Номер провадження: 11-кп/813/468/23
Справа № 506/176/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської областівід 21.06.2022 у кримінальному провадженні №0000201, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2020 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липецьке, Котовського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять років) 6 (шість) місяців з поміщенням до кримінально - виконавчої установи.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з дати затримання, а саме з 26 грудня 2020 року.

ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Початок строку відбування покарання відраховувати з 28.03.2022.

Речові докази на а.с. 212 т. 1 - мобільний телефон «Samsung Galaxy J6», належний потерпілому ОСОБА_11 вважати повернутим ОСОБА_12 після набрання вироком законної сили; на а.с. 60 т. 2 - 12 патронів від гладкоствольної зброї, калібру 12 мм (сейф-пакет №2061279); 69 гільз від гладкоствольної зброї калібру 12 мм (сейф пакет №272061283); дві скляні банки в яких знаходиться дріб, дві банки з порохом та пластикова пляшка з мастилом, чемодан з пижами та кулями до гладкоствольної зброї (сейф пакету №74020558); знаряддя для виготовлення патронів та для чищення зброї, пижи (сейф- пакет №4020559); дві паперові коробки з капсулями до патронів, одна коробка з дробом, - знищити після набрання вироком законної сили; на а.с. 11 т. 2 - 3-х метлевих фрагментів неправильної форми, кофту чорну чоловічу на змійці, футболку чорного кольору, - знищити після набрання вироком законної сили; а.с. 23 т. 2 - пиж знищити після набрання вироком законної сили; закордонний паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_7 - повернути обвинуваченому після набрання вироком законної сили; а.с. 60 т. 2 - двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 54№ НОМЕР_1 , 2 мисливські набої 12 калібру - знищити.

Вироком також вирішено питання щодо процесуальних витрат та цивільного позову.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 23.12.2020 близько 08 годин 10 хвилин, рухаючись за кермом власного автомобіля «Honda Accord» сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , по автодорозі державного значення Р-33 Вінниця-Турбів-Гайсин-Балта-Велика Михайлівка М-16, на околиці міста Подільськ Одеської області, помітив автомобіль марки «ВАЗ 21083», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_13 , в салоні якого на передньому пасажирському кріслі знаходився ОСОБА_11 . Знаходячись на вказаній автодорозі, керуючи автомобілем «Honda Accord», ОСОБА_7 з мотивів помсти, на грунті раніше виниклих ревнощів, а також тривалих неприязнених відносин, вирішив наздогнати автомобіль «ВАЗ 21083» під керуванням ОСОБА_13 та заподіяти смерть пасажиру ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вбивство ОСОБА_11 , а саме на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_7 , в той же день та час, рухаючись за кермом власного автомобіля марки «Honda Accord», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , по вказаній автодорозі між с. Бочманівка Подільського району Одеської області та с. Ставрове Окнянського району Одеської області, у напрямку с. Ставрове Окнянського району Одеської області, на відстані 140 метрів у південному напрямку від дорожнього знаку «Контрольований прикордонний район» змусив автомобіль марки «ВАЗ 21083» під керуванням ОСОБА_14 зупинитись, а саме перегородивши своїм автомобілем проїзну частину. Вийшовши із салону свого транспортного засобу, тримаючи в руках двохствольну мисливську гладкоствольну рушницю «ТОЗ-54» 12 калібру № НОМЕР_1 , споряджену картечним мисливським патроном 12 калібру, почав направляти її в сторону лобового скла автомобіля марки «ВАЗ 21083», та підійшовши до вказаного автомобіля, наніс удар прикладом вказаної рушниці у лобове скло з правої сторони, після чого з мотивів помсти, на грунті раніше виниклих ревнощів та тривалих неприязних відносин, діючи умисно цілеспрямовано, з метою заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків у виді смерті останнього, здійснив через лобове скло один прицільний постріл з гладкоствольної мисливської рушниці «ТОЗ-54» 12 калібру № НОМЕР_1 у бік пасажира ОСОБА_11 , який сидів на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, чим завдав останньому тілесні ушкодження, а саме :

