У Х В А Л А

03.10.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Біла Церква, Київської області в залі судових засідань № 1 клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003516 від 24.08.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_3 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0003516 від 24.08.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, у зв`язку з систематичною неявкою обвинуваченого в судове засідання, ухвалою суду від 05.07.2023 наданий дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор наполягав на розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, зі зверненням суми застави в дохід держави, яка була внесена на підставі ухвали суду від 07.12.2018, при застосуванні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави при продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.

Позиція сторін та інших учасників.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити заявлене ним клопотання та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також звернути розмір застави в дохід держави, в обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив наступне.

Зважаючи на процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор вважає, що має місце ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, знищити сховати або спотворити речові докази у провадженні, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим прокурор вважає, що необхідно відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

При цьому прокурор зазначає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме того, що обвинувачений може переховуватись від суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, у зв`язку з чим суворість покарання може бути підставою для переховування від суду.

Крім того, не зважаючи на обов`язок прибувати до суду за першою вимогою обвинувачений ОСОБА_4 04.01.2019, 21.01.2019, 01.03.2019, 15.05.2019, 13.09.2022, 23.03.2023, 19.04.2023, 23.05.2023, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, до суду не з`явився, та поважних причин неявки не повідомив, таким чином ухилявся від суду. При цьому до останнього у зв`язку із ухиленням від явки до суду, судом неодноразово застосовувались приводи, які залишились невиконаними через відсутність ОСОБА_4 за місцем його проживання.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може знищити сховати або спотворити речові докази у провадженні, прокурор обґрунтовує тим, що місце знаходження ряду майна, викраденого із помешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на даний час слідством не встановлено.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення та потерпілих, обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , знаючи місце проживання останніх, може впливати на них з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, після відбуття призначеного покарання у місцях позбавлення волі на шлях виправлення не став та знов обвинувачується у вчиненні умисних злочинів проти власності. На даний час до Ковпаківського районного суду м. Суми скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004110 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього прокурор просив врахувати дані особи обвинуваченого, а саме те, що останній раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, проживає за межами територіальної юрисдикції суду у Сумській області, неодружений, у якого відсутні на утриманні члени сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, на теперішній час у Ковпаківському районному суді м. Суми перебуває на стадії судового розгляду кримінальне провадження № 0004110 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Також прокурор просив врахувати, що до обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування застосований був запобіжний захід у виді тримання під вартою, однак ухвалою суду від 07.12.2018 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою був обраний альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, суму якої останнім було сплачено на депозитний рахунок ДСА. Обов`язки, які покладалися судом вказаною ухвалою жодного разу не продовжувалися, у зв`язку з чим прокурор просив суд звернути суму сплаченої ОСОБА_4 застави у виді 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в дохід держави.

Таким чином прокурор вважає, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно нього у вигляді тримання під вартою, просив врахувати, що у нього відсутній паспорт, а тому без захисника виїжджати із м. Суми, Сумської області до м. Біла Церква, Київської області дуже важко, тому він не прибував до суду без свого захисника, просив врахувати, що він веде життя добропорядної людини.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого, просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання, а також зазначив, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором заявлений безпідставно, оскільки всі речові докази перебувають у нього при кримінальному провадженні, а досудове слідство все завершено.

Встановлення судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів та мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якім він керував

Так, суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Враховуючи, що дія будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри, суд з цього питання відмічає таке.

Обвинувальний акт стосовно обвинуваченого перебуває на розгляді в суді на стадії допит свідків сторони обвинувачення.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 3 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, що завдало значної шкоди потерпілому, та за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, яке завдало значної шкоди потерпілому.

Встановлено, що 24.08.2018, ОСОБА_4 , знаходячись у м. Біла Церква, Київської області, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 185 КК України, відповідно до п. 20 ППВСУ від 06.11.2009 № 10 « Про судову практику у справах про злочини проти власності» діючи повторно, умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив вирішив вчинити крадіжку чужого майна, поєднаного із проникненням у житло.

Реалізуючи вказаний злочинний намір цього ж дня ОСОБА_4 в період часу з 10 год. 30 хв. по 12 год. 30 хв., точний час не встановлено, таємно від оточуючих, за допомогою відмичок, які мав при собі, відчинив двері до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 та незаконно проник всередину вказаної квартири, звідки вчинив крадіжку грошей в сумі 20 000 гривень, виробів із золота, а саме: обручка з золота 585 проби вагою 6 грамів вартістю 7740 гривень, обручка з золота 585 проби вагою 4 грама вартістю 5160 гривень, пари сережок з золота 585 проби вагою 5 грамів вартістю 6450 гривень, ланцюжка із золота 585 проби вагою 8 грамів вартістю 10320 гривень, хрестика із золота 585 проби вагою 4 грама вартістю 5160 гривень, підвіски з золота 585 проби у формі знаку зодіаку «Ваги» вагою 6 грамів вартістю 7740 гривень, підвіски у вигляді овальної ікони вагою 1 грам вартістю 1290 гривень, підвіски у вигляді круглої ікони вагою 1 грам вартістю 1290 гривень, що належали потерпілій ОСОБА_8 .

