Провадження № 1-кс/202/9485/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 11.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001115, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середньо спеціальну освіту, не одруженого, не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх або непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.05.2019 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний корисливий злочин.

Встановлено, що 15.07.2021 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено угоду про відкриття та обслуговування банківського поточного (карткового) рахунку IBAN НОМЕР_1 за призначенням «для виплат», «VISA» в національній валюті на споживчі цілі, на підставі чого банком видано останньому пластикову картку НОМЕР_2 обладнану технологією безконтактної оплати цифровим токеном, для користування вказаним рахунком. Також 15.07.2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 , укладено угоду про відкриття та обслуговування банківського поточного (карткового) рахунку IBAN НОМЕР_3 на підставі чого банком видано останньому пластикову кредитну картку НОМЕР_4 .

Банківська платіжна картка є особливим видом банківських розрахункових документів і призначена для оплати покупок товарів чи послуг, оплати інших зобов`язань та отримання готівки з банківських рахунків.

Відповідно до Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки). Виходячи з вищевикладеного, з аналізу законодавчих положень, платіжна картка є різновидом офіційних документів.

Так, 07.10.2023 приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи поряд із будинком № 80 по вул. Старочумацькій в м. Дніпро, де на асфальті знайшов сумку з особистими речами потерпілого ОСОБА_6 в якій знаходились пластикові банківські картки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_4 , держателем яких є ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документу, а саме електронного платіжного документу у вигляді банківських карток АТ КБ «ПриватБанк»: № НОМЕР_5 з метою подальшого використання їх для заволодіння грошовими коштами.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий кримінально противоправний намір, направлений на викрадення офіційного документу, а саме електронного платіжного документу у вигляді банківських карток АТ КБ «ПриватБанк»: № НОМЕР_5 з метою подальшого використання їх для заволодіння грошовими коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, достовірно знаючи, що він діє поза волею власника, взяв з сумки з особистими речами пластикові банківські картки АТ КБ «ПриватБанк»: № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 , які згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, відкритим на ім`я ОСОБА_6 та, утримуючи їх при собі, пішов у невідомому напрямку.

Таким чином умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у викраденні офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів, кваліфікуються за ч. 1 ст. 357 КК України.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 № 3429-IX за яким воєнний стан в Україні продовжено до 14.02.2024.

Так, 07.10.2023 приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи поряд із будинком № 80 по вул. Старочумацькій в м. Дніпро, де на асфальті знайшов сумку з особистими речами потерпілого ОСОБА_6 в якій знаходились пластикові банківські картки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 , держателем яких є ОСОБА_6 , мобільний телефон марки iPhone Xs Max, Space Gray, 256 GB, imei НОМЕР_6 , imei2 НОМЕР_7 з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_8 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме мобільного телефону марки iPhone Xs Max, Space Gray, 256 GB imei НОМЕР_6 , imei2 НОМЕР_7 , вартістю 8599 гривень 67 копійок.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи з корисливим мотивом взяв мобільний телефон марки iPhone Xs Max, Space Gray, 256 GB, imei НОМЕР_6 , imei2 НОМЕР_7 вартістю 8599 гривень 67 копійок з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_6 та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 , майнову шкоду на суму 8599 гривень 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, вчиняючи злочин повторно, маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів з привласненої банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_6 , з метою реалізації прямого умислу, шляхом використання платіжної картки, ОСОБА_5 , 07.10.2023 приблизно о 05 годині 45 хвилин, прибув до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 81 А, де за допомогою раніше викраденого мобільного телефону ОСОБА_6 марки iPhone Xs Max, Space Gray, 256 GB з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_8 зайшов у встановлений на телефоні додаток «Приват24» та за допомогою функції відновлення пароля змінив пароль від мобільного додатку «Приват24» та картки № НОМЕР_4 . Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, вчиняючи злочин повторно, у період воєнного стану, розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , о 05 годині 49 хвилин, через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», використав банківську картку № НОМЕР_4 , для зняття грошових коштів, тим самим викрав грошові кошти на загальну суму 4000 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 яка належить ОСОБА_6 , 07.10.2023 приблизно о 05 годині 51 хвилин, знаходячись біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 81 А, де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, вчиняючи злочин повторно, у період воєнного стану, розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , о 05 годині 51 хвилин, через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», використав банківську картку № НОМЕР_4 , для зняття грошових коштів, тим самим викрав грошові кошти на загальну суму 4000 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 яка належить ОСОБА_6 , 07.10.2023 приблизно о 05 годині 52 хвилині, знаходячись біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, буд. 81 А, де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, вчиняючи злочин повторно, у період воєнного стану, розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , о 05 годині 52 хвилині, через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», використав банківську картку № НОМЕР_4 , для зняття грошових коштів, тим самим викрав грошові кошти на загальну суму 3000 гривень 00 копійок.

