№ 204/5999/23
№ 1-кп/204/896/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представник потерпілого- ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000108 від 02.02.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Дніпропетровську, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, на утриманні нікого не маюча, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

Згідно обвинувального акту, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на всій території України введено воєнний стан, та впроваджено визначені ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану. Указом Президента від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Достовірно знаючи, що на всій території України діє воєнний стан, ОСОБА_6 , 10 січня 2023 року о 14.34 год. прийшла до магазину «Єва», що розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Робоча, буд. 77, де на прилавку побачила туалетну воду А. Бандерас Блу Седакшен, 50 мл., яка належить ТОВ «РУШ». Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи, умисно, з корисливих мотивів, взяла та поклала до пакету що був у неї на руці зазначену туалетну воду.Після цього ОСОБА_6 , утримуючи в пакеті вказане викрадене майно, вийшла з магазину ігноруючи касову зону та необхідність розрахуватись за взятий товар, таким чином довівши свій злочинний умисел на таємне викрадення майна до кінця, та спричинивши потерпілому ТОВ «РУШ» згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №605 від 06.02.2023 станом на 10.01.2023 майнову шкоду на суму 482,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України.

24 квітня 2023 року між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди, обвинувачена ОСОБА_6 зобов`язалася визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення в обсязі підозри та висунутого їй обвинувачення. В угоді визначені істотні для кримінального провадження обставини: обвинувачена ОСОБА_6 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри та висунутого їй обвинувачення, щиро розкаялася у скоєному нею кримінальному правопорушенні, не чинила перешкод у проведенні слідчих та процесуальних дій під час проведення досудового розслідування, добровільно відшкодувала завдані збитки потерпілому; внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 не було завдано значної шкоди суспільним інтересам чи інтересам конкретних осіб; існує суспільний інтерес в забезпеченні як найшвидшого судового вирішення даного кримінального провадження, оскільки згідно положення ст. 2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Сторони погоджуються на звільнення обвинуваченої від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що вона цілком розуміє характер пред`явленого їй обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України та його тяжкість, у вчиненому розкаюється. Крім того, обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свою письмову заяву про надання згоди прокурору укласти угоду про визнання винуватості між ним та обвинуваченою ОСОБА_6 . Зазначивши, що обвинуваченою матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не мають, цивільний позов подавати не будуть. Вважав за можливим призначити покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч.4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені прокурором та обвинуваченою вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченої.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченої, тобто не є наслідком застосування до неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченою змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченій обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_6 діяння та її винуватість повністю доведені і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.4 ст. 185 КК України.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, який раніше не судима, не працевлаштована, заміжня, на утриманні нікого не маюча, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування заданого зхбитку. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_6 , узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком один рік, поклавши на обвинувачену обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З урахування вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданого звіту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 371-374, 475, 476 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 , від 24 квітня 2023 року.

Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджена протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації, про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: диск з відеозаписом подій крадіжки в магазині «ЄВА», що мала місце 10.01.2023 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000108 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000108.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави фактичну вартість проведення експертизи №605 від 06.02.2023 року, у розмірі 180 грн.00 коп.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1