печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001565, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001565 від 07.11.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що колишній заступник директора з комерційної діяльності ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , увійшовши у злочинну змову з посадовими особами ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод» (далі - ПрАТ «КЕВРЗ»), ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (далі - ПрАТ «ДТРЗ») та ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» (далі - ПрАТ «ЛЛРЗ»), запровадив протиправний механізм привласнення коштів зазначених державних підприємств, 100% акцій яких належить АТ «Укрзалізниця», в особливо великих розмірах.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 2021 року, ОСОБА_5 залучив до протиправної діяльності директора ПрАТ «КЕВРЗ» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітника відділу з тендерної та договірної роботи ПрАТ «КЕВРЗ» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заступника начальника збирального цеху ПрАТ «ДТРЗ» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також комерційного директора ПрАТ «ЛЛРЗ» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які сприяють підконтрольним ОСОБА_5 та його оточенню суб`єктам підприємницької діяльності - ПП «Альфапроммет» (), ТОВ «Алімет» (), ТОВ «Метал інвест буд» () в отримані державних замовлень під час закупівлі товарно-матеріальних цінностей (металевих труб, металопрокату, профілів для бандажних кілець, шестернів ГМР та ТЕД, колодок чавунних, зубчастих коліс та ін.), завищуючи при цьому очікувану вартість таких предметів близько на 20-30% від їх ринкової вартості.

Крім того, із метою створення видимості законності та добросовісної конкуренції під час процедур закупівель, ОСОБА_5 залучив до протиправної діяльності директора та бенефіціарного власника ТОВ «Укрконтінентсталь» () ОСОБА_10 , службових осіб ТОВ «Сота Україна» (), зокрема ОСОБА_11 , а також фактичних власників ТОВ «Іст Лоуд Груп» () ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , спільно із якими почав систематично вчиняти антиконкурентні узгоджені дії під час проведення торгів щодо закупівлі ПрАТ «КЕВРЗ», ПрАТ «ДТРЗ» та ПрАТ «ЛЛРЗ» товарно-матеріальних цінностей.

Суть вказаного протиправного механізму полягає у тому, що ПрАТ «КЕВРЗ», ПрАТ «ДТРЗ» та ПрАТ «ЛЛРЗ» мають можливість здійснювати закупівлю комплектуючих за спрощеною процедурою, в обхід електронної платформи «Prozorro».

За результатами проведених слідчих дій, в тому числі НСРД, оглядів, а також виконання доручень слідчого оперативними співробітниками ДЗНД Служби безпеки України, встановлено, що до вказаних кримінальних правопорушень причетні посадові особи ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» (), виробничі та адміністративні приміщення якого розташовані за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1а.

28.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук офісних та виробничих приміщень ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» (), які розташовані за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1а.

Під час проведення даної слідчої дії було вилучено із робочого кабінету комерційного директора ПрАТ «ЛЛРЗ» ОСОБА_9 жорсткий диск «Kingston» номер: SNV2S/500G.

28.09.2023 на підставі постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_14 зазначений жорсткий диск визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, так як в ході обшуку на вказаному носії виявлено інформацію про обставини вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, а тому він може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, із метою перевірки та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування у вказаному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на тимчасово вилучене майно для його збереження, оскільки у подальшому воно може бути використане як доказ під час досудового розслідування та судового розгляду справи по суті.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, зазначивши, що після вилучення жорсткого диску було проведено його огляд та встановлено, що на ньому міститься інформація, яка має значення для досудового розслідування.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечила проти задоволення вказаного клопотання. Так, зазначила, що матеріали, що долучені до клопотання, не містять жодних доказів причетності ОСОБА_9 до розслідуваних кримінальних правопорушень. Ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку не було надано дозвіл на вилучення жорсткого диску, а надавався дозвіл лише на зняття інформації з нього. Під час обшуку було надано пароль до вказаного жорсткого диску, тому у органу досудового розслідування був достатній час, щоб віднайти та скопіювати необхідну інформацію.

На запитання слідчого судді прокурор зазначив, що жорсткий диск вилучено для того, щоб здійснити копіювання із нього. На даний час диск оглянуто та здійснено копіювання, тому наразі вказаний жорсткий диск стороні обвинувачення не потрібен.

Слідчий суддя, заслухавши присутніх у судовому засіданні осіб, дослідивши клопотання та матеріали, що надані у судовому засіданні, надходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001565 від 07.11.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

31.08.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/38524/23-к) надано дозвіл на проведення обшуку виробничих та адміністративних приміщень за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1а, де розташоване ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод», з метою відшукання і вилучення, зокрема: магнітних носіїв інформації, флеш-накопичувачів, на яких може зберігати зазначена в ухвалі документація шляхом зняття інформації /а.м. 87-90/.

28.09.2023 на підставі вищевказаної ухвали проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено, окрім іншого, жорсткий диск «Kingston» номер: SNV2S/500G /а.м. 91-97/.

28.09.2023 постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_14 жорсткий диск «Kingston» номер: SNV2S/500G визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001565 /а.м. 104-106/.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Практика ЄСПЛ визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ, зокрема, у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року.

Також ЄСПЛ нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Так, прокурор зазначає про необхідність арешту майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зокрема, інформації, що наявна на вилученому жорсткому диску та, на думку слідства, має значення для кримінального провадження.

Поряд із тим, дозвіл на проведення обшуку виробничих та адміністративних приміщень ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» () надавався з можливістю зняття інформації, зокрема, із магнітних носіїв інформації, флеш-накопичувачів, а не шляхом їх вилучення, при цьому під час проведення обшуку власником надано пароль до диску, чого прокурор в судовому засіданні не заперечував.

В клопотанні прокурор посилається на те, що в ході обшуку на вказаному носії виявлено інформацію про обставини вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, а тому він може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Проте, таке твердження матеріалами клопотання не підтверджується, в протоколі проведення обшуку посилання на те, що вміст жорсткого диску перед вилученням оглядався та було встановлено наявність документів, що мають значення для досудового розслідування відсутні.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що вилучений жорсткий диск вже оглянуто, інформацію із нього скопійовано, - проте, протягом розгляду даного клопотання (надійшло до суду 12.10.2023, та до 15.11.2023) протоколу огляду жорсткого диску, будь-якого іншого документа, який би підтверджував, що на вилученому жорсткому диску наявна інформація, що має значення для досудового розслідування не надано.

Отже те, що жорсткий диск містить інформацію, яка має значення для досудового розслідування, має значення речового доказу прокурором в клопотанні не обґрунтовано та в ході його розгляду не доведено, постанова слідчого про визнання носія речовим доказом є формальною та сама по собі не може достатньою мірою обґрунтовувати необхідність арешту майна.

Також прокурор в судовому засіданні зазначив, що у зв`язку із тим, що диск оглянуто та наявну на ньому інформацію скопійовано, наразі жорсткий диск стороні обвинувачення не потрібен.

З урахуванням викладених обставин, в даному випадку відсутні визначені абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України підстави для накладення арешту на викладений жорсткий диск, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372,. 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відмовити.

Вилучений в ході обшуку робочого кабінету комерційного директора ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» () ОСОБА_9 за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1а, жорсткий диск «Kingston» номер: SNV2S/500G повернути власнику, про що повідомити слідчого суддю.

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1