що 15 червня 2023 року до Відділення поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_8 про те, що 15 червня 2023 року приблизно о 12 год. ОСОБА_10 , знаходячись у подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , наніс останній тілесні ушкодження.

В ході досудового розслідування, 16 червня 2023 року була допитана ОСОБА_8 та пояснила, що 15 червня 2023 року в ході конфлікту з ОСОБА_10 , він її штовхнув, в стані афекту вона не пам`ятає куди. Після чого, почалась сварка вже з її донькою ОСОБА_11 , якій ОСОБА_10 почав погрожувати, згодом її донька підняла з гілку см. 40 та діаметрів 4 см та почала наносити нею удари ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_10 вихопив гілку обома руками та перекрутивши її спиною до себе притиснув силою цією палкою до своїх грудей, надавлюючи палицею їй на грудну частину, її донька звільнила свою ліву руку та схопила ОСОБА_10 за пахову область, внаслідок чого останній її звільнив, після чого вони чекали на поліцію, яку викликав ОСОБА_10 (а.с. 12-13 матеріалів кримінального провадження №0000156).

Крім того, допитана в ході досудового розслідування ОСОБА_11 надала аналогічні пояснення, які дала ОСОБА_8 (а.с. 10 матеріалів кримінального провадження №0000156).

Також, в матеріалах кримінального провадження міститься висновок експерта №1073п від 16 червня 2023 року, відповідно до якого, садна в ділянці лівого колінного суглобу з розповсюдженням на ліву гомілку та синець з саднами в ділянці правого колінного суглоба, садно в ділянці правого передпліччя у ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с. 17-18 матеріалів кримінального провадження №0000156).

Із письмових пояснень ОСОБА_10 від 29 червня 2023 року випливає, що в нього виник конфлікт зі своєю сестрою ОСОБА_8 та її донькою ОСОБА_11 . В ході цього конфлікту, ОСОБА_8 схопила його обома руками за сорочку та почала тягнути на себе. В цей момент він відштовхнув ОСОБА_8 з метою вирватися та щоб остання не нанесла йому тілесних ушкоджень. Від його поштовху ОСОБА_8 впала на землю, в цей момент ОСОБА_11 схопила суху гілку, яка лежала на землі та накинулась на нього, нанесла гілкою йому 4 удари по правій руці. Після останнього удару він схопив гілку та почав її вихоплювати, а ОСОБА_11 лівою рукою схопила його в область правої грудної м`язи та силою потягнула до себе, подряпав його. Після того, як він вирвався від ОСОБА_11 , він викликав поліцію (а.с. 19 матеріалів кримінального провадження №0000156).

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження описано проведені слідчі дії, докладно викладено встановлені дізнавачем обставини кримінального провадження, проведено ґрунтовний аналіз отриманої інформації та наведені мотиви, за яких дізнавач дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Так, кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України настає за умисне легке тілесне ушкодження.

Умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження з суб`єктивної сторони характеризується тільки умисною формою вини.

Відповідно до ст. 24 КК України, умисел поділяється на прямий і непрямий.

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, а непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припустила їх настання.

Відповідно до закону при прямому умислі винний передбачає наслідки як можливий або неминучий результат свого суспільно небезпечного діяння, а при непрямому умислі він передбачає лише можливість настання таких наслідків.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що ОСОБА_10 штовхаючи руками ОСОБА_8 , не бажав настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, а саме того, що від поштовху ОСОБА_8 може впасти і вдаритися та отримати тілесні ушкодження.

Отже, оскільки законом України про кримінальну відповідальність не передбачено відповідальності за необережне спричинення легких тілесних ушкоджень, дізнавач правильно закрив кримінальне провадження.

Переконливих доводів, які б ставили під сумнів законність і умотивованість наведених висновків в постанові про закриття кримінального провадження, апеляційна скарга не містить.

При цьому, доводи про те, що оскаржувана постанова не містить інформації щодо фактичних обставин справи, осіб, яких допитано та отримання інших доказів спростовуються змістом такої постанови.

Враховуючи, що слідчим суддею прийнято правильне рішення, апеляційний суд, з огляду на повноваження надані ч. 3 ст. 407 КПК України, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 9 жовтня 2023 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_8 в особі адвоката ОСОБА_9 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 332/5355/23