Дата документу 13.10.2023Справа № 554/4020/23
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001425 від 08.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий,-

в с т а н о в и в :

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в якому зазначено СВ ПРУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001425 від 08.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України 3.

Досудовим розслідуванням установлено, що 08.05.2023 близько 14 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували за адресою: АДРЕСА_2 , де разом вживали алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виникла сварка через відмову останньої вступити з ним в статеві стосунки, після чого ОСОБА_5 почав виганяти її, хапаючи за одяг та виштовхуючи з квартири. Будучи роздратованим сваркою з ОСОБА_8 та її відмовою відразу залишити квартиру ОСОБА_5 штовхнув потерпілу ОСОБА_8 , від чого остання впала на підлогу в коридорі квартири.

В подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ногами наніс ОСОБА_8 , не менше 4 ударів в область тулубу зправа та зліва, а також невстановленим в ході розслідування гострим чи затонченим предметом поріз в ділянку шиї. Після чого, взяв потерпілу, яка лежала на підлозі, за ноги та стягнув її по сходах з 4 до 1 поверху під`їзду.

Внаслідок вищевказаного фізичного насильства ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можна розділити на декілька груп:

- до першої групи відносяться: переломи ребер зліва з саднами шкіри грудної клітини, які в подальшому ускладнились лівобічним посттравматичним гемопневмотораксом, по ступеню тяжкості оцінюються лише в своїй сукупності та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя (п.2.1.2., 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.95р.);

- до другої групи відносяться: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку та параорбітальна гематома, які по ступеню тяжкості оцінюються лише в своїй сукупності та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3.«Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МО3 України від 17.01.95р.);

- до третьої групи відноситься: різана рана шиї з пошкодженням м`яких тканин, яка оцінюється, як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МО3 України від 17.01.95р.).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відомості про вчинення злочину за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 08.05.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

11.08.2023 склад кримінального правопорушення у вказаному провадженні перекваліфіковано з ч. 1 ст. 122 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України.

17.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

23.08.2023 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 21 жовтня 2023 року о 07 год. 50 хв.

12.10.2023 керівником Полтавської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до 17.11.2023 року.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити, вказував, що ризики, які існували на час застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вказувала, що досудове розслідування не змогли закінчити у двомісячний строк у зв`язку з необхідністю встановити психічний стан здоров`я підозрюваного, від чого залежить подальші процесуальні дії під час досудового розслідуваня.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу категорично заперечували. Підозрюваний вважає, що кримінальне провадження відносно нього сфальсифіковане, а досудове розслідування не здійснюється, прокурор не доведено обґрунтованість підозри. Потерпіла та свідки його обмовляють. Захисник вказував, що стороною обвинувачення не доведені ризики, підозрюваний не переховувався від слідства, не здійснював вплив на потерпілу та свідків.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також матеріали, якими слідчий обґрунтовує необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно положень ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У ході судового розгляду знайшло підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Перебуваючи на волі підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за насильницькі злочини, не працює, веде антисоціальний спосіб життя. Перебуваючи на волі підозрюваний може здійснити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. До того ж, підозрюваний перебував у розшуку, згідно ухвали Сумського апеляційного суду з 05.01.2023, не з`являвся у судові засідання в Ковпаківський районний суд м. Суми, де розглядається кримінальне провадження відносно нього. Окрім того, перебував у розшуку у цьому кримінальному провадженню, оскільки після кримінального правопорушення виїхав з міста Полтави. Вказане дає підстави стверджувати, що ризик переховування від органу досудового розслідування та в подальшому суду є реальним.

Потерпіла та свідки надали вагомі покази, на яких ґрунтується обвинувачення, а тому підозрюваний може вплинути на них, шляхом погроз, підкупу чи шантажу з метою зміни ними своїх свідчень. Зміна показань чи відмова від них потерпілої чи свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності. Окрім того, під час вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний застосовував насильство, свідки надали покази, що останній має агресивну поведінку та часто застосовує насильство по відношенню до інших людей, внаслідок чого маються обґрунтовані підстави вважати, що останній зможе вплинути на свідків та потерпілого саме шляхом застосування фізичної сили тощо.

Установлено, що підозрюваний є особою раніше судимою, в тому числі за насильницькі злочини, не працює, що вимагає вжиття заходів для попередження вчинення ним інших кримінальних правопорушень. У м.Суми в двох судах на розгляді перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_5 . Вказане дає підстави вважати, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

У ході досудового розслідування встановлено, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вчинити дії щодо перешкоджання проведенню досудового розслідування та судового розгляду шляхом неявки чи несвоєчасної явки для їх проведення, перешкоджанню явки потерпілого чи свідків до органу досудового розслідування тощо.

Отже, у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави обставин, передбачені ст.ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не визначає підозрюваному розмір застави.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 309 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.11.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1