Справа №:755/1995/23
Провадження №: 1-кс/755/3060/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , котра є опікуном ОСОБА_5 , на бездіяльність дізнавача у межах кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0002375, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом (далі КПК) України строк, установив :

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , котра є опікуном ОСОБА_5 , звернувся зі скаргою до слідчого судді цього місцевого суду, в порядку ст. 303 КПК, на бездіяльність дізнавача, у межах вказаного кримінального провадження, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, оскільки після отримання суб`єктом оскарження його клопотання, як представника вказаних осіб, яке було подане, з посиланням на положення ст. 220 наведеного Кодексу, останнє, у строки, регламентовані вказаною статтею Кодексу, не розглянуто.

ІІ. Позиції сторін

Сторони у судове засідання не з`явилися, зокрема від ОСОБА_3 надійшла заява від 04 жовтня 2023 року про слухання справи у відсутність скаржника та її представника, а тому слідчий суддя беручи до уваги положення ст. 22, 26 КПК в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми його ч. 3 ст. 306, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

ІІІ. Стислий опис фактичних обставин провадження

16 листопада 2022 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпілою у провадженні визнано ОСОБА_5

21 вересня 2023 року ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , котра є опікуном ОСОБА_5 , подав дізнавачу ВД Дніпровського УП клопотання, у якому, покликаючись на ст. 50, 56, 220 КПК, просив:

1. повідомити (надати інформацію) про те, які слідчі, розшукові дії вчинено в межах кримінального провадження № 0002375;

2. надати копії всіх прийнятих рішень (постанов) в межах кримінального провадження № 0002375 під час досудового розслідування;

3. відповідь надіслати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дані про розгляд цього звернення, на час розгляду скарги слідчим суддю, не установлені.

IV. Кримінальне процесуальне законодавство

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі […], дії чи бездіяльність […]: 1) бездіяльність […], яка полягає […] у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - […] потерпілим, його представником чи законним представником, […].

Статтею 220 КПК визначено, що клопотання […] потерпілого і його представника чи законного представника, […] про виконання будь-яких процесуальних дій […] слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 статті 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: […] 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

V. Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали

Порядок розгляду клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій під час досудового розслідування врегульовано статтею 220 КПК України. Відповідно до цієї статті такі клопотання дізнавач зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У розумінні статті 303 КПК України нездійснення процесуальних дій, які дізнавач, слідчий зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, може вважатися протиправною бездіяльністю й оскаржуватися до суду лише у випадках, коли законний обов`язок службової особи щодо їх вчинення є безальтернативним і не передбачає дискреції як можливості вибору одного з кількох варіантів правомірної поведінки.

Відповідно наведене вказує, що бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін дізнавач, слідчий не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2019 в провадженні № 11-945сап18).

Водночас, передумовою для розгляду клопотання у порядку ст. 220 КПК є порушення у ньому не будь-якого питання, котре цікаве його ініціатору, а саме прохання про виконання будь-яких процесуальних дій.

Однак, сам термін «процесуальна дія» в ст. 3 КПК не розкритий, що є передумовою для звернення до доктринальних положень науки кримінального процесу та відповідних норм КПК (в котрих вживається сам термін).

Так, в кримінально-процесуальній науці часто категорію «процесуальні дії» розглядають поряд з іншою - «слідчі дії» (див., до прикладу, Терещенко Ю.В . Слідчі та інші процесуальні дії: правова регламентація / Ю.В. Терещенко // Юридичний часопис Національної академії внутрішніх справ. 2011. № 2(2). - С. 168-175), хоча, відповідно до положень КПК України, існують категорії «процесуальні дії» та «слідчі (розшукові) дії» й «негласні слідчі (розшукові) дії».

Водночас щодо характеристики видових виявів родового інституту «дії» у КПК України дефінування здійснюється щодо двох із трьох, наведених вище, а саме:

? згідно з ч. 1 ст. 223 КПК слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні;

? відповідно до ч. 1 ст. 246 КПК негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Тобто, визначення поняття «процесуальні дії» КПК України не наводить, але кримінальний процесуальний закон оперує поняттям «процесуальна дія», поряд із такою категорією, як «процесуальне рішення», зокрема

- відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальне провадження досудове - розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку з вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність;

- згідно з ч. 1 ст. 5 КПК «процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення»;

- відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути викопані або прийняті в розумні строки;

- п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК уповноважує прокурора «... в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом …»;

- згідно з ч. 2 ст. 41 КПК «співробітники оперативних підрозділів … не мають права здійснювати процесуальні дії в кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора»;

- п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК до документів відносить складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії;

- відповідно до ч. 1 ст. 103 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) в протоколі; 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; 3) в журналі судового засідання;

- ч. 2 ст. 113 КПК приписує, що «будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу;

- ч. 1 ст. 137 КПК одним із елементів (складових, пунктів тощо) змісту повістки про виклик передбачає «процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа» (п. 7 ч. 1 ст. 137 КПК);

