Справа № 296/434/24
УХВАЛА

Іменем України

16 січня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0001231 від 07.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1.1. 12.01.2024 слідчий за погодженням з прокурором подав до Корольовського районного суду м. Житомира клопотання, в якому просив накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме на:

- квартиру загальною площею 36,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

1.2. Вказується, що СУ ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001231 від 07.04.2023 на підставі заяви в.о. директора Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, про те, що посадові особи ТОВ «МІТ ІНВЕСТ ГРУП», заволоділи грошовими коштами в сумі 24 963 800 грн, що належать Державній інноваційній фінансово-кредитній установі.

1.3. З повідомлення про вчинення злочину вбачається, що в період часу з 12.04.2021 по 09.02.2022, службові особи ТОВ «МІТ ІНВЕСТ ГРУП», шляхом обману, під приводом отримання позики від Державної інноваційної фінансово-кредитної установи за договором позики № 274/20/С/06 від 05.04.2021 для фінансування проекту «Створення інноваційного методу зберігання м`ясних продуктів в біорозкладаємій упаковці з використанням модифікованого газового середовища», заволоділи чужим майном, а саме грошовими коштами установи, на загальну суму 24 963 800, 00 грн, що відповідно до примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром.

1.4. Вказані обставини органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 Кримінального кодексу України.

1.5. 05.01.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також у розпорядженні майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, особою, яка знала, що таке майно одержано злочинним шляхом, у великому розмірі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

1.6. Посилаючись на те, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а також санкція ч. 2 ст. 209 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, слідчий просив накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна за рішенням суду.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. Фіксація під час розгляду клопотання за допомогою технічних засобів не здійснювалась на підставі частини 4 статті 107 КПК України.

2.2. Слідчий подав заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі.

2.3. Підозрювана ОСОБА_5 у судове засідання не викликалась на підставі частини 2 статті 172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

ІІІ. НОРМИ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ПРАВА (КПК України)

Стаття 170. Накладення арешту на майно

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. […]

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

[…]3) конфіскації майна як виду покарання […]

[…]5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна […].

Стаття 173. Вирішення питання про арешт майна

1. Слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. […]

2. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

[…] 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);

[…] 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного […], третіх осіб.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

4.1. Встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001231 від 07.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

4.2. 05.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також у розпорядженні майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, особою, яка знала, що таке майно одержано злочинним шляхом, у великому розмірі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

4.3. Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а лише встановлює наявність обставин підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, за клопотанням сторони обвинувачення.

4.4. З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом зловживання службовим становищем, заволоділи грошовими коштами ДІФКУ в сумі 13 724 107 грн, та у подальшому легалізували майно, здобуте злочинним шляхом.

4.5. Тобто, у випадку визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень до неї може бути застосовано судом обов`язкове додаткове покарання, передбачене санкцією вказаної статті, у вигляді конфіскації майна.

4.6. Відповідно до інформаційної довідки №360900667 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що у приватній власності ОСОБА_5 перебуває нерухоме майно, а саме: квартира загальною площею 36,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

4.7. При цьому, слідчим доведено наявність розумних підстав вважати наявними ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК щодо майна підозрюваного.

4.8. Отже, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК для арешту належного підозрюваній ОСОБА_5 на праві власності майна, з позбавленням права його розпорядження та відчуження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, та без позбавлення права його користування, що є розумним та пропорційним обмеженням права власності особи завданню кримінального провадження.

4.9. За вказаних обставин, клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання слідчого Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , задовольнити.

2. Накласти арешт на майно майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме:

- на квартиру загальною площею 36,3 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим ОСОБА_3 .

4. Копію ухвали видати слідчому Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1