Після вчинення злочину ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 65150 гривень.

Крім того, 05.09.2018 приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окремо провадження, з яким діяв за попередньою змовою групою осіб на автомобілі марки «Daewoo» на іноземній реєстрації, під керуванням ОСОБА_9 прибули до будинку АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_4 разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окремо провадження, зайшли до під`їзду вказаного будинку та розпочали пошук житла у якому можна було вчинити таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний злочинний намір, діючи за попередньою змовою, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окремо провадження, непомітно для оточуючих, через не зачинені двері, незаконно проникли до квартири АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_7 , де таємно викрали вироби із золота, а саме: пару сережок з золота 585 проби вагою 5 грам вартістю 6700 гривень, золотий знак «Росава» 585 проби вагою 3 грама вартістю 4020 гривень, ланцюжок з золота 585 проби вагою 15 грамів вартістю 20100 гривень, хрестик з золота 585 проби, вагою 2 грама вартістю 2680 гривень, годинник «Чайка 17 камней» вартістю 266 гривень 67 копійок, грошові кошти 28050 гривень, 1000 Євро, що становить 32943 гривні 60 копійок, 257 доларів США що становить 7322 гривні 70 копійок, належні ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_4 , намагаючись залишити приміщення квартири із викраденим майном, направився до виходу із помешкання, де його злочинні дії були виявлені потерпілою ОСОБА_7 , яка почала чинити фізичний опір протиправним діям останнього та вдарила його правою рукою в область правого ока.

Однак, ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії викриті потерпілою, діючи з метою втечі із награбованим майном, відштовхнув потерпілу ОСОБА_7 , не спричинивши при цьому їй тілесних ушкоджень та вибіг із квартири.

В цей час особа, матеріали відносно якої виділені в окремо провадження, почувши крик потерпілої та інший сторонній шум, непомітно для потерпілої вибіг із квартири.

В подальшому ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якої виділені в окремо провадження, розпорядились викраденим майном на власний розсуд чим спричинили ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму 102082 гривні 97 копійок.

Під час судового розгляду відносно обвинуваченого, встановлено такі відомості, як-то: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Ленінакан, Вірменія, проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий: 1) 29.04.2003 Ковпаківським районним судом м. Суми, за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 153, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, який звільнений 29.06.2005 умовно-достроково згідно ухвали Полтавського районного суду від 22.06.2005 на невідбутий строк два роки чотири місяця двадцять чотири дня. 2) 04.10.2013 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. 3) 07.11.2016 Коростенським міським судом Житомирської області за ч. 1 ст. 391 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном один рік.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 05.07.2023 наданий дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання доцільності обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, суд враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, у зв`язку з чим суд вирішує клопотання з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Беручи до уваги зміст клопотання, прокурором доведено наявність ризиків, які є підставою для застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, систематично ігнорував судові виклики, не прибував до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у встановлений заздалегідь узгоджений час, тобто переховувався від суду, не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, обвинуваченому відоме місце проживання потерпілих та свідків, які до теперішнього часу судом не допитані. Обвинувачений є раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, на теперішній час в іншому суді також перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з чим у суду є підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд зауважує, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України заявлений прокурором не знайшов свого підтвердження в судовому засідання, оскільки доводи сторони захисту є переконливими при оцінці вказаного ризику.

Щодо питання чи зможуть інші більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, то слід указати, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК (частина 1 статті 184 КПК).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», застосування попереднім складом суду альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж окреслені прокурором по відношенню до обвинуваченого не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене суд у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК, та які були встановлені судом.

Крім цього встановлено, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.

Стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є дійсними, і вони виключають на даний час можливість обрати інший запобіжний захід щодо обвинуваченого не пов`язаний з позбавленням волі, тобто на більш м`який.

Обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухиленню від суду.

Тобто, застосований запобіжний захід кореспондується та відповідає визначеним КПК України конкретним підставам і меті запобіжного заходу.

Крім того, вирішуючи клопотання прокурора в частині звернення суми застави в дохід держави суд зазначає наступне, відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що наявні достатні підстави для звернення застави, внесеної обвинуваченим ОСОБА_4 згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2018, у дохід держави, оскільки останній допустив системні та свідомі порушення процесуальних обов`язків.

Суд з урахуванням вищенаведених обставин визначає відносно ОСОБА_4 шістдесятиденний строк тримання під вартою, а також суд дійшов висновку, що заставу внесену обвинуваченим ОСОБА_4 згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2018, слід звернути в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у зверненні в дохід держави застави - задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 01.12.2023 включно.

Строк тримання під варю рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого, а саме з 14:15 год 03.10.2023.

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Звернути в дохід держави заставу та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України у виді п`ятдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 88100грн (вісімдесят вісім тисяч сто гривень), згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2018.

Копію ухвали в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 направити для виконання начальнику Державної установи "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України, прокурору Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 для відома.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, обвинуваченого ОСОБА_4 , взяти під варту в залі суду негайно.

Ухвала в частині обрання/застосування запобіжного заходу підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 06.10.2023 о 09.00 год. у приміщення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4-А.

СуддяОльга БОНДАРЕНКО