08.02.2024
Справа № 642/585/24
Провадження № 1-кс/642/521/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000341 від 23.01.2024 за ч. 2 ст. 111 КК України,

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідча просила накласти арешт шляхом заборони відчуження, перереєстрації, реєстрації, в тому числі в межах виконавчих проваджень, на 1/8 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину №2-4190 від 15.10.2010, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_5 . Також слідча просила з метою забезпечення арешту майна проводити розгляд даного клопотання без повідомлення власника майна.

В обгрунтування клопотання зазначено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000341 від 23.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період червня вересня 2022 року громадянка України ОСОБА_4 , будучи до 14.06.2022 працівником правоохоронного органу - поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги поліцейського, з особистих мотивів, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, діючи умисно та протиправно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії рф проти України, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, усупереч вказівці керівництва районного відділу поліції та ГУНП в Харківській області щодо необхідності здійснення виїзду поліцейських з тимчасово окупованої території та заборони здійснення функціональних обов`язків поліцейськими на тимчасово окупованій території, не здійснила виїзд з міста Куп`янська Куп`янського району Харківської області на підконтрольну Україні територію, натомість з власної ініціативи, добровільно перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та співпрацювала з представниками збройних формувань рф, які 24.02.2022 здійснили окупацію міста Куп`янська Куп`янського району Харківської області, починаючи з 01.06.2022 виконувала незаконні вказівки невстановлених представників військових формувань рф, проводячи прийом заяв та повідомлень про злочини і події, їх розгляд та документальне оформлення відповідно до законодавства країни-агресора рф, опитування осіб, винесення і особисте підписання постанов про відмову в порушенні кримінальних справ та формування документів під назвою: «Материал об отказе в возбуждении уголовного дела» відповідно до законодавства країни-агресора рф, а також здійснювала охорону громадського порядку на території школи м. Куп`янська Харківської області, відвідуючи при цьому щоденно, як своє робоче місце, адміністративну будівлю Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, Куп`янський район, місто Куп`янськ, вул. Харківська, 14, яка в той час була захоплена та взята під контроль військовими формуваннями рф, а також, не пізніше 05.07.2022, добровільно обійняла посаду «исполняющего обязанности оперуполномоченного отделения по делам несовершеннолетних» у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «Управление внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», 21.07.2022 отримала посвідчення співробітника незаконного правоохоронного органу, приступивши до виконання повноважень на зазначеній посаді, за що отримала грошову винагороду в національній валюті рф за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 в сумі 50 000 російських рублів та за період з 01.07.2022 по 31.07.2022 в сумі 50 000 російських рублів, та, в подальшому, проте не пізніше 01.09.2022, добровільно обійняла посаду «старшего инспектора (по делам несовершеннолетних) отделения по делам несовершеннолетних отдела участковых уполномоченных полиции по делам несовершеннолетних Отдела полиции № 1 (дислокация г. Купянск)» у вказаному незаконному правоохоронному органі та виконувала обов`язки по службі на вказаних посадах, чим створила умови для функціонування зазначеного незаконного правоохоронного органу, тим самим забезпечила становлення і зміцнення окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території міста Куп`янська Куп`янського району Харківської області, шляхом надання безпосередньої допомоги державі-агресору на шкоду Україні.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Слідчим 26.01.2024 із дотриманням вимог ст. ст. 40, 135, 276 - 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Копію письмового повідомлення про підозру направлено за останнім місцем роботи ОСОБА_4 , її місцем реєстрації, на адресу родичів, а також опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Одночасно, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 на 05.02.2024. 06.02.2024, 07.02.2024.

Однак, у визначений день та час підозрювана ОСОБА_4 до слідчого не з`явилася, про причини не явки не повідомила.

Згідно з відповіддю на доручення про проведення слідчих дій встановлено, що ОСОБА_4 проживала та фактично перебувала на тимчасово окупованій частині Харківської області Куп`янського району, смт. Ківшарівка, а в подальшому екстрено покинула Харківську область та виїхала до рф з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме:

-вилученою документацією щодо роботи незаконного правоохоронного органу, який діяв на окупованих територіях Харківської області, а саме особовими справами громадян України, які добровільно зайняли посади в незаконному правоохоронному органі, наказами про їх призначення, зарплатними відомостями, угодами на добровільну співпрацю з представниками держави-агресора, трудовими договорами тощо, серед яких виявлено документи на ім`я ОСОБА_4

-відповідями на доручення про проведення слідчих (розшукових) дій;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Орган досудового розслідування вважає, що в зв`язку з тим, що санкція ч. 2 ст. 111 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачає конфіскацію майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання необхідно накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) належить на праві приватної спільної часткової власності 1/8 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину №2-4190 від 15.10.2010, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_5 .

Таким чином, орган досудового розслідування просить накласти арешт на вище вказане нерухоме майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 .

Крім того, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст.172 КПК України, слідчий просив розгляд клопотання здійснювати без повідомлення власника майна, підозрюваного, його захисника, з метою забезпечення арешту майна.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України, оскільки майно не є тимчасово вилученим, розгляд клопотання здійснюється без повідомлення власника майна - підозрюваного.

Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000341 від 23.01.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 111 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

З матеріалів клопотання, а саме з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) належить на праві приватної спільної часткової власності 1/8 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину №2-4190 від 15.10.2010, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Положеннями ч.5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Так, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_4 з метою запобігання зникнення майна, яке перебуває в її власності.

Вирішуючи питання про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує і те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

На підставі викладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 131, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, перереєстрації, реєстрації, в тому числі в межах виконавчих проваджень, на 1/8 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину №2-4190 від 15.10.2010, посвідченого державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_5 .

Виконання ухвали доручити ст. слідчому Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя