Справа №191/2/24
Провадження № 1-кс/191/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001119 від 30.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, узгодженим з прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001119 від 30.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , (далі - ОСОБА_5 ) у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.12.2023, прибув до с. Хорошеве, Синельниківського району, Дніпропетровської області, де тимчасово перебував його батько ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ). Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом поїхали до місця мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, точний час органом досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 26.12.2023 приблизно о 16 годині 00 хвилин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які знаходились за вище вказаною адресою, виникла словесна суперечка та в цей момент у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що шляхом завдання ударів по тілу людини будуть спричинені тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 своєю рукою, стисненою у кулак (правою чи лівою досудовим розслідуванням не встановлено) наніс не менше двох послідовних ударів по голові ОСОБА_6 та колінним суглобом ноги (правим чи лівим досудовим розслідуванням не встановлено) не менше двох ударів по тулубу в ділянку ребер ОСОБА_6 . Внаслідок цих дій ОСОБА_6 впав на підлогу. В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення пішов.

У результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 травми із залученням декількох ділянок тіла, що спричинило шок, сумісну тупу травму тіла, внаслідок яких в ніч на 29.12.2023 настала смерть ОСОБА_6 .

За даним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001119 від 30.12.2023, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

30.12.2023 в період часу з 16:00 години до 16:49 години в рамках кримінального провадження слідчим СВ Синельниківського РУП ОСОБА_7 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 .

У ході проведення огляду місця події ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції свій одяг. Синтепонову куртку темно-синього кольору з капюшоном та блискавкою та шапку сірого кольору поміщено до сейф-пакету №KIV7103884, стрейчеві брюки з тканини темно-синього кольору, покриті брудними плямами, поміщено до сейф-пакету KIV 7103885, одна пара берців темного кольору, які поміщено до сейф-пакету № SUD4001851 вилучено до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Одяг, а саме: синтепонову куртку темно-синього кольору з капюшоном та блискавкою та шапку сірого кольору, стрейчеві брюки з тканини темно-синього кольору, одна пара берців темного кольору, які належать ОСОБА_5 та які були вилучені в ході ОМП від 30.12.2023, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим 30.12.2023 слідчим винесено відповідну постанови про визнання вказаного одягу - речовими доказами у кримінальному провадженні №0001119.

Слідчий в клопотанні зазначає, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що вищевказане тимчасово вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин та вважає, що необхідно накласти арешт на нього.

У судове засідання по розгляду клопотання учасники не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття учасників в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, роздрукованого 01.01.2024 року, вбачається, що Синельниківським РУП Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001119 за матеріалами повідомлення підприємств, установ, організацій та посадових осіб від 30.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про те, що 30.12.2023 за місцем мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесними ушкодженнями, які він отримав приблизно 26.12.2023 року, від яких останній помер (ЄО133399 від 30.12.2023 р.).

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий вважає, що синтепонова куртка темно-синього кольору з капюшоном та блискавкою, шапка сірого кольору, стрейчеві брюки з тканини темно-синього кольору, покриті брудними плямами, берци темного кольору, які вилучені та зберігаються в Синельниківському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, є речовими доказами вчинення кримінального правопорушення, а тому просить накласти арешт на вказане майно.

Згідно ч. 7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності до положень ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Приймаючи до уваги, що вказані в клопотанні синтепонова куртка темно-синього кольору з капюшоном та блискавкою, шапка сірого кольору, стрейчеві брюки з тканини темно-синього кольору, покриті брудними плямами, берци темного кольору є речовими доказами, матеріальними об`єктами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди правопорушення і містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, у зв`язку з чим забезпечення їх збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після вилучення, з метою попередження його можливого зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні, є необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001119 від 30.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження виявленого та тимчасово вилученого під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: синтепонову куртку темно-синього кольору з капюшоном та блискавкою та шапку сірого кольору, які поміщено до сейф-пакету №KIV7103884, стрейчеві брюки з тканини темно-синього кольору, покриті брудними плямами, які поміщено до сейф-пакету KIV 7103885, одну пару берців темного кольору, поміщені до сейф-пакету № SUD4001851, які являються речовими доказами вчинення кримінального правопорушення, та були вилучені до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1