справа № 488/3631/23
номер провадження № 1-кп/488/147/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаря:ОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого: захисника: потерпілого:ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Котовська Одеської області, громадянин України, українець, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення злочину не судимий, після вчинення злочину засуджений:

-25.07.2023 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ

31.05.2023 року о 04:20 годині обвинувачений ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на викрадення чужого майна, діючи повторно, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно, з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , викрав майно, належне ОСОБА_7 , а саме парасольку червоного кольору, вартістю 870,00 гривень, металеву саморобну драбину вагою 14,6 кг, вартістю 116,80 гривень, в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 986, 80 гривень.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, термін якого неодноразово продовжувався, останній раз до 13.05.2024 року.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив встановлені судом обставини та заявив, що дійсно, 31.05.2023 року знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , викрав майно, належне ОСОБА_7 , а саме парасольку червоного кольору, металеву саморобну драбину. У вчиненому кається. Шкоду повністю відшкодував потерпілій шляхом повернення викраденого майна.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути кримінальне провадження за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, майно їй повернуте.

Винність обвинуваченого у скоєнні злочину, окрім визнання вини самим обвинуваченим, також підтверджується іншими доказами, дослідженим судом.

Так, в ході огляду, за участю потерпілої, металевої драбини, пляжної парасольки, які були добровільно видані обвинуваченим відповідно до дослідженої судом заяви, встановлено, що вказане майно дійсно належить потерпілій. Вартість майна, що стало предметом кримінального правопорушення не заперечується обвинуваченим та підтверджується інформацією, що міститься у висновках експерта № СЕ-19/115-23/7891-ТВ від 07.06.2023 року та № СЕ-19/115-23/8014-ТВ від 08.06.2023 року.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, але після вчинення злочину засуджений за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, офіційно не працює, виконує різні господарські роботи за домовленістю для мешканців Корабельного району міста Миколаєва та Вітовського району Миколаївської області, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за колишнім місцем проживання характеризується дільничним офіцером поліції негативно, а за теперішнім місцем проживання власником житла та сусідкою позитивно, що в цілому дозволяє суду зробити висновок про позитивну характеристику особи обвинуваченого.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, яке є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, усунення ним шкоди, заподіяної злочином. Так, як в ході досудового розслідування, так і при судовому розгляді, обвинувачений неодноразово зазначав про те, що він кається у вчиненому, не має наміру вчиняти подібні дії в майбутньому. Така позиція обвинуваченого не є голослівною, оскільки з моменту вчинення ним кримінального правопорушення (31.05.2023 року), протягом тривалого часу, обвинувачений не вчиняє подібних дій, або інших дій, які могли би стати причиною його кримінального переслідування. Окрім того, майно, що стало предметом злочину, повернуте потерпілій 03.06.2023 року саме обвинуваченим, що підтверджується дослідженими судом матеріалами, зокрема, його заявою, тобто ним були вчинені активні дії, спрямовані на усунення спричиненої потерпілій шкоди. Це також підтверджується й позицією потерпілої, яка надала суду заяву про відсутність в неї претензій до обвинуваченого. Таким чином, судом встановлені дві обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, які прямо передбачені статтею 66 КК України.

У той же час, обвинувачений, не будучи судимим на момент вчинення злочину, був засуджений 25.07.2023 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

З огляду на наявність такого вироку, суд зобов`язаний при призначенні остаточного покарання вирішити на підставі частини 4 статті 70 КК України питання про повне або часткове складання призначеного судом покарання із покаранням у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, визначеним вищевказаним вироком. За таких обставин, з урахуванням того, що мінімальне покарання за будь-яку крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану, складає саме позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, остаточно визначене судом покарання буде перевищувати 5 (п`ять) років позбавлення волі, що унеможливіть застосування положень статті 75 КК України.

У той же час, при вивченні вироку Корабельного районного суду міста Миколаєва від 25.07.2023 року, суд звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_4 був засуджений, вчинене 30.05.2023 року, тобто фактично загалом обвинувачений вчинив два епізоди крадіжки протягом однієї ночі з 21:30 години 30.05.2023 року по 04:20 годину 31.05.2023 року. Незважаючи на те, що вказані правопорушення були виявлені одразу після їх вчинення (03.06.2023 року обвинувачений вже повернув майно, що стало предметом злочину), розслідувалися одним органом досудового розслідування ВП № 3 МРУП ГУНП в Миколаївській області та стосувалися одного обвинуваченого, вони не були об`єднанні на стадії досудового розслідування. При цьому за першим обвинувальним актом провадження було направлене в суд майже одразу після вчинення кримінального правопорушення, а другий обвинувальний акт (що розглядається), надійшов до суду вже після засудження обвинуваченого за вчинення першого злочину, що виключило можливість об`єднання кримінальних проваджень на стадії судового розгляду.

При цьому це, безперечно, суттєво погіршило становище обвинуваченого, оскільки у випадку розгляду обох епізодів його злочинної діяльності в межах одного кримінального провадження, до них були б застосовані положення статті 32 КК України, оскільки вказані епізоди утворювали би множинність і при засудженні обвинуваченого за частиною 4 статті 185 КК України не існувала би потреба у посиланні на частину 4 статті 70 КК України, застосування якої є необхідним сьогодні у зв`язку із засудженням обвинуваченого після винесення стосовно нього першого вироку.

Таким чином, з урахування викладеного, з урахуванням наявності вказаних вище двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за своїм місцям проживання власником житла та сусідами суд вважає за можливе із застосуванням положень частини 1 статті 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 статті 185 КК України та доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі на строк, що буде достатнім не тільки для покарання, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Окрім того, суд відповідно до частини 1 статті 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та встановлені обставини справи, доходить висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України обов`язки.

Відповідно до положення частини 4 статті 70 КК України, враховуючи, що інкримінований злочин обвинуваченим вчинено до ухвалення попереднього вироку від 25.07.2023 року, остаточне покарання суд визначає за правилами, передбаченими частиною 4 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

На підставі статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 3.824,00 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та із застосування частини 1 статті 69 КК України призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 25.07.2023 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (на рахунок UA0014481, Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, код класифікації доходів 24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, призначення платежу: « ОСОБА_4 за проведення судових експертиз, Корабельний районний суд міста Миколаєва, код 02892468») судові витрати в розмірі 3.824,00 гривень (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

Речові докази, а саме парасольку червоного кольору, саморобну металеву драбину залишити ОСОБА_7 як власнику.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1