Провадження № 1-кс/712/6175/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003659 від 10.11.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Воронівка, Звенигородського (Городощенського) району, Черкаської області, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2023 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003659 від 10.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, близько 09 год. 00 хв. 09.11.2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, раніше судимою за корисливий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, повідомивши неправдиву інформацію щодо наявності у останньої права власності на автомобіль, звернувшись за допомогою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , впевнившись, що її дії залишаться невикритими, без дозволу власника, з метою реалізації свого злочинного наміру, підійшла разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до автомобіля Mitsubishi Space Wagon, № шасі НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та який на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та шляхом буксирування, перемістила транспортний засіб від будинку за адресою: АДРЕСА_2 до пункту прийому металобрухту, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 5.

Вказаними діями ОСОБА_5 завдала ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-23/13346-АВ від 23.11.2023, матеріальної шкоди на суму 69435 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, 20.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

2) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , у разі необрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, усвідомлюючи те, що вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з метою уникнення покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а враховуючи те, що на частині території України ведуться активні бойові дії, в разі переховування особи від органу досудового розслідування це значно ускладнить розшук підозрюваної.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваною ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що остання не має власного постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність працевлаштування, як джерела законного доходу, також вчинення нею тяжкого корисливого злочину під час випробувального терміну, що свідчить про стійкий характер її злочинної діяльності, у зв`язку з чим підозрювана може вчинити злочин повторно.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також те, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, слідчий, за погодженням із прокурором звернулася з указаним клопотанням до слідчого судді.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого та просила обрати їй запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Слідчим суддею установлено, що у провадженні слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003659 від 10.11.2023.

За даними матеріалів досудового розслідування, близько 09 год. 00 хв. 09.11.2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, раніше судимою за корисливий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, повідомивши неправдиву інформацію щодо наявності у останньої права власності на автомобіль, звернувшись за допомогою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , впевнившись, що її дії залишаться невикритими, без дозволу власника, з метою реалізації свого злочинного наміру, підійшла разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до автомобіля Mitsubishi Space Wagon, № шасі НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та який на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та шляхом буксирування, перемістила транспортний засіб від будинку за адресою: АДРЕСА_2 до пункту прийому металобрухту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

20 грудня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів. Не заперечувала своєї причетності і сама підозрювана у судовому засіданні.

Щодо наявності ризиків, на які посилався слідчий та прокурор, то ризик втечі ОСОБА_5 чи іншого ухилення від органу досудового розслідування, не доведено жодним доказом та обґрунтовується лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваній випадку доведення її винуватості.

Разом з тим, досить високим є ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки остання не має власного постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність працевлаштування, як джерела законного доходу, також слідчий суддя враховує, що підозрювана підозрюється у вчиненні злочину під час випробувального терміну, що свідчить про стійкий характер її злочинної діяльності, у зв`язку з чим підозрювана може вчинити злочин повторно. Проте вказаний ризик, на думку слідчого судді, може бути мінімізовано менш обтяжливим запобіжним заходом, ніж тримання під вартою.

При обранні конкретного запобіжного заходу до ОСОБА_5 слідчий суддя враховує висловлену Європейським судом з питань захисту прав людини презумпцію про те, що за загальним правилом підозрюваний, за виключенням виняткових випадків, не має триматись під вартою.

Отже, таку презумпцію має спростувати в судовому засіданні прокурор, надаючи відповідні докази.

Оскільки наведені прокурором ризики, на думку слідчого судді, можуть бути мінімізовані менш обтяжливим запобіжним заходом, ніж тримання під вартою, то в задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно відмовити.

Під час розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя також враховує, що підозрювана раніше судима, між тим має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне та зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Визначаючи вид запобіжного заходу, який буде достатнім та виправданим заходом для забезпечення запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, враховуючи дані, які характеризують поведінку підозрюваної під час досудового розслідування, обставини вчинення кримінального правопорушення, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри вважаю, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці, оскільки у такий спосіб буде забезпечено пропорційність дотримання балансу між гарантіями виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, дотриманням належної поведінки, усуненням негативних ризиків для кримінального провадження та необхідністю недопущення зайвого втручання у приватне життя.

Крім того, на час дії цього запобіжного заходу на підозрювану необхідно покласти конкретні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної у кримінальному провадженні № 0003659 від 10.11.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою її проживання: АДРЕСА_1 строком на два місяці до 20 лютого 2024 року включно.

На час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на підозрювану наступні обов`язки:

- не залишати цілодобового місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не відлучатися за межі м. Черкаси та Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- у визначений судом час, в період воєнного стану на території України, дозволити підозрюваній ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатися з місця проживання з метою перебування останньої в укритті.

Роз`яснити підозрюваній, що порушення покладених на неї слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Контроль за виконанням підозрюваною запобіжного заходу покласти на Черкаське районне управління поліції ГУ НП в Черкаській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваній після її проголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 22 грудня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1