- множинні (числом 7), хаотично розташовані, скупчені на передній поверхні грудної клітини, в проекції грудини, вогнепальні дробові, проникаючі в грудну порожнину, сліпі, вхідні поранення. Раневі канали, які поєднують вхідні рани (7) проекції тіла грудини та навколишні ділянки справа та зліва, походять в направленні спереду назад, трохи зверзу вниз, справа на ліво по відношенню до потерпілого. По ходу раневих каналів наявні наскрізні пошкодження шкіряних покровів, підшкірно-жирової клітковини грудної клітини, м`язових тканин передньої поверхні грудної клітини та міжреберних проміжків, наскрізні дірчаті пошкодження тіла грудини (2) та передньої частини 5 ребра справа, наскрізне пошкодження серцевої сумки (передньо - бокової поверхні справа та задньої поверхні зліва), наскрізне пошкодження серця (передньо - бокової поверхні правого передсердя і правого шлуночка, задньої поверхні лівого шлуночка), лівої легені в області воріт з пошкодженням крупних судин, масивний крововилив в ліву плевральну порожнину; - множинні поверхневі вогнепальні сліпі вхідні поранення садна (6) м`яких тканин передньо черевної стінки.

Вогнепальні, сліпі, дробові, проникаючі в грудну порожнину, поранення з ушкодженням серця та лівої легені мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , не приходячи до тями, помер на місці події. Смерть ОСОБА_11 знаходиться в причинному зв`язку з проникаючими вогнепальними пораненнями передньої поверхні грудної клітини з наскрізним ушкодженням серця та воріт лівої легені. Безпосередньою причиною смерті, є гостра крововтрата.

Після чого, ОСОБА_7 забрав із собою гладкоствольну мисливську рушницю «ТОЗ-54» 12 калібру № НОМЕР_1 , сів в салон свого автомобіля марки «Honda Accord» та попрямував у напрямку с. Ставрове, Окнянського району, Одеської області.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, оскільки вважає, що вирок суду ухвалений із порушенням норм матеріального права, діям обвинуваченого не надано правильну юридичну кваліфікацію, не встановлено всіх умов та обставин вчинення злочину, а призначене покарання не відповідає особі винного та являється занадто суворим.

Доводи обґрунтовує тим, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України є неправильною, оскільки умислу на вбивство у нього не було, а так сталося, що він натиснув на курок у стані виразної нервово - психічної напруги, фрустації, тобто вчинив злочин у період такої сильної обіди, що навіть не розумів, що він його вчиняє. Вказує, в діях ОСОБА_7 наявні всі складові необхідні для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст. 116 КК України.

Звертає увагу, що судовий розгляд проведено поверхнево та суб`єктивно, який привів до того, що ряд свідків не були допитані, а відтак через неповноту розгляду справи неправильно кваліфіковані дії підзахисного, що призвело до призначення занадто суворого покарання.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині кваліфікації дій за ч. 1 ст. 115 КК України, ухвалити в цій частині новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 116 КК України та призначити покарання у межах даної статті КК.

Не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 та призначене покарання прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що районним судом під час вирішення долі речових доказів допущено порушення вимог закону України про кримінальну відповідальність, а саме суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Вказує, що суд безпідставно не застосував п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України та незаконно вирішив знищити двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 54 № НОМЕР_1 .

Просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, внести зміни до резолютивної частини вироку, щодо речових доказів, яку викласти наступним чином: «Речові докази на а.с. 212 т. 1 - мобільний телефон «Samsung Galaxy J6», належний потерпілому ОСОБА_11 вважати повернутим ОСОБА_12 після набрання вироком законної сили; на а.с.60 т.2 - 12 патронів від гладкоствольної зброї, калібру 12 мм (сейф-пакет №2061279); 69 гільз від гладкоствольної зброї калібру 12 мм (сейф пакет №272061283); дві скляні банки в яких знаходиться дріб, дві банки з порохом та пластикова пляшка з мастилом, чемодан з пижами та кулями до гладкоствольної зброї (сейф пакету №74020558); знаряддя для виготовлення патронів та для чищення зброї, пижи ( сейф- пакет №4020559); дві паперові коробки з капсулями до патронів, одна коробка з дробом, - знищити після набрання вироком законної сили; на а.с. 11 т. 2 - 3-х металевих фрагментів неправильної форми, кофту чорну чоловічу на змійці, футболку чорного кольору, - знищити після набрання вироком законної сили; пиж знищити після набрання вироком законної сили; закордонний паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_7 - повернути обвинуваченому після набрання вироком законної сили; а.с. 60 т. 2 - двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 54№ НОМЕР_1 конфіскувати в дохід держави, 2 мисливські набої 12 калібру - знищити». В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засідання апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті щодо скоєння умисного вбивства, зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність за скоєне, просив переглядати судове рішення тільки в частині призначення покарання та призначити мінімальний строк покарання, передбачений санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.