У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 таємно заволодів грошовими коштами з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк»,

№ НОМЕР_4 , держателем якої є ОСОБА_6 , на загальну суму 11000 гривень 00 копійок, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів з привласненої банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , з метою реалізації прямого умислу, шляхом використання платіжної картки, ОСОБА_5 , 07.10.2023 приблизно о 07 годині 48 хвилин, прибув до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, буд. 7Б, де за допомогою раніше викраденого мобільного телефону ОСОБА_6 марки iPhone Xs Max, Space Gray, 256 GB з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_8 зайшов у встановлений на телефоні додаток «Приват24» та за допомогою функції відновлення пароля змінив пароль картки № НОМЕР_2 . Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, у період воєнного стану, вчиняючи злочин повторно, розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , о 07 годині 48 хвилин, через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», використав банківську картку № НОМЕР_2 , для зняття грошових коштів, тим самим викрав грошові кошти на загальну суму 4000 гривень 00 копійок.

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 яка належить ОСОБА_6 , 07.10.2023 приблизно о 07 годині 49 хвилин, знаходячись біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, буд. 7Б, де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, у період воєнного стану, вчиняючи злочин повторно, розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , о 07 годині 49 хвилин, через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», використав банківську картку № НОМЕР_2 , для зняття грошових коштів, тим самим викрав грошові кошти на загальну суму 4000 гривень 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 яка належить ОСОБА_6 , 07.10.2023 приблизно о 07 годині 50 хвилин, знаходячись біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, буд. 7Б, де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, у період воєнного стану, вчиняючи злочин повторно, розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , о 07 годині 50 хвилин, через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», використав банківську картку № НОМЕР_2 , для зняття грошових коштів, тим самим викрав грошові кошти на загальну суму 4000 гривень 00 копійок.

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 яка належить ОСОБА_6 , 07.10.2023 приблизно о 07 годині 50 хвилин, знаходячись біля банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованому за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке Шосе, буд. 7Б, де діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, у період воєнного стану, вчиняючи злочин повторно, розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , о 07 годині 50 хвилин, через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», використав банківську картку № НОМЕР_2 , для зняття грошових коштів, тим самим викрав грошові кошти на загальну суму 4000 гривень 00 копійок.

У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 таємно заволодів грошовими коштами з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_2 , держателем якої є ОСОБА_6 , на загальну суму 16000 гривень 00 копійок, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів з привласненої банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_6 , з метою реалізації прямого умислу, шляхом використання платіжної картки, ОСОБА_5 , 08.10.2023 приблизно о 10 годині 18 хвилин, перебуваючи біля будинку № 80 по вул. Старочумацькій в м. Дніпро, де за допомогою раніше викраденого мобільного телефону ОСОБА_6 марки iPhone Xs Max, Space Gray, 256 GB з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_8 зайшов у встановлений на телефоні додаток «Приват24». Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, у період воєнного стану, вчиняючи злочин повторно, розуміючи, що його дії є таємними для оточуючих, достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , о 10 годині 18 хвилин, через мобільний додаток «Приват 24», використав банківську картку № НОМЕР_4 , для переказу грошових коштів на банківську картку АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", НОМЕР_9 , яку тимчасово використовував ОСОБА_5 , на суму 19095 гривень 00 копійок.

