Справа № 304/258/24 Провадження № 1-кс/304/186/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду його клопотання, подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000006 від 24 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000006 від 24 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про накладення арешту на майно, яке вилучено 24 січня 2024 року, а саме тютюнові вироби торгової марки «Compliment Blue Demi Slims» в кількості 20 000 пачок, а також мобільний телефон марки «iPhone», чорного кольору, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном. Клопотання мотивує тим, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження, підставою для реєстрації якого стало повідомлення Управління СБУ в Закарпатській області № 5/2-151 від 24 січня 2024 року про виявлення кримінального правопорушення. Так, згідно з повідомленням громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів на території Тячівського району Закарпатської області. Прокурор вказує, що на підставі вказаного повідомлення у порядку ч. 3 ст. 214, ч. 3 ст. 233 КПК та дозволу власника транспортного засобу проведено огляд місця події, за результатами якого встановлено, що на паркувальному майданчику біля супермаркету «АТБ» за адресою: с. Солотвино, вул. Європейська, 14 Тячівського району Закарпатської області знаходиться автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вантажному відсіку якого виявлено 40 паперових коробок із тютюновими виробами всередині, без марок акцизного податку України, торгової марки «Compliment Blue Demi Slims», у кількості 20 000 пачок; за результатами проведеного огляду було вилучено підакцизні товари та мобільний телефон марки «iPhone», чорного кольору. Вилучені тютюнові вироби прокурор вважає предметами вчинення кримінального правопорушення, а інші вилучені речі (мобільний телефон) засобами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які зберегли на собі його сліди, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак постановою від 25 січня 2024 року такі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Вказує, що їх повернення та не накладення арешту, може призвести до приховування або пошкодження, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і суттєво вплинути на його подальший хід, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з наведених у такому підстав.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у частині вимог клопотання про накладення арешту на мобільний телефон відмовити, оскільки такий було вилучено у незаконний спосіб, гаджет знаходився у кишені ОСОБА_3 , яка у свою чергу місцем події не є; про це ним були зроблені зауваження у протоколі огляду.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 позицію свого захисника підтримав додавши, що телефон випав, коли його повалили на землю працівники правоохоронного органу, що зафіксовано на відеозаписі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частина 5 статті 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З протоколу огляду видно, що такий здійснювався 24 січня 2024 року з 13.50 до 16.08 год; клопотання здане до відділення зв`язку 25 січня 2024 року.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів клопотання, 24 січня 2024 року до органу досудового розслідування Територіального управління БЕБ у Закарпатській області від першого заступника начальника Управління СБУ в Закарпатській області надійшов рапорт про виявлення кримінального правопорушення, згідно з яким старшим о/у в ОВС 2 сектору 2 відділу ГВ ЗНД Управління СБУ в Закарпатській області підполковником ОСОБА_6 у ході здійснення заходів з протидії незаконної діяльності щодо обігу підакцизних товарів на території області встановлено, що мешканець Закарпатської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у АДРЕСА_1 , організував на території Тячівського району збут тютюнових виробів (цигарок) сумнівного походження та за відсутності марок акцизного податку. Для здійснення протиправної діяльності ОСОБА_3 використовує сталі зв`язки серед місцевих мешканців та транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», р/н НОМЕР_2 (а. к. 6, 7).

На підставі вказаної інформації та добровільної згоди ОСОБА_3 від 24 січня 2024 року як користувача транспортного засобу, органом досудового розслідування того ж дня проведено огляд місця події транспортного засобу марки «Мерседес Спрінтер», р/н НОМЕР_1 , який знаходиться на зупинці біля супермаркету «АТБ» по вулиці Європейській,14 у селі Солотвино Тячівського району, та у багажному відсіку якого виявлено картонні коробки за написом «Compliment Blue Demi Slims», у кількості 40 коробок, всередині яких по 50 блоків цигарок, по 10 пачок у блоку, тобто у загальній кількості 20 000 пачок цигарок; вказані коробки з тютюновими виробами опечатано бирками та вилучено до ТУ БЕБ. Окрім цього під час огляду у громадянина ОСОБА_3 вилучено мобільний телефон марки «iPhone», чорного кольору (а. к. 8-11, 12).

Двадцять четвертого січня 2024 року за вказаним фактом було розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000006 від 25 січня 2024 року (а. к. 4).

Як видно з матеріалів клопотання постановою старшого детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_7 про визнання речовими доказами від 25 січня 2024 року, серед іншого вилучені тютюнові вироби «Compliment Blue Demi Slims» у кількості 20 000 пачок, а також належний ОСОБА_3 мобільний телефон, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000006 від 24 січня 2024 року (а. к. 14-16).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи всі наведені вище обставини, на переконання слідчого судді, наразі наявні підстави для накладення арешту на вилучені тютюнові вироби з метою збереження речових доказів, оскільки такі можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та могли бути набуті кримінально протиправним шляхом.

На підставі наведеного слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено, що вилучені під час огляду тютюнові вироби у кількості 20 000 пачок, без марок акцизного податку, відповідно до положень ст. 170 КПК України відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою детектива від 25 січня 2024 року визнані речовими доказами, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, доведення вини осіб, які його вчинили, та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000006 від 24 січня 2024 року.

Аналізом положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України встановлено, що майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту тютюнових виробів «Compliment Blue Demi Slims» у кількості 20 000 пачок, враховує можливість використання як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Частиною 5 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Нормами частини 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Щодо вимог клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «iPhone», чорного кольору, то слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до копії протоколу огляду від 24 січня 2024 року, детективом під час проведення огляду місця події транспортного засобу марки «Мерседес Спрінтер», р/н НОМЕР_1 , окрім вищезазначених тютюнових виробів, у громадянина ОСОБА_3 було вилучено також мобільний телефон марки «iPhone», чорного кольору (а. к. 10).

Прокурор у клопотання обґрунтовує рішення про вилучення вказаного телефону тим, що такий є засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні (а. к. 2).

У подальшому, 25 січня 2024 року вказаний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, як матеріальний об`єкт, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (а. к. 14-16).

Отже орган досудового розслідування цікавлять саме відомості, які містяться на вказаному мобільному пристрої, а не безпосередньо матеріальний об`єкт у вигляді мобільного телефону.

Водночас сторона захисту у судовому засіданні вказувала на безпідставність вилучення мобільного телефону ОСОБА_3 , останній вказував, що такий випав у нього з кишені при затримання працівниками органу досудового розслідування.

У свою чергу прокурором не доведено необхідність арешту вказаного мобільного пристрою, наявність на такому видаленої інформації, яка може бути здобута лише у результаті проведення експертного дослідження; необхідність проведення експертного дослідження та наявність підстав для його проведення; факту призначення експертизи, для проведення якої необхідний вилучений мобільний телефон тощо.

Відсутність вказаних обставин обумовлює відсутність підстав для арешту такого майна, а відтак втручання у право власності ОСОБА_3 у виді арешту належного йому телефону марки «iPhone», чорного кольору, не є виправданим.

У ч. 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Зважаючи на викладене вище у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на мобільний телефону марки «iPhone», чорного кольору, слід відмовити.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000006 від 24 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на 20 000 (двадцять тисяч) пачок тютюнових виробів торгової марки «Compliment Blue Demi Slims», шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні вимог решти клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Згідно із ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1