Захисник ОСОБА_8 підтримав змінену апеляційну скаргу у повному обсязі та просив пом`якшити покарання обвинуваченому.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали змінену апеляційну скаргу, прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Не зважаючи на повне визнання вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в оскаржуваному вироку фактичних обставин, винна останнього підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом першої інстанції з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, яким надана належна правова оцінка.

Так вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України дослідженими у судовому засідання наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_15 , рідний батько - потерпілого ОСОБА_11 показав, що 23.12.2020 він втратив єдиного сина. Він нічого не знав про стосунки сина ОСОБА_16 з колишнім чоловіком його дівчини ОСОБА_17 ОСОБА_7 . Син був до цього одружений, однак за декілька місяців до смерті познайомив їх з ОСОБА_18 та став з нею разом проживати на протязі двох місяців разом у м. Подільськ. З ними проживали двоє дітей ОСОБА_17 , син займався торгівлею, ОСОБА_17 була вдома. За день до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 син приїздив до них додому, був в хорошому настрої. Що його сину погрожують, він не знав. Лише його дружині ОСОБА_19 не задовго до вбивства сина дзвонила колишня дружина ОСОБА_16 та казала, що з ним мають розправитися. Також він був на місці злочину, бачив тіло сина в автомобілі. По лобовому склу автомобіля було видно, що зверху скло було розтрощено від удару, а внизу був отвір саме від пулі. Сина було вбито в автомобілі одним влучним пострілом.

В свою чергу покази потерпілого підтверджуються показами свідка ОСОБА_19 , яка суду показала, що на день смерті її син ОСОБА_16 розлучився з першою дружиною та проживав з ОСОБА_18 . В шлюбі з першою дружиною спільне життя у них не складалося, так як дружина випивала, а в серпні 2020 року син їй сказав, що в нього є дівчина. Потім вона дізналась, що це колишня дружина ОСОБА_7 . ОСОБА_20 . Син розлучився зі своєю дружиною та став жити з ОСОБА_17 . Через деякий час їй почала писати в телефоні колишня дружина сина, та повідомляла їй, що чоловік ОСОБА_17 ОСОБА_7 погрожує вбивством її сину. Вона про це розповіла сину і той сказав, що сам розбереться з ним, що нічого страшного не має.

Свідок ОСОБА_13 показав, що 23.12.2020 року саме від пострілу з рушниці було вбито в його автомобілі ОСОБА_11 при наступних обставинах.