- згідно з п. 3 ч. 1 ст. 141 КПК в клопотанні про здійснення приводу під час досудового розслідування зазначається, серед інших відомостей, «процесуальна дія, учасником якої повинна бути особа, про здійснення приводу якої заявлено клопотання»;

- керуючись ч. 2 ст. 280 КПК до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе;

- згідно з ч. 3 ст. 318 КПК України судове засідання відбувається в спеціально обладнаному приміщенні - залі судових засідань. У разі необхідності окремі процесуальні дії можуть вчинятися поза межами приміщення суду;

- керуючись ч. 2 ст. 484 КПК під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення;

- згідно з ч. 2 ст. 499 КПК під час досудового розслідування проводяться необхідні процесуальні дії для з`ясування обставин вчинення суспільно небезпечного діяння та особи неповнолітнього;

- стаття 520 КПК стосується процесуальних дія під час кримінального провадження на території дипломатичних представництв, консульських установ України, на повітряному, морському чи річковому судні, що перебуває за межами України під прапором або з розпізнавальним знаком України, якщо це судно приписано до порту, розташованого в Україні;

- відповідно до ч. 1 ст. 561 КПК на території України з метою виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги можуть бути проведені будь-які процесуальні дії, передбачені цим Кодексом або міжнародним договором»;

- згідно з ч. 4 ст. 571 КПК слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії виконуються членами спільної слідчої групи тієї держави, на території якої вони проводяться;

- керуючись ч. 3 ст. 598 КПК слідчий, прокурор України після перейняття кримінального провадження мають право здійснювати будь-які передбачені цим Кодексом процесуальні дії.

Це не увесь перелік згадування конструкцій КПК України з використанням категорії «процесуальні дії», але наведений перелік відображає ключові засади застосування вказаної конструкції у кримінальному провадженні України.

Отже, аналіз наведених положень КПК України надає можливість зауважити наступне:

1. однією з ознак процесуальних дій є передбачення їх КПК України (зокрема, ч. 1 ст. 561, ч. 3 ст. 598 КПК);

2. одні норми (зокрема, п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 280, ч. 4 ст. 571 КПК) виводять категорію «слідчі (розшукові) дії» за межі поняття «процесуальні дії», про що свідчить сполучник «та» між ними.

Інші конструкції норм КПК (наприклад, ч. 2 ст. 41) дають підстави констатувати, що законодавець у категорію «процесуальні дії» вкладає поняття «слідчі (розшукові) дії» та «негласні слідчі (розшукові) дії». До прикладу, про це свідчать норми КПК щодо протокольного оформлення результатів таких дій та інших форм фіксування кримінального провадження (п. 3 ч. 2 ст. 99, ч. 1 ст. 103);

3. констатується полісуб`єктний склад учасників здійснення процесуальних дій (ч. 2 ст. 484 КПК);

4. аналіз положень КПК України щодо регламентування досудового розслідування дає підстави вважати, що

(а.) в конструкціях типу «слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії» (наприклад, ч. 2 ст. 280 КПК) під «іншими» процесуальними діями законодавець розуміє негласні слідчі (розшукові) дії;

(б.) «процесуальні дії» включають як «слідчі (розшукові) дії» так і «негласні слідчі (розшукові) дії». При цьому оперативно-розшукові заходи, які відповідно до Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» проводяться до початку досудового розслідування, не охоплюються категорією «процесуальні дії».

Таким чином, слідчий суддя констатує, що процесуальні дії - це дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведеннях котрих забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

В силу ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно, з урахуванням вказаного, на думку слідчого судді, питання порушенні у клопотанні автора скарги не містять у собі прохання «про виконання будь-яких процесуальних дій», з точки зору ст. 220 КПК України, а тому не йдеться про бездіяльність, котра б слідувала з положень ч. 1 ст. 220, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Звернення не спрямоване на прохання про вчинення процесуальних дій, спрямованих на виконання завдань кримінального провадження, а стосується питання отримання інформації про вже проведені/вчинені дії та наявні рішення.

Для того, аби клопотання відповідало положенням ст. 220 КПК та на нього поширювався строк розгляду визначений цієї статтею Кодексу не достатнього самого посилання на дану статтю Кодексу, також це звернення має містити у собі дійсне прохання про «виконання будь-яких процесуальних дій».

Вказані у зверненні дії носять у собі потребу в отриманні даних інформаційного характеру, котрі не слідують з положень ч. 1 ст. 220 КПК України.

Для розгляду скарги у порядку ст. 220 КПК слід встановити такі складові:

(а.) отримання клопотання про «виконання будь-яких процесуальних дій»;

(б.) порушення строку розгляду.

Однак, в цьому випадку не йдеться про не розгляд клопотання про «виконання будь-яких процесуальних дій», відповідно не може йтися й про бездіяльність у порядку ст. 220, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

З цих підстав та керуючись ст. 220, 303-307, 369-372, 376, 534 КПК України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , котра є опікуном ОСОБА_5 , на бездіяльність дізнавача у межах кримінального провадження унесеного до ЄРДР за № 0002375, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним Кодексом України строк.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17:00 год. 10 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1