Справа № 396/734/20
Провадження № 1-кп/396/22/24
УХВАЛА
16.02.2024 року м. Новоукраїнка Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив, клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що прокурором не було надано переконливих даних про те, що саме він вчинив дане кримінальне првавопорушення.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засідання підтримала клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та просила йому змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що ризики, які були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу не відпали.
Судом встановлено, що на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
21.07.2023 року ухвалою Новоукраїнського районного суду обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
19.09.2023 року ухвалою Новоукраїнського районного суду продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до 18.11.2023 року.
17.11.2023 року ухвалою Новоукраїнського районного суду продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до 16.01.2024 року.
19.12.2023 року ухвалою Новоукраїнського районного суду продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до 17.02.2023 року.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до положень ст.ст. 131,132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосування з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вимогам ст. 178 КПК України передбачені обставини що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкості покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосувались раніше та інші обставини.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу чи його зміни, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суті висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.
Наведені в судовому засіданні твердження обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо можливості вирішення судом питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобовязання судом вивчались та оцінювались у контексті можливості запобігти вказаним та встановленими вище ризикам. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.
З огляду на вище викладене суд, вислухавши думку учасників судового провадження та перевіривши наявні матеріали, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відсутні.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 371, 372 КПК України, суд,-
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 16.02.2024 року і оголошено учасникам провадження 16.02.2024 року о 13.10 годині.
Головуючий: ОСОБА_1