Справа №745/1/24
Провадження №1-кп/745/17/2024
В С Т А Н О В И В: ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 08.10.2023 року, в період часу з 16:00 години по 16:10 годину, вона, перебуваючи в будинку господарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; в ході сварки, що виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, нанесла не менше 9 (дев`яти) ударів ріжучою частиною ручної коси в область тулуба ОСОБА_4 , з яким перебуває у фактичних шлюбних відносинах, пов`язаних спільним побутом та маючих взаємні права та обов`язки. Із них, не менше 3 (трьох) ударів мали травмуючий характер в область правого плеча, правої лопаткової ділянки спини та правої половини живота останнього.
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран правого плеча та правої лопаткової ділянки спини, а також колото- різаного поранення правої половини живота, що виражалось проникненням у черевну порожнину та наскрізним ушкодженням сліпої кишки, які згідно з висновком експерта №150 від 10.11.2023 року, в комплексі, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (GETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні. За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_5 згідно до ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинила домашнє насильство у формі фізичного насильства.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального парвопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що 08.10.2023 року, приблизно о 16 годині, перебуваючи в будинку ОСОБА_6 в с. Авдіївка, ручною косою нанесла тілесні ушкодження своєму співмешканцю ОСОБА_4 , про що дуже жалкує. Так, як обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального парвопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнала повністю, у скоєному розкаялася, сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає, і пояснила, що їй зрозумілі правові наслідки скороченого порядку судового слідства, враховуючи, що її винність, окрім особистих свідчень, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, а також відсутність заперечень інших учасників судового провадження, суд, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники процесу. Суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння. Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених ним санкцій, виходячи з принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, згідно зі ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини його вчинення (форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків), дані про особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, характеристику за місцем проживання, враховує висновок органу пробації, що характеризує особистість обвинуваченої та її спосіб життя, історію правопорушень, а також високий рівень ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення та дуже високий рівень небезпеки для суспільства вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. До обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. До обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, суд відносить вчинення злочину щодо особи, з якою винна перебувє у сімейних або близьких відносинах. Враховуючи зазначені обставини, суд, приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику, враховуючи особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, яке на думку суду буде необхідне та достатнє для виправлення винної та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні. Арешт, накладений на речові докази, необхідно зняти. Речові докази в кримінальному провадженні: коса з дерев`яною ручкою; кофта сірого кольору зі смужками чорного кольору, на якій маються сліди РБК; куртка армійського зразка зі слідами РБК; які поміщені на зберігання до КЗРД ВП №1 Новгород- Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області, необхідно знищити. Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 349, 368, 370-371, 374, 376 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити їй покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки. Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати. Зняти арешт на речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11.10.2023 року. Речові докази: коса з дерев`яною ручкою; кофта сірого кольору зі смужками чорного кольору на якій маються сліди РБК; куртка армійського зразка зі слідами РБК; які поміщені на зберігання до КЗРД ВП №1 Новгород- Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області, знищити. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1