23.12.2020 року вони разом зі ОСОБА_11 їхали на роботу в смт Захарівка на його автомобілі ВАЗ чорного кольору. О 07 год 40 хвилин він забрав від дому ОСОБА_11 , який сів до автомобіля на переднє пасажирське сидіння. Коли вони перетнули залізничний переїзд, він побачив позаду автомобіль, який почав їм сигналити фарами, потім порівнявся з ними та став витісняти на обочину, змушуючи зупинитись. Після цього обігнав та став попереду, перешкоджаючи їм у русі. За кермом автомобіля був незнайомий йому на той час ОСОБА_7 , який вийшов з свого автомобіля, підійшов до них, відкрив двері їх автомобіля та декілька разів наказав ОСОБА_11 , який сидів на пасажирському сидіння біля нього, вийти з машини та поговорити з ним, на що останній відмовився. Він був агресивно налаштований, однак коли ОСОБА_11 не вийшов з автомобіля, то ОСОБА_7 захлопнув двері біля нього, він зміг об`їхати машину ОСОБА_7 та вони зі ОСОБА_11 продовжили свій рух по дорозі. Однак ОСОБА_7 на автомобілі почав їх наздоганяти. ОСОБА_11 говорив йому не звертати увагу на ОСОБА_21 та не зупинятись, а сам в цей час говорив по телефону з ОСОБА_18 , розповідав їй про ОСОБА_21 , який їх переслідує. Однак ОСОБА_7 знову зупинив їх на дорозі та вдруге вийшов з автомобіля, при цьому в руках у нього була рушниця. ОСОБА_7 вийшов з рушницею і йшов на машину, рушницю ОСОБА_7 тримав двома руками направлену на машину. Побачивши в руках ОСОБА_7 рушницю він вийшов з автомобіля та попросив його не стріляти, однак той був в збудженому стані і прикладом рушниці ударив по лобовому склу машини один раз і він злякавшись його дій та зрозумівши, що може в цей раз постраждати, заховався позаду своєї машини, а ОСОБА_11 продовжував сидіти в автомобілі. Він чув також, як ОСОБА_11 кричав не стріляй, однак пролунав постріл. Між ударом по лобовому склу та пострілом пройшло біля 30 секунд. Після пострілу ОСОБА_21 втік на машині. Тоді він вийшов із-за автомобіля та підійшов до ОСОБА_11 , який був поранений, лобове скло автомобіля було розбите. Потім він впізнав по знімках ОСОБА_7 , як особу яка вчинили цей злочин.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_7 її колишній чоловік, 13 років в шлюбі, з грудня 2009 року по 07 грудня 2020 року, фактично припинили проживання з липня 2020 року. Від шлюбу двоє дітей, проживають з нею, з батьком спілкувалися після припинення шлюбу постійно. ОСОБА_11 був товаришем ОСОБА_7 , вони познайомилися в одній компанії. Її сімейне життя з ОСОБА_7 не складалося задовго до зустрічі зі ОСОБА_11 . ОСОБА_7 був жорстокий. Він грав в автомати, пив, погрожував їй, коли був п`яний піднімав на неї руки, вона брала дітей та тікала з дому до батьків. Останні пів року життя стало взагалі нестерпним. ОСОБА_21 , будучи часто п`яним, почав її бити, бити посуд в дома. Вона пішла від нього та жила у батьків, маючи вже намір розірвати шлюб. Це було влітку, а восени вони зійшлися з ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_7 не зміг їм обом цього пробачити та став дзвонити їй та казати , що вб`є ОСОБА_11 . Вона казала ОСОБА_11 , щоб той був обережний, так як ОСОБА_7 мисливець і в нього зброя, якою він дуже добре володіє. Проте, що він вб`є ОСОБА_11 , ОСОБА_7 сказав навіть її неповнолітній доньці.

Також пояснила суду, що ОСОБА_7 дуже погано відреагував на те, що вона подала на розлучення, за півроку до розлучення вона дійсно три рази йшла від нього. Перші рази він умови її повернутися, однак через певний час життя знов ставало нестерпним. Дізнавшись , що вони стали жити зі ОСОБА_11 разом, почав їй дзвонити, сказав що вона його власність, намагався повернути її, щоразу казав, що вб`є ОСОБА_11 23.11.2020 року за місяць до вбивства вона написала заяву до поліції , так як продовжували мати місце погрози з боку ОСОБА_7 і вона реально їх сприймала, однак поліція не прийняла відносно нього жодних дій, а лише викликали його і він сказав, що він нікому не погрожував. Між тим після цього на деякий час заспокоївся та перестав їх турбувати.

Щодо подій того дня, то пояснила, що 23.12.2020 року зранку в 07:10 вийшла з офісу де вони ночували, бачила як ОСОБА_16 сів в машину. О 8 год 9 хвилин зателефонував ОСОБА_11 і сказав, що ОСОБА_7 не дає йому проїхати на роботу. Вона зателефонувала в поліцію, а потім продовжила з ним весь час біля п`яти хвилин говорити по телефону, доки не почула вистріл в телефоні і зрозуміла, шо це ОСОБА_7 стріляв в ОСОБА_11 . Вона весь час була на зв`язку зі ОСОБА_11 , вона спочатку почула удар, потім вистріл. ОСОБА_11 в телефон сказав, що ОСОБА_7 розбив скло. Вона чула, як вони сварились і ОСОБА_11 відмовлявся виходити з машини.

Автомобіль ОСОБА_7 купив за неділю до вбивства ОСОБА_11 . Рушниця в нього є, він мисливець, рушниця зберігалась в будинку чи в машині. Вона також стріляла з тієї рушниці, зброя справна. ОСОБА_7 погрожував їм казав, що вб`є саме ОСОБА_11 , що і зробив, щоб помститися саме їй.

