Номер провадження: 11-сс/813/1716/23
Справа № 496/6564/23 1-кс/496/1998/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

представника власників майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 06.10.2023 про арешт майна у к/п №0000701, внесеному до ЄРДР 20.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000701 було частково задоволено клопотання слідчого СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та було накладено арешт шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження на майно, яке 20.09.2023 року виявлено та вилучено в ході огляду за адресою: автодорога Одеса-Рені, траси М-15, 60 км., за координатами 46.39007, 30.08986, а саме:

-вантажний автомобіль «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », номер рами, НОМЕР_2 , та причіп-самоскид, сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_3 », номер рами НОМЕР_4 ;

- легковий автомобіль «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_5 », номер рами НОМЕР_6 , до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

В частині заборони користування транспортними засобами клопотання залишено без задоволення.

Вантажний автомобіль «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », номер рами, НОМЕР_2 , та причіп-самоскид, сірого кольору д.н.з. « НОМЕР_3 », номер рами НОМЕР_4 визначено негайно повернути користувачу ОСОБА_9 та зобов`язано його за першою вимогою слідчого надати автомобіль для проведення слідчих дій.

Легковий автомобіль «Nissan ALTIMA», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_5 », номер рами НОМЕР_6 визначено негайно повернути користувачу ОСОБА_10 , зобов`язано його за першою вимогою слідчого надати автомобіль для проведення слідчих дій.

Обґрунтовуючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що з огляду на положення ч. 4 ст. 173 КПК України, враховуючи об`єм проведених слідчих дій та ту обставину, що конфіскація майна санкцією ч. 1 ст. 332 КК України не передбачена найбільш доцільним буде застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді в часині повернення майна є передчасною та такою, що не відповідає завданням кримінального провадження з таких підстав:

- досудовим розслідуванням встановлено, що 19.09.2023 о 22 год. 40 хв. на транзитній ділянці дороги Маяки-Удобне виявлено вантажний автомобіль марки «MAN», синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_9 , який в середині напівпричепу вантажної фури перевозив 6 осіб, яка намагалися незаконно перетнути державний кордон України. Органом досудового розслідування також встановлено, що для забезпечення всіх необхідних дій для незаконного перетину державного кордону України вантажний автомобіль «MAN» рухався у супроводі автомобіля «Nissan ALTIMA», під керуванням ОСОБА_10 ;

- не застосовуючи заборону користування транспортним засобом слідчий суддя не врахував ризики знищення слідів злочину на них, необхідність проведення слідчих дій із транспортними засобами, у т.ч. слідчих експериментів, можливість пошкодження, приховування, псування та втрати майна особами, які вчинили кримінальне правопорушення.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 06.10.2023 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про арешт зазначеного майна у повному обсязі.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість представник власників майна ОСОБА_7 заперечувала проти її задоволення та просила залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Водночас, приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні,3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6)наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, зазначених вимог закону дотримався з огляду на наступне.

Відповідно до клопотання слідчого, 19.09.2023 о 22 год. 47 хв. до ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. надійшло повідомлення від прикордонної служби про те, що 19.09.2023 о 22 год. 40 хв. на транзитній ділянці дороги Маяки-Удобне виявлено вантажний автомобіль «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 та причеп під керуванням ОСОБА_11 , який в середині причіпа вантажної фури перевозив шість осіб, які намагалися незаконно перетнути державний кордон.

Окрім того, органом досудового розслідування встановлено, що для уникнення самовикриття та забезпечення усіх необхідних дій для незаконного перетину державного кордону особами вантажний автомобіль «MAN» рухався у супроводі автомобіля «Nissan ALTIMA», під керуванням ОСОБА_10 .

Метою накладення арешту на майно відповідно до клопотання слідчого є збереження речових доказів та необхідність проведення подальших досліджень та судових експертиз.

В той же час, у судовому засіданні колегією суддів було встановлено, що у вказаному провадженні будь-які експертизи не проведені.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Разом з тим, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати серед іншого розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що оскаржуваною ухвалою на виконання вищезазначених приписів КПК України було зобов`язано власників майна за першою вимогою слідчого надати автомобіль для проведення слідчих дій.

Більш того, колегія суддів також враховує ту обставину, що прокурором не було надано апеляційному суду будь-яких доказів порушення власниками майна покладених на них обов`язків.

Насамкінець, прокурор ОСОБА_6 пояснив апеляційному суду, що на теперішній час, жодній особі у зазначеному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, додаткові огляди, слідчі експерименти або інші слідчі дії з вилученими транспортними засобами, які знаходяться на зберіганні органів досудового розслідування не проводились, що свідчить про голослівність доводів прокурора наведених в апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що задоволення клопотання слідчого у вказаному провадженні у повному обсязі матиме наслідком порушення справедливого балансу між інтересами власників (користувачів), завданнями кримінального провадження та ст. 41 Конституції України, які гарантують право власності.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 06.10.2023 про арешт майна, перелік якого міститься у мотивувальній частині ухали, у к/п №0000701, внесеному до ЄРДР 20.09.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4