Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2506/23
Провадження № 1-кп/935/124/24
У Х В А Л А

08 січня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000363 стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.3 ст.135, ч.1 ст.263 КК України ,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов зазначений обвинувальний акт.

У підготовчому судовому засіданні захисником заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, з огляду на його невідповідність вимогам КПК України. Серед іншого, захисник зазначає, що фактичні обставини кримінального правопорушення, його правова кваліфікація та формулювання обвинувачення є неконкретними та невизначеними, а формулювання обвинувачення за ч.3 ст.135, ч.1 ст.263 КК України взагалі відсутнє. Зазначене, у свою чергу, порушує право обвинуваченого на захист,

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просить повернути обвинувальний акт прокурору.

Прокурор заперечив проти заявленого захисником клопотання, вказавши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, фактичні обставини викладені в обвинувальному акті такими, які прокурор вважає встановленими. Заперечення надані у письмовому вигляді, оголошені у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

Представник потерпілого заперечувала проти клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, просить відмовити в його задоволенні .

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

В п.3 ч.3 ст.314 КПК України йдеться про право суду повернути обвинувальний акт, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК.

Питання про відповідність викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

Щодо викладу правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону про кримінальну відповідальність, то суд вважає, що КПК не дозволяє прокурору зазначати цю кваліфікацію на власний розсуд, прокурор має робити це з врахуванням того, що зібрані під час досудового розслідування докази визнані ним достатніми для складання обвинувального акта та того, що обов`язок доказування відповідно до ст.92 КПК України лежить саме на прокуророві.

В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_5 викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.286-1, ч.3 ст.135, ч.1 ст.263 КК України, тобто стороною обвинувачення визначено норми кримінального закону, які підлягають застосуванню для визначення кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Чи містять діяння, які інкриміновані обвинуваченому, склад кримінальних правопорушень суд може вирішити тільки за наслідками судового розгляду при ухваленні вироку.

При цьому судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що стороною захисту не наведено такої невідповідності обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу України, яка б перешкоджала призначенню його до судового розгляду. Також, такої невідповідності судом не встановлено під час розгляду клопотання.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 372, 376 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акта у зв`язку з невідповідністю його вимогам ст. 291 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1