Справа № 444/4335/23
Провадження № 1-кп/444/135/2024
УХВАЛА

судового засідання

14 лютого 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 01.05.2023 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

в провадження судді згідно з протоколом автоматичного розподілу надійшли зазначений обвинувальний акт й додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які ухвалою судді призначені для розгляду в підготовчому судовому засіданні.

З`ясувавши позицію прокурора щодо можливості призначення до судового розгляду обвинувального акту або його повернення прокурору, вислухавши з цих же питань думку захисника ОСОБА_5 , яким заявлено підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, дослідивши надані до суду відповідні процесуальні документи та вивчивши зазначене клопотання захисника, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має повернути прокурору обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Положення ст.291 наведеного Кодексу встановлюють, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, у випадку погодження з ним останнього, а у самому обвинувальному акті, наряду з іншим, повинні бути викладені: фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З огляду на ст.ст.110, 283 зазначеного Кодексу, всі рішення органів досудового розслідування, прокурора є процесуальними рішеннями, які оформлюються постановами та обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відомості про що вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 вказаного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст.2 цього Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.

За приписами ч.1 ст.337 зазначеного Кодексу, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а за змістом п.13 ч.1 ст.3 цього ж Кодексу, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.

Отже , за наведених вимог Кримінального процесуального закону, суд в підготовчому судовому засіданні має перевірити обвинувальний акт на предмет його відповідності не тільки положенням ст.291 цього закону, а й дотримання слідчим чи прокурором під час складення обвинувального акту засад кримінального провадження.

Виклад фактичних обставин та формулювання правової кваліфікації кримінального правопорушення містять суперечності.

В формулюванні обвинувачення не вказано, а з опису правової кваліфікації не зрозумілим є те, з якого моменту ОСОБА_4 став пособником та кому підсобив.

В абз.2 формулювання обвинувачення зазначено, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.04.2023 р., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи власну фотокартку та анкетні дані, реквізити « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Міністерства оборони України за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовив підроблені офіційні документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_4 , внісши в них завідомо недостовірні відомості щодо непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку.

В правовій кваліфікації кримінального правопорушення зазначено: «Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у пособництві в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільнення від обов`язку, з метою використання, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України».

Так, згідно фактично викладу обставин справи ОСОБА_4 самостійно підробив документи, шляхом внесення в них неправдивої інформації.

Однак, згідно формулювання обвинувачення ОСОБА_4 є пособником у підробці документу.

Відтак, кваліфікація кримінального правопорушення за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України суперечить фактичному викладу обставин справи, оскільки не зрозумілим є те, в чому насправді обвинувачується ОСОБА_4 - у підробці чи у пособництві в підробці.

Не викладено в обвинувальному акті також і те, за допомогою якої техніки ОСОБА_4 підробив документ; якщо діяв як пособник - то незрозумілим є кому підсобив, яким чином чином, які саме його дії полягають у пособництві.

Відсутність конкретного викладення формулювання обвинувачення в обвинувальному акті може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст. 348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.

Таким чином, враховуючи невідповідність обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а також з урахуванням тієї обставини, що суд не може усунути вищезазначені недоліки у судовому засіданні, вказане унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду та, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, а тому обвинувальний акт слід повернути покурору.

Керуючись ст. 291, 314 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт й додатки до нього у кримінальному провадженні № 0000169 від 01.05.2023 року, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - повернути прокурору Жовківської окружної прокуратури Львівської області, для усунення в розумні строки виявлених судом порушень вимог КПК України, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Копії ухвали направити до Жовківської окружної прокуратури Львівської області для виконання, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Жовківський районний суд до Львівського апеляційного суду, протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1