Також під час додаткового допиту показала в суді, що ніяких стосунків зі ОСОБА_11 під час проживання з ОСОБА_7 у них не було. Вона мала намір припинити шлюбні стосунки не один раз. Одного разу ОСОБА_7 подзвонив їй і сказав, що застрелиться, якщо вона не повернеться додому. Коли вона прийшла до їх будинку, то ОСОБА_7 , щоб її налякати та демонстративно приставив до шиї рушницю, а потім здійснив вистріл як потім вияснилось в стіну. Однак вона вимушена була повернутись додому на прохання його батьків, щоб ОСОБА_7 заспокоївся, однак спокійне життя закінчилось через одну неділю. Тверезий він на неї руку ніколи не піднімав і був для дітей хорошим батьком. Стверджувала, що напередодні ввечері ОСОБА_7 доньці не дзвонив і ОСОБА_11 з ним не розмовляв. Обвинувачний каже неправду. І за неділю до вбивства ОСОБА_7 ні їй, ні ОСОБА_11 не дзвонив. ОСОБА_15 ніколи не брав трубку коли дзвонив ОСОБА_7 , він не принижував його перед дітьми, не міняв їм номера в телефонах, не ображав його, він взагалі з ним не спілкувався. Коли вона розповідала йому про погрози, то відносився до цих розмов несерйозно.

Також вона чула, як перед смертю ОСОБА_11 просив ОСОБА_7 не стріляти, однак він його не ображав. Після вбивства ОСОБА_16 через 20 хвилин ОСОБА_7 подзвонив їй і сказав , що він обіцяв , що вб`є ОСОБА_11 і ось він це зробив.

Також вина обвинуваченого підтверджується показами в суді свідка ОСОБА_22 , яка дала в суді наступні покази і підтвердила намір обвинуваченого помститися ОСОБА_11 та колишній дружині ОСОБА_23 . Була в товариських стосунках з ОСОБА_7 та ОСОБА_18 , а також з ОСОБА_11 . Разом сім`ями проводили вільний час, спілкувалися. Знає, що у шлюбі ОСОБА_7 кривдив свою дружину ОСОБА_17 , коли випивав, остання їй про це розповідала, бив посуд, погрожував ОСОБА_17 . Він, будучи п`яним, вів себе неадекватно, про це ОСОБА_17 розповідала їй при ОСОБА_24 і той нічого не заперечував. Христина пішла з сім`ї та проживала у свого вітчима. В свою чергу вона чула як в компанії друзів ОСОБА_7 говорив , що «завалить» ОСОБА_11 за те, що він зруйнував його сім`ю. Вони його з друзями весь час заспокоювали та просили цього не робити. Однак, ОСОБА_7 казав, що він не може простити це ОСОБА_11 , казав, що якби це був хтось другий, то він би так не реагував. Вважав, що це обман як і з боку жінки, так і з боку товариша. Останній раз про свої наміри позбавити життя ОСОБА_11 . ОСОБА_7 розповідав в грудні 2020 року, сидячи на кухні у неї вдома.

В свою чергу свідок ОСОБА_25 суду показав, що товаришував з сім`єю ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . В них була спільна компанія, в ній був і ОСОБА_11 з дружиною. В сім`ї все було спокійно Потім він зі слів ОСОБА_24 під час рибалки дізнався, що ОСОБА_17 пішла від ОСОБА_24 та зустрічається зі ОСОБА_28 .. Він був дуже розгніваний через розлучення з ОСОБА_17 , особливо на ОСОБА_11 , казав, що таких людей потрібно карати, однак про вбивство не говорив. Заперечував свої покази на досудовому розслідуванні про те, що ОСОБА_29 сказав , що продасть будинок, найме людей, щоб вбити ОСОБА_11 . Між тим показав в подальшому, що вони відмовляли ОСОБА_21 від протиправних дій, а той казав, що завалить ОСОБА_15 23.12.2020 року вранці той йому телефонував, однак він його не чув по телефону і розмова не відбулася, а потім дізнався про вбивство ОСОБА_11 . Після того, як ОСОБА_17 пішла від ОСОБА_24 , вони практично не бачилися, він про це дізнався від своєї дружини. ОСОБА_11 , йому також не розповідав про погрози з боку ОСОБА_7 ОСОБА_11 та ОСОБА_7 обоє були його товаришами.

