Провадження № 1-кс/742/2345/23
Єдиний унікальний № 742/4670/21
УХВАЛА

27 грудня 2023 року місто Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Прилуки заяву ОСОБА_3 про відвід дізнавача у кримінальному провадженні №0000043 від 06.02.2021 за ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Потерпіла ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000043 від 06.02.2021 за ст. 356 КК України, звернулася до слідчого судді із заявою про відвід старшого дізнавача Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 та процесуального керівника ОСОБА_5 від розслідування вказаного кримінального провадження.

В обґрунтування заяви зазначає, що 04.04.2023 отримала поштове відправлення з Прилуцької окружної прокуратури з відповіддю на її скаргу та копію постанови про закриття кримінального провадження від 25.06.2022 року. Ознайомившись з постановою про закриття кримінального провадження №0000043, вона не може погодитися з законністю прийнятого рішення з наступних причин.

Заява ОСОБА_3 стосується перш за все неналежного розслідування кримінального провадження, порушення її процесуальних прав як потерпілої, ігнорування її клопотань особою, що проводить розслідування та неналежну організацію процесуального керівництва ходом розслідування.

Неналежне розслідування полягає у повній бездіяльності старшого дізнавача ОСОБА_6 , який не проявляє жодної ініціативи щодо встановлення об`єктивних обставин справи, а саме: не зважаючи на те, що злочин носить майновий характер, він не зробив огляд викраденого майна, не призначив товарознавчу експертизу для з`ясування суми нанесених збитків, постійно приймає рішення по закриттю провадження, при ньому не повідомляючи її, як потерпілу про прийняте процесуальне рішення, чим грубо порушує її процесуальні права. В провадженні явно проглядаються ознаки злочину, передбаченого ст. 356 КК України (самоуправство), хоча вона вважає, що там є ознаки грабежу, бо частина відкрито викрадених речей до цього часу їй не повернута і з боку органів розслідування ніяких дій щодо відновлення її прав не приймається. Наявність ознак відкритого заволодіння особистим майном грубо ігнорується слідством. Те, що відбувається з боку працівників правоохоронних органів вона не може розцінювати інакше як корупція і особиста зацікавленість у результатах розслідування. ОСОБА_3 зверталася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, представники якої проводили перевірку і які вбачають ознаки злочинів у цій справі. Всі юристи, які знають про що справу теж вбачають, а старший дізнавач ОСОБА_6 та прокурор Шкеть не вбачають ознак злочину. ОСОБА_3 не могла отримати навіть копію постанови про закриття кримінального провадження, бо ОСОБА_6 сказав, що у нього немає матеріалів, навіть в електронному варіанті, а прокурор ОСОБА_5 тримаючи матеріали у руках на особистому прийомі, не надав їй копію вказаної постанови, щоб вона могла оскаржити її до суду. ОСОБА_3 зверталася зі скаргою до прокуратури Чернігівської області, але її скаргу двічі направили на розгляд в орган, дії якого вона оскаржує.

Читаючи постанову про закриття кримінального провадження, вона не знайшла будь-якої юридичної оцінки щодо наявності, чи відсутності ознак злочину, передбаченого ст. 186 КК України, на який вона неодноразово вказувала. Старший дізнавач ОСОБА_7 в ході проведення досудового слідства самоухилився від з`ясування питань щодо відкритого заволодіння її особистим майном з боку ОСОБА_8 , позбавлення її можливості користуватися своїм майном через обмеження доступу до нього, неповернення їй частини викраденого майна, не вжив заходів до встановлення суми завданих їй збитків шляхом призначення товарознавчої експертизи та взагалі, навіть не вжив заходів до огляду викраденого майна. Таким чином, рішення про закриття кримінального провадження прийняте з порушенням її процесуальних прав, через ненадання їй можливості ознайомитися з процесуальним рішенням безпосередньо після його прийняття, ігнорування її клопотань, заявлених в ході досудового розслідування, однобокий упереджений підхід щодо оцінки доказів. Навіть у своїй постанові про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 не спромігся звернути увагу, що в матеріалах наведеної ним судової будівельно-технічної експертизи питання поставлені за адресою: АДРЕСА_1 , а я проживаю за адресою: АДРЕСА_2 , тобто об`єкти дослідження знаходяться за різними адресами, що лише підтверджує необ`єктивне та упереджене ставлення особи, що проводить розслідування. ОСОБА_4 у своїй постанові вказує на зміни у законодавстві щодо істотної шкоди. А, чи визначав він цю шкоду взагалі? Як він визначився з сумою збитків, коли ніяких оціночних експертиз не призначав. До цього часу не визначено суму матеріальної шкоди через відсутність, частини викраденого майна. Таким чином істотність шкоди орган розслідування визначив навмання, без експертного обґрунтування. Як визначити шкоду, завдану її здоров`ю? Шкоду через яку вона не має доступу до газового лічильника, через що виникають конфлікті ситуації з постачання газу. Відсутність доступу до газової плити та холодильника та багато іншого. В матеріалах справи є висновок спеціаліста про технічну неможливість виділення окремого приміщення в натурі, але на цей факт ОСОБА_4 закрив очі. Управління архітектури не визначило незаконно відокремлене приміщення за окремою адресою. Чомусь все це не викликає питань у органів слідства. Вона обґрунтовано вважає, що старший дізнавач ОСОБА_6 та прокурор Шкеть зацікавлені у затягуванні слідства з метою укриття злочинних дій ОСОБА_8 . Інакше бездіяльність цих службових осіб пояснити не можна. Коли ОСОБА_3 знайомилася з матеріалами кримінального провадження, то помітила, що у справі відсутні протоколи допиту свідків, які давали показання, про що їй достеменно відомо, допиту ОСОБА_8 взагалі немає, її особисті показання записані стисло, хоча вона може і хотіла б надати більш повну інформацію щодо справи, підкріплюючи свої показання доказами. Дана справа має розслідуватися більш кваліфікованими спеціалістами, бо наявні ознаки організованого злочинного угрупування, яке заздалегідь вибрало жертву, розробило свій злочинний план по заволодінню чужим майном і методично здійснює його. Справа стосується не лише позбавлення її частини будинку, але в ході реалізації злочинного наміру, було протиправно вилучено у неї гараж, автомобіль та масу особистих речей, чим також реалізується план по раніше озвученим на її адресу погрозам зжити її зі світу (погроза життю), а тому згідно ст.77 КПК України підлягає відводу.

Заявниця та дізнавач до суду не з`явилися, проте остання надіслала заяву про розгляд справи без її участі, що не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Розглянувши заяву про відвід слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 56 КПК протягом кримінального провадження потерпілий має право заявляти відводи та клопотання.

Із змісту ст. 81 КПК України вбачається, що під час досудового розслідування слідчий суддя розглядає питання про відвід дізнавача.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із заявою про відвід старшого дізнавача Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 та процесуального керівника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000043 від 06.02.2021 за ст. 356 КК України.

Проте, кримінальне провадження у якому ОСОБА_3 заявила відвід - закрито, тому слідчий суддя не уповноважений розглядати дане питання.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 56 КПК України ОСОБА_3 , як потерпіла, має право заявляти відводи та клопотання саме протягом проведення дізнання чи досудового слідства, заява потерпілої про відвід надійшла до слідчого суді 26.12.2023 року, тобто після того як кримінальне провадження було закрито дізнавачем, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про відвід дізнавача та процесуального керівника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід старшого дізнавача Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 та процесуального керівника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000043 від 06.02.2021 за ст. 356 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9