У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 таємно заволодів грошовими коштами з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_4 , держателем якої є ОСОБА_6 , на загальну суму 19095 гривень 00 копійок, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 30.10.2023 близько 08 годині 15 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Варус-23» ТОВ "ОМЕГА", що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Миру, буд. 61-А, побачив на торгівельному стелажі пластикову коробку з 26 гель капсулами автомат колор «Персіл» та 2 (дві) банки шоколадного крему «Нуттела» «Ферреро», вагою 630 г. кожна, які він визначив предметом свого злочинного посягання та у цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчинюючи злочин повторно, розуміючи, що на усій території України введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, з торгового стелажу магазину, взяв пластикову коробку з 26 гель капсулами автомат колор «Персіл» вартістю 619 гривень 00 копійок та дві банки шоколадного крему «Нуттела» «Ферреро», вагою 630 г. кожна, вартістю 656 гривень 60 копійок та сховав їх у рюкзак.

Далі, ОСОБА_5 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи при собі викрадений товар, загальною вартістю 1275 гривень 60 копійок, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ТОВ "ОМЕГА" майнову шкоду на загальну суму 1275 гривень 60 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

23.11.2023 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно в умовах воєнного стану (крадіжка), тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , яка підтверджується зібраними доказами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчинені злочину в якому він підозрюється. Вказана обставина може бути врахована судом при обранні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, оскільки останній підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Також, враховуючи п.п. 4, 5, 8 ч.1 ст.178 КПК України, однією з обставин, що враховується судом при обранні запобіжного заходу є міцність соціальних зв`язків підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність постійного місця роботи та судимостей. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 постійного офіційного місця роботи не має, не одружений та не має міцних соціальних зв`язків, не має на утриманні неповнолітніх дітей.

При обранні запобіжного заходу також враховується вік та стан здоров`я обвинуваченого. Встановлено, що у сторони обвинувачення відсутні будь-які документи, які б свідчили, що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 5

ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Крім того, прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , розуміє факт того, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення базується на показаннях потерпілих та свідків, тому він може одноосібно або за допомогою інших осіб, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, та шляхом погроз або умовлянь із застосуванням фізичного або психологічного впливу примусити останніх до зміни своїх показів.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , офіційно ніде не працював. Наявність вказаного ризику знаходить своє підтвердження фактичною метою його вчинення джерело доходу, через вчинення неправомірних дій.

Запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки: застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України; у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 може впливати на свідків, його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання; під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки; - у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

ОСОБА_5 зможе продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення; ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В ході розгляду клопотання слідчий та прокурор підтримали клопотання посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема:

-протоколом огляду від 07.10.2023;

-протоколом допиту потерпілого від 11.10.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.10.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.10.2023;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.11.2023;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.11.2023;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.11.2023;

-висновком експерта від 26.10.2023 №СЕ-19/104-23/38101-ТВ за результатами судової товарознавчої експертизи;

-протокол огляду від 08.11.2023;

-протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 22.11.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.11.2023;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому слідчий суддя враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Таким чином на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків та тяжких кримінальних правопорушень відповідно.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в саме: переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, в зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів підтверджується тим, що ОСОБА_5 шляхом погроз або вмовлянь, може чинити вплив на свідків з метою зміни ними своїх показань або відмови від надання показань, під час досудового розслідування та розгляду справи у суді, оскільки досудове розслідування триває.

Також, про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_5 будучі раніше судимим за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, судимість за який не погашена і не знята, знову підозрюється у вчиненні аналогічного, умисного злочину проти власності, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість та неусвідомлення невідворотності покарання за скоєні ним кримінальні правопорушення.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Окремо необхідно зазначити, що згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення підозра достатньо обґрунтована;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується інкриміноване підозрюваному кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень та кримінальних проступків.

3) вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців підозрюваний не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи - не працює;

6) репутацію підозрюваного - даних щодо негативної репутації підозрюваного не надано;

7) майновий стан підозрюваного офіційно не працює;

8) наявність судимостей у підозрюваного раніше судимий;

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше до підозрюваного раніше застосовувалися запобіжні заходи, даних про недотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів не надано;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення дані відсутні;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини розмір майнової шкоди встановлюється;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, виходячи з наступного.

З урахуванням особи підозрюваного, який раніше судимий та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, фактично не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується при наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, слідчий суддя виходить із наступного.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з урахуванням особи підозрюваного, суд вважає за можливе визначити підозрюваному відповідний розмір застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. 00 коп. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів по 22 січня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду;

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді діє по 22 січня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1