Свідок ОСОБА_30 в суді показав, що ОСОБА_31 його син, проживав в шлюбі з ОСОБА_18 15 років, від шлюбу двоє дітей, який він дуже любив. Син ніколи не бив ОСОБА_17 , а навпаки вона була у нього завжди на першому місті. Вони живуть неподалік від сина, нерідко діти були в них вдома і розповідали , що в них в гостях ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_17 пішла з сім`ї, то стала проживати у своїх батьків, а її батько забрав у дітей телефони і заборонив їм спілкуватись з ОСОБА_24 , казав, що вб`є його. Про розлучення з ОСОБА_17 син не розповідав. Напередодні ОСОБА_29 був вдома та казав, що привезе до них внуків.

Допитані по справі свідки ОСОБА_32 та її чоловік ОСОБА_33 в суді показали , давши аналогічні покази, що вони товаришували з ОСОБА_7 та ОСОБА_18 . Зустрічались як правило на свята , про їх взаємовідносини в сім`ї не були обізнані. Дізналися восени, що ОСОБА_17 пішла від ОСОБА_26 і стала жити зі ОСОБА_11 . Після цього з інтернету дізнались про вбивство ОСОБА_11 .

Допитана на по справі свідок ОСОБА_34 , рідна сестра ОСОБА_7 суду показала, що вважає, що дана ситуація виникла із за ОСОБА_27 , яка зрадила брата, стала проживати з його другом, а потім ще й перестала давати йому можливість спілкуватися з дітьми.

Допитані по справі свідок ОСОБА_35 та його співмешканка ОСОБА_36 суду показали, давши аналогічні покази в суді, що вони товаришували саме з ОСОБА_7 і вважають також, що його дружина зрадила з ОСОБА_11 , ОСОБА_7 любив її та все робив для неї в сімейних стосунках. Потім ОСОБА_17 ще й не давала йому бачитися з дітьми. Про це вони знають зі слів ОСОБА_7 .

Крім показів свідків вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину повністю підтверджується також письмовими доказами по справі, дослідженими в повному об`ємі судом, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 23.12.2020 року з відеозаписом даної події на ДВД диску, відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто місце смерті потерпілого ОСОБА_37 між селами Бочманівка Подільського району та Ставрово Окнянського району , де знаходився легковий автомобіль марки ВАЗ 2109 чорного кольору, Д/з НОМЕР_3 , належний свідку ОСОБА_13 . Під час огляду автомобіля виявлено численні пошкодження лобового скла навпроти пасажирського сидіння, в тому числі наскрізне пошкодження скла, края якого направлені в бік автомобіля. Також на правому передньому пасажирському кріслі виявлено тіло потерпілого ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючих поранень в області грудної клітини. Також під час огляду автомобіля виявлено на пасажирському кріслі плями бурого кольору, схожі на кров. (а.с. 177 т. 1);

- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 23.12.2020 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_13 по фото впізнав особу, яка 23.12.2021 року скоїла постріли з рушниці у потерпілого ОСОБА_11 через лобове скло його автомобіля , вказавши на особу під номером №2 - ОСОБА_7 (а.с. 201 т. 1);

- заявою свідка ОСОБА_12 , яка добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J6», належний потерпілому ОСОБА_11 (а.с. 210 т. 1);

- протоколом огляду від 23.12.2020 року, відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто мобільний телефон «Samsung Galaxy J6», належний потерпілому ОСОБА_11 номер телефону - НОМЕР_4 і встановлено, що останній мав в день загибелі вхідні дзвінки від різних осіб, в тому числі: - від ОСОБА_7 два автовідхилених вхідних дзвінки з номеру НОМЕР_5 о 08:07, 08:08, а також від свідка ОСОБА_12 контактний номер телефону НОМЕР_6 о 08:09 тривалістю 4 хв51с та з неприйнятим дзвінком від неї о 8 год.16 хв. Враховуючи час настання смерті ОСОБА_15 даним доказом підтверджено покази ОСОБА_38 , яка стверджувала що до останніх хвилин смерті була на зв`язку зі ОСОБА_11 (а.с. 211 т. 1);

