1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7249/22 1-кп/335/384/2023
29 серпня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_4 , представник потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
21.06.2023 року до початку судового розгляду даного кримінального провадження надійшла позовна заява потерпілої ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ПрАТ „ Страхова компанія „АСКО-Донбас Північний про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просив прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ПрАТ „ Страхова компанія „АСКО-Донбас Північний про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визнати потерпілу ОСОБА_5 цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_7 та ПрАТ „ Страхова компанія „АСКО-Донбас Північний цивільними відповідачами та з метою забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди накласти арешт на все належне майно обвинуваченому у межах суми заявлених позовних вимог.
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти прийняття цивільного позову потерпілого до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням.
Захисники та обвинувачений також не заперечували проти прийняття цивільного позову.
Заслухавши думку учасників судового засідання, ознайомившись з позовною заявою, суд вважає, що її слід прийняти до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1, 5 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1,2 ст.61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Судом встановлено, що форма і зміст позовної заяви відповідає вимогам встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства, тому цивільний позов слід прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що потерпілою ОСОБА_5 пред`явлено позов до обвинуваченого ОСОБА_7 та ПрАТ „ Страхова компанія „АСКО-Донбас Північний , суд вважає, що потерпілу слід визнати цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_7 та ПрАТ „ Страхова компанія „АСКО-Донбас Північний цивільними відповідачами.
Щодо клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 з метою забезпечення цивільного позову суд виходить з наступного.
Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч.8 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема : правову підставу для арешту майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання доцільності накладенні арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить з розумності та співрозмірності обмеження права власності та вважає, що представником цивільного позивача в клопотанні не обґрунтована та не доведена необхідності такого арешту майна і наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.
Крім цього, у суду відсутні дані про наявність майна у обвинуваченого ОСОБА_7 та його ринкову вартість, оскільки у разі накладення арешту на все майно обвинуваченого, його вартість та сума заявленого цивільного позову повинні бути співмірними.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання, у зв`язку з чим у його слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 61, 62, 128,170 КПК України, суд,-
Цивільний позов ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ПрАТ „ Страхова компанія „АСКО-Донбас Північний про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні.
Визнати потерпілу ОСОБА_5 - цивільним позивачем.
Визнати обвинуваченого ОСОБА_7 та ПрАТ „ Страхова компанія „АСКО-Донбас Північний цивільними відповідачами.
Клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 з метою забезпечення цивільного позову залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1