Провадження № 1-кп/734/296/23 Справа № 734/5003/23
В И Р О К

іменем України

27 жовтня 2023 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000332 від 04.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сотниківка, Яготинського району Київської області, громадянин України, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:

наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 123 від 19.04.2022 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення та призначено на стрільця-помічника гранатометника ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 .

Так, згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон), кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. За ч. 4 ст. 15 Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити.. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 Закону, теоретичний і практичний1 іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ1 України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія; реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Всупереч вищевказаним положенням законодавства, ОСОБА_3 , у невстановлений в ході дізнання час 20 вересня 2022 року перебуваючи в м. Краматорськ Краматорського району Донецької області метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу Інтернет замовив у невстановленої дізнанням особи завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_3 через мережу Інтернет надав вказаній особі копію паспорту, реєстраційний номер облікової картки платника податків, фотокартку з власним зображенням, відомості про групу крові, що необхідно для виготовлення даного документа, повідомив свої персональні дані та сплатив невстановленій особі за виготовлення вказаного посвідчення грошові кошти у сумі 8000 грн., чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

Після чого, ОСОБА_3 отримав поштою від невстановленої особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 з дозволом керування транспортними засобами категорії «В», видане на його ім`я Територіальним сервісним центром 1242 25.09.2022, бланк якого згідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/11027ДД від 13.10.2023, не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Окрім того, 03.10.2023 о 23 год. 48 хв, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись автодорогою М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, будучи зупиненим на 72 км автомобільної дороги М-01 «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі», в с. Сираї Чернігівського району Чернігівської області, нарядом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної; поліції відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 та п. 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення водія серії № НОМЕР_2 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане Територіальним сервісним центром 1242 на його ім`я

25.09.2022, шляхом його пред`явлення інспектору взводу ІНФОРМАЦІЯ_3 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 для перевірки на право користування і керування транспортним засобом.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-23/11027-ДД від 13.10.2023, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого Територіальним сервісним центром 1242 від 25.09.2022 на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду у порядку ст. 302 КПК України з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Із заяви підозрюваного ОСОБА_3 від 25.10.2023, складеної у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання іншою особоюта у використанні завідомо підробленого документа і погоджується з встановленими дізнанням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений зі змістом встановлених дізнанням обставин, а також про те, що відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення (проступки) за встановлених органом дізнання обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження. Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання іншою особоюта використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується виключно позитивно, наявність обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, із застосуванням ч. 1 ст.70 КК України, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На думку суду таке покарання буде необхідне та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 1195.00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 в доход держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 174, 314, 371, 373, 374 і 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) у дохід держави 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень процесуальних витрат.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке зберігається в матеріалах судової справи - знищити.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження, може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 цього Кодексу.

Копію вироку не пізніше наступного дня надіслати учасникам кримінального провадження.

Суддя