- протоколом огляду даних диска DVD-R (505|129|2021 - НОМЕР_7) з інформацією про дзвінки за номером мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_7 від 05.03.20201 року, який належить ОСОБА_7 і відповідно до якого починаючи з 20 грудня 2020 року до дня смерті ОСОБА_11 жодних зафіксованих фактів телефонних з`єднань між телефоном ОСОБА_7 ( НОМЕР_7 ) та ОСОБА_11 ( НОМЕР_4 ), а також телефонних з`єднань телефона ОСОБА_7 з телефоном донька ОСОБА_39 за номер НОМЕР_8 не встановлено. Між тим наявне з`єднання з телефоном ОСОБА_12 - НОМЕР_6 , даний дзвінок відбувся після вчинення злочину обвинуваченим о 8 годин 26 хв, тобто через декілька хвилини після вбивства ОСОБА_15 (а.с. 17 т.3);

- постановою слідчого від 23.12.2020 року про визнання речовим доказом по даному кримінальному провадженню - мобільного телефона «Samsung Galaxy J6», належного потерпілому ОСОБА_11 (а.с. 212 т.1);

- протоколом обшуку від 23.12.2020 року, проведеного працівниками Подільського ВП як невідкладного відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України і на підставі ухвали слідчого судді Красноокнянського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року з відеозаписом даної слідчої дії , відповідно до якого було проведено обшук помешкання обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 в присутності понятих та його батька ОСОБА_40 та в ході якого було виявлено в будинку 5 гільз від мисливської гладкоствольної зброї калібру 12 мм, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу . Також в гаражі біля будинку виявлено знаряддя та боєприпаси. (а.с. 219 т. 1.);

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 24.12.2020 року, які були вилучені під час огляду домоволодіння ОСОБА_7 : - 12 патронів від гладкоствольної зброї, калібру 12 мм (сейф-пакет №2061279); 69 гільз від гладкоствольної зброї калібру 12 мм (сейф пакет №272061283); дві скляні банки в яких знаходиться дріб, дві банки з порохом та пластикова пляшка з мастилом, чемодан з пижами та кулями до гладкоствольної зброї (сейф пакету №74020558); знаряддя для виготовлення патронів та для чищення зброї, пижи (сейф- пакет №4020559); закордонний паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_7 , інструкція з експлуатації мисливської гладко ствольної зброї ТОЗ-54 (сейф пакет № 7199855); дві паперові коробки з капсулями до патронів, одна коробка з дробом та 6 патронів до малокаліберної зброї. (а.с. 223 т. 1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2020 року з відеозаписом , відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_13 відтворив події 23.12.2020 року, свідком яких він був близько о 8 години ранку на а/д М-16 біля с. Бачманівка Подільського району та с. Ставрове Окнянського району, коли було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_11 . Дані події свідок відтворював безпосередньо на місця вчинення злочину , де показав як його автомобіль наздогнав молодий чоловік на автомобілі Хонда -Акорд сірого кольору та вийшовши з автомобіля намагався поговорити з його пасажиром - ОСОБА_11 , який знаходився в його автомобілі на передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_11 не хотів з ним розмовляти та сказав ОСОБА_13 продовжувати рух на автомобілі далі і вони поїхали. Далі свідок показав на місцевості поблизу с. Ставрове , де чоловік на сірому автомобілі знову їх наздогнав та перекрив їм рух власним автомобілем. Водій автомобіля вийшов з машини з рушницею та пішов в напрямку його автомобіля. Він вийшов з автомобіля та почав його просити не стріляти, а потім сховався за автомобіль. Він бачив, як чоловік вдарив дулом рушниці по лобовому склу, а потім він почув вистріл. Після цього цей чоловік втік на своєму авто, а ОСОБА_15 поранений залишився в автомобілі. (а.с. 250 т. 1);

- протоколом огляду трупа від 24.12.2020 року, відповідно до якого при огляді трупу ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження - проникаючі поранення в грудній порожнині , 3 наскрізні проникаючі поранення лівої легені та наскрізні поранення серця, пошкодження лівої грудини в області спини. Під час огляду вилучено речі та в грудній порожнині вилучено 3 металевих фрагменти неправильної форми. (а.с. 1 т. 2);

- постановою від 24.12.2020 року про визнання речовими доказами по справі вилучених під час огляду трупу речей - 3-х метлевих фрагментів неправильної форми, кофту чорну чоловічу на змійці, футболку чорного кольору. (а.с. 11 т. 2);

