Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/644/23, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2023 року, задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_7 , (далі - слідчий), у кримінальному провадженні №0000282, відомості про кримінальне правопорушення в якому 21.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, ніде офіційно не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,

та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме - до 21 грудня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовлено.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 07 листопада 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого, відповідно до ст. 12 КК України скоєне діяння, віднесено до тяжких злочинів, і за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із позбавленням права керування транспортними засобами на строк від 7 до 10 років. Слідчий у клопотанні також зазначає, що під час досудового розслідування здобуті докази, які підтверджують обґрунтованість підозри та встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - шляхом затягування проведення окремих слідчих дій, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 обумовлена також тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які продовжують існувати. З огляду на наведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, запобігання вищевказаним ризикам, слідчий вважає, що щодо підозрюваного ОСОБА_6 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, який продовжено до 22.12.2023.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 , подав до суду заперечення щодо задоволення клопотання слідчого, водночас підтримав подане ним клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Зазначив, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 286 КК України ОСОБА_6 не оголошувалося. Також вказує на те, що потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 написані розписки про те, що вони не мають та у подальшому не будуть мати претензій до підозрюваного ОСОБА_6 , а тому просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Закарпатської обласної прокуратури, що у кримінальному провадженні ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого, відповідно до ст. 12 КК України скоєне діяння, віднесено до тяжких злочинів, і за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із позбавленням права керування транспортними засобами на строк від 7 до 10 років. Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2023, слідчий суддя вважає, що такі на даний час продовжують існувати, не зменшились та виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Приймаючи судове рішення слідчий суддя взяв до уваги і те, що підозрюваний ОСОБА_6 після скоєння ДТП усупереч вимог п.2.10 ПДР залишив місце події, зник у невідомому напрямку і намагався переховуватись аж до затримання його працівниками поліції ; кримінальне правопорушення вчинив перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння - 1.4 % проміле, та усвідомлюючи тяжкість і неминучість покарання може ухилятись від органу досудового розслідування та суду, оскільки, як встановлено слідчим суддею підозрюваний ОСОБА_6 з червня 2023року перебуває у розшуку в іншому кримінальному провадженні за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України та ухилявся від явки до суду. Також слідчим суддею встановлено відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, які б слугували перешкодою для уникнення спробам підозрюваного ухилитися від слідства та суду, підозрюваний ніде офіційно не працевлаштований. Також не може бути належним підтвердженням відсутності ризику можливого впливу підозрюваного на потерпілих чи свідків у даному кримінальному провадженні і долучені стороною захисту та досліджені у судовому засіданні розписки потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 щодо відсутності у потерпілих претензій до підозрюваного, оскільки такі розписки не спростовують висновків слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вдатися до впливу на свідків з метою зміни ними показів на показання вигідні для нього, так як суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо отримав від потерпілих та свідків під час судового засідання або здобутих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Окрім цього, слідчий суддя взяв до уваги і те, що підозрюваний ОСОБА_6 також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні внесеному 06.06.2023 до ЄРДР за № 0000570, в якому на підставі ухвали суду ОСОБА_6 був оголошений у розшук. Разом з тим, встановлено, що на даний час, завершити досудове розслідування неможливо, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, що дає підстави для продовження строку дії обраного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 .

Одночасно, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були взяті до уваги при обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчому судді не надано.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , вказує на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, вважає, що така підлягає скасуванню. Апелянт стверджує, що у клопотанні вказується на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 286 КК України, однак це не відповідає дійсності. Зазначає, що ризики, на які міститься посилання у клопотанні, не підтверджені належними доказами. Також, вважає, що у матеріалах клопотання відсутні достатні докази того, що підозрюваний ОСОБА_6 намагався ухилятися від досудового розслідування, перешкоджав чи перешкоджатиме кримінальному провадженню у майбутньому та може незаконно впливати на свідків. Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язується співпрацювати зі слідством, має постійне місце проживання. З огляду на наведене, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності сторін обвинувачення та захисту апеляційний суд бере до уваги, що: сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали; від захисника надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_7 знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Закарпатської обласної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник - адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України, зокрема забезпечення права підозрюваного на захист.

Обґрунтованими визнаються і висновки слідчого судді про доведеність підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами: огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.09.2023, допиту потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , огляду транспортного засобу, огляду та переогляду відеозапису від 09.10.2023, висновком експерта № 1895 від 28.09.2023, та іншими матеріалами кримінального правопорушення, на підставі яких 22.09.2023 винесено повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчиненого кримінального правопорушення. При цьому, колегія суддів також зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 стороною захисту не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Доводи апеляційної скарги про те, що у клопотанні вказано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 286 КК України, однак це не відповідає дійсності, апеляційний суд визнає безпідставними і такими, що не спростовують висновку слідчого судді про доведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а також не свідчать про невідповідність клопотання вимогам КПК України, оскільки зі змісту вказаного клопотання вбачається, що таке подано в рамках кримінального провадження за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілого та свідків. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та даними про особу підозрюваного (офіційно не працює, обвинувачується у вчиненні й іншого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, в якому на підставі ухвали суду від 06.06.2023 був оголошений у розшук), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на потерпілого та свідків, які володіють відомостями про обставини вчиненого кримінального правопорушення, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ризики, на які у клопотанні посилається слідчий, не підтверджені належними доказами, - апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані і такі, що не знаходять свого підтвердження.

Апеляційний суд вважає, що продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Посилання сторони захисту на те, що у матеріалах клопотання відсутні достатні докази того, що підозрюваний ОСОБА_6 намагався ухилятися від досудового розслідування, перешкоджав чи перешкоджатиме кримінальному провадженню у майбутньому та може незаконно впливати на свідків, зобов`язується співпрацювати зі слідством, має постійне місце проживання, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, не бере до уваги, оскільки такі жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про наявність передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які продовжують існувати, а відтак і про необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд визнає їх такими, що не свідчать про те, що передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики відпали чи зменшилися ; на наявність даних про те, що встановлені ризики відпади або істотно зменшились сторона захисту не посилається.

Також апеляційний суд бере до уваги і те, що в матеріалах судового провадження відсутні і стороною захисту не надано доказів, зокрема висновків лікарів, які б свідчили про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 таких захворювань, які унеможливлюють тримання його під вартою.

Колегія суддів також погоджується із висновком слідчого судді про існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, обґрунтовано продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою саме у межах строку досудового розслідування, визначеного постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури від 03.11.2023, а саме до 21.12.2023 включно.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, колегія суддів вважає, що, постановляючи судове рішення про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки інкриміноване ОСОБА_6 кримінально-каране діяння призвело до отримання трьома особами тілесних ушкоджень та смерті однієї особи.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, однак, обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі і відомості про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, продовживши строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою без визначення застави, відмовивши у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашнього арешту.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі в апеляційній скарзі не вказується; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив, що свідчить про те, що така втратила чинність у часі.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 листопада 2023 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000282, відомості про кримінальне правопорушення в якому 21.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та продовжено щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_6 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме - до 21 грудня 2023 року включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: