УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 683/2609/22

провадження № 51-4715 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу з доповненням засудженого ОСОБА_4 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2023 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2023 року щодо нього,

встановив:

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року касаційна скарга з доповненнями засудженого на вказані судові рішення залишена без руху, у зв`язку з невідповідністю її вимогам пунктів 4 і 5 частини 2 ст. 427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.

Крім того, скаржнику було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається.

У вказаній ухвалі суду касаційної інстанції було зазначено, що доводи скаржника з посиланням на неправильну, на його думку, кваліфікації інкримінованого йому кримінального правопорушення, стосувались невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та оцінки доказів, що відповідно до вимог ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

При цьому, засуджений не вказував на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок в апеляційному порядку.

Тобто, не зазначав які доводи апеляційних скарг сторони захисту, у порушення вимог ст. 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім того, прохальна частина скарги засудженого не відповідала приписам ст. 436 КПК України, оскільки в скарзі взагалі було відсутнє формулювання його вимог із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.

У межах наданого судом строку, засуджений надіслав до суду касаційної інстанції доповнення до касаційної скарги, проте недоліків скарги не усунув та допустив нові.

За змістом доповнення до попередньої касаційної скарги засуджений, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність через незастосування судом закону, який на його думку, підлягав застосуванню, наводить аналогічні за своїм змістом доводи попередньої скарги, які стосуються невідповідності висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження та оцінки доказів у кримінальному провадженні.

Тобто, у доповненні засуджений повторно наводить доводи, які відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, оскільки згідно із приписами ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Також, у доповненні до касаційної скарги відсутнє належне формулювання вимог засудженого із зазначенням того, яке конкретно рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.

Одна із наведених у доповненні до касаційної скарги альтернативних вимог стосовно наслідків розгляду касаційної скарги, не містить належного обґрунтування стосовно підстав для скасування саме вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Тобто, порушуючи питання про призначення нового розгляду у суді першої інстанції, засуджений не вказує, які конкретно істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у взаємозв`язку із положеннями ст. 415 КПК України, могли бути підставами для скасування саме вироку суду, а отже не обґрунтовує цю вимогу належним чином.

Крім того, інші вимоги засудженого, з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 436 КПК України, а саме: скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції та одночасне прохання змінити судові рішення, не конкретизовані.

Отже, таке альтернативне зазначення вимог у доповненні до касаційної скарги, позбавляє суд встановити дійсну позицію засудженого щодо наслідків розгляду його касаційної скарги.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи відсутність у доповненні до касаційної скарги належного обґрунтування вимог засудженого із зазначенням того, в чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень з огляду на положення ст. 438 КПК України та відсутність визначеної позиції стосовно наслідків розгляду касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений не усунув недоліки, а тому його скарга підлягає поверненню.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу з доповненнями засудженому ОСОБА_4 подану на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2023 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 липня 2023 року щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3