ВИРОК

Іменем України

10.10.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

провівши розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000260 від 16.08.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Іванівка, Перемишлянського району, Львівської області, з спеціальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , 02.08.2023 року приблизно о 12:00 год. перебуваючи на ринку Княжому, що по В.Великого, 59в у м.Львові, на ґрунті раптово виниклих особист неприязних відносин із ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс кулаком правої руки один удар в ліву частину обличчя ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта у потерпілого ОСОБА_5 виявлено рубець на слизовій оболонці і червоній каймі в ділянці кута рота зліва, який є слідом загаєння рани. Рана утворилась внаслідок контакту вказаної ділянки тіла із тупим предметом, могла виникнути 02.08.2023 року та відноситься до легкого ступеня тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпілий звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Відтак на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК України суд ухвалює рішення про завершення судового розгляду у відсутності потерпілого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за: ч.1 ст.125 КК України, оскільки ОСОБА_4 наніс умисні легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують обвинуваченому покарання, щире каяття, суд вважає за можливе застосувати покарання в межах санкції статті у виді штрафу.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України. DVD диски з файлами з камери відеофайлами, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

Керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 373, 374 , ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) грн.

Речові докази: DVD диски з файлами з камери відеофайлами, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтями 349, 392 КПК України

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1