Провадження №1-кс/201/4507/2023
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2023 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0001203 від 14.05.2019 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0001203 від 14.05.2019 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у якому просить скасувати арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), накладений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/5858/19 від 24 травня 2019 року у кримінальному провадженні № 0001203.

Клопотання мотивоване тим, що 14 травня 2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано кримінальне провадження № 0001203 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_3 від 13 травня 2019 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 липня 2019 року. 14 травня 2019 року ОСОБА_3 був визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, що підтверджується протоколом допиту потерпілого від 14 травня 2019 року. 24 травня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/5858/19 було накладено арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . 13 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_12 , виконавчий комітет Соборної районної у м. Дніпрі ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (суддя ОСОБА_13 ) від 25 січня 2022 року по цивільній справі № 201/10592/19 повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року по цивільній справі № 201/10592/19 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Постановою Верховного Суду від 25 січня 2023 року по цивільній справі № 201/10592/19 касаційну скаргу ОСОБА_14 задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року по цивільній справі № 201/10592/19 апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, за яким позовні вимоги задоволено частково: Витребувано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) від ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), що належала на підставі договору дарування від 26 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , зареєстрованого в реєстрі за № 229 на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45387822 від 06 лютого 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 30164675 від 05 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_4 . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45433150 від 08 лютого 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 30206878 від 06 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_15 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46568620 від 19 квітня 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 31271903 від 19 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46679880 від 26 квітня 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 31376187 від 26 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування та розпоряджання квартирою за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) шляхом зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та відновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року по цивільній справі № 201/10592/19 вирішено питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Постановою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року по цивільній справі № 201/10592/19 касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_16 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, в іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишено без змін. Також постановою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року по цивільній справі № 201/10592/19 касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_16 на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року залишено без задоволення. 17 жовтня 2023 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_17 зазначені рішенні суду апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення прав та інтересів ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 були виконані та скасовано (анульовано) право власності ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

14 листопада 2020 року слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження № 0001203 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_3 від 13 травня 2019 року - закрито на підставі ч. 1 абз. 14 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, що підтверджується відповіддю відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області № 438/41адв. від 06 квітня 2023 року на адвокатський запит та постановою про закриття кримінального провадження від 14 листопада 2020 року.

Скаржник зазначає, що враховуючи, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року по цивільній справі № 201/10592/19 апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, за яким позовні вимоги щодо витребування спірної квартири на користь ОСОБА_3 та відновлення реєстрації місця проживання останнього задоволено і в цій частині рішення залишено Верховним Судом без змін, яке в частині відновлення прав та інтересів володільця майна виконано та скасовано (анульовано) право власності попередніх власників державним реєстратором 17 жовтня 2023 року, вважає, що в подальшому застосуванні арешту, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/5858/19, належного майна ОСОБА_3 відпала потреба, оскільки на теперішній час ОСОБА_3 , як особа, яка має речове право у вигляді володіння та користування спірним майном, позбавлений права володіння та користування цим майном на власний розсуд. При чому зазначене узгоджується зі ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року, яким закріплено принцип непорушності права приватної власності.

Заявник, його представник у судове засідання не з`явилися. Від представника заявника, адвоката ОСОБА_18 надійшла заява, відповідно до якої останній просить розглянути клопотання про скасування арешту без його із заявником участі, зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав до суду матеріали кримінального провадження за № 0001203 від 14.05.2019 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження за № 0001203 від 14.05.2019 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, слідчий суддя встановив таке.

Встановлено, що на підставі ордера від 06 вересня 1979 року № 1213 серія А ОСОБА_19 у складі сім`ї, що складалася з трьох членів: чоловік - ОСОБА_20 , син - ОСОБА_3 , у зв`язку з відселенням з будівельного майданчика, розташованого за вищевказаною адресою була надана у володіння та користування квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що у провадженні СВ ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001203 від 14.05.2019 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

13 травня 2019 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо притягнення до відповідальності невстановлених осіб, які шахрайським шляхом заволоділи його майном.

14 травня 2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано кримінальне провадження № 0001203 за ознаками складу злочину, передбаченого частиною третьою статтею 190 КК України за заявою ОСОБА_3 від 13 травня 2019 року, та останнього визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року по справі №201/5858/19 клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_21 , погоджене із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001203 від 14 травня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України задоволено, накладено арешт шляхом заборони на відчуження та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Постановою слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_22 від 14.11.2020 року кримінальне провадження за №0001203 від 14.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України закрито на підставі ч.1 абз.14 ст.284 КПК України у зв`язку із закінчення строку досудового розслідування.

Відповідно до інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 350769657 від 17.10.2023 року відомості про права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Разом з тим, постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим, питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Частиною 4 ст. 174 КПК України, визначено право суду скасування арешту майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частина 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Відповідно дост. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, приймаючи до уваги той факт, що кримінальне провадження на даний момент постановою слідчого закрито, досудове розслідування по справі завершено, приходжу до переконання, що потреби і надалі обмежувати власника у володінні майном немає, продовження такого арешту спричиняє збитки інтересам власника, оскільки на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, передбачені ст. 170 КПК України.

Аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі N 727/2878/19 (провадження N 14-516цс19).

Так, згідно висновку Великої Палати Верховного Суду: частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року, арешт на зазначене майно було накладено з метою збереження доказів та необхідності проведення необхідних слідчих дій, в тому числі з метою встановлення об`єктивної істини по справі та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Як було зазначено вище, згідно матеріалів клопотання кримінальне провадження за №0001203 від 14.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України закрито на підставі ч.1 абз.14 ст.284 КПК України у зв`язку із закінчення строку досудового розслідування.

У відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСі" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, мають тимчасовий характер.

В Постанові Пленуму ВССУ від 03 червня 2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання представника заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, прокурором, слідчим до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

А тому, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001203 від 14.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190КК України закрито на підставі ч.1 абз.14 ст.284 КПК України у зв`язку із закінчення строку досудового розслідування постановою слідчого, необхідність у запобіганні подальшого відчуження цього майна відсутня, питання про зняття арешту вирішено не було, а подальше існування вказаного арешту майна порушуватиме права його володільця та не буде відповідати принципам розумності та справедливості, слідчий суддя дійшов висновку про те, що потреба в арешті майна відпала, а клопотання про скасування арешту майнапідлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 170 - 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0001203 від 14.05.2019 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року по справі №201/5858/19 в межах кримінального провадження № 0001203 від 14.05.2019 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1