- лікарським свідоцтвом про смерть №213 від 24.12.2020 року, відповідно до якого підтверджено факт смерті потерпілого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 14 т. 2);

- протоколами огляду автомобіля від 24.12.2020 року та від 26.01.2021 року з фототаблицями , відповідно до яких в присутності понятих проведено огляд автомобіля марки ВАЗ 21083, д/з НОМЕР_3 чорного кольору, належного свідку ОСОБА_13 , в ході якого 24.12.2020 року з автомобіля вилучено папілярні візерунків пальців рук, предмет схожий на пиж, а 26.01.2021 року - змиви з лобового скла, панелі автомобіля. (а.с. 15, 206 т. 2);

- постановою від 24.12.2020 року про визнання речовим доказами - предмета з полімерного матеріалу схожого на пижа, вилученого під час огляду автомобіля 24.12.2020 року.(а.с. 23 т. 2);

- протоколом огляду від 26.12.2020 року , відповідно до якого слідчим було оглянуто видані обвинуваченим ОСОБА_7 при затриманні згідно протоколу затримання від 26.12.2020 року (а.с. 36 т. 2) речі, в яких він знаходився 23.12.2020 року під час вчинення злочину. Це - спортивну кофту, штани, та кросівки. (а.с. 47.48);

- протоколом відібрання зразків для експертиз від 26.12.2020 року , проведеного на підставі постанови прокурора від 26.12.2020 року, відповідно до якого у обвинуваченого ОСОБА_7 відібрано біологічні зразки крові. (а.с. 45 т. 2);

- протоколом обшуку від 27.12.2020 року з відеозаписом, відповідно до якого за письмовою згодою ОСОБА_7 як власника житла в присутності понятих проведено фактично огляд належному йому житла - будинку по АДРЕСА_1 та в ході обшуку ОСОБА_7 добровільно показав місце, де сховав рушницю, з якою здійснив постріл у потерпілого ОСОБА_11 . В кімнаті під ліжком за вказівкою обвинуваченого було вилучено двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 54№ НОМЕР_1 , яка була заряджена двома мисливськими патронами 12 калібру. (а.с. 57 т. 2);

- постановою від 27.12.2020 року, відповідно до якої визнано речовими доказами по справі - двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 54№ НОМЕР_1 , 2 мисливські набої 12 калібру, вилучені під час обшуку житла обвинуваченого ОСОБА_21 27.12.2020 року (а.с. 60 т. 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2020 року з відеозаписом, проведеного в присутності понятих та захисника обвинуваченого , за участю обвинуваченого ОСОБА_21 , який відтворив події 23.12.2020 року , які відбулися біля 8 години ранку за його участю ділянці дороги між селами Ставрове Окнянського району та Бочманівка Подільського району. Під час відтворення цих подій обвинувачений був доставлений безпосередньо до місця вчинення злочину, де показав як він зупинив на дорозі автомобіль, в якому в якості пасажира їхав потерпілий ОСОБА_11 . Він хотів з ним поговорити, для чого показав, як власним авто перегородив дорогу. Показав місце, де вдруге він наздогнав автомобіль , в якому їхав ОСОБА_11 , а потім показав місце, де втретє наздогнав автомобіль змусивши загальмувати за 4 м від його автомобіля. На його вимогу вийти з автомобіля ОСОБА_11 ігнорував його . Після цього він взяв з власного автомобіля мисливську рушницю і показав як , ніс рушницю в руці і підійшов до автомобіля, де сидів ОСОБА_11 . Далі показав, як він зрізом дула рушниці ударив декілька разів по лобовому склу в районі переднього пасажирського місця. Під час одного із ударів відбувся постріл, після чого на автомобілі він поїхав в сторону с. Ставрове. По дорозі показав як дістав з дула рушниці гільзу та викинув її, а потім в лісопосадці залишив автомобіль. (а.с. 70 т. 2);

- висновком судово-медичної експертизи від 24.12.2020 року за №213, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_11 підтверджено наявність у останнього тілесних ушкоджень, а саме: - множинні , хаотично розташовані, скупчені на передній поверхні грудної клітини, а також вогнепальні дробові, проникаючі в грудну порожнину, сліпі вхідні поранення на нозі. По ходу раневих каналів наявні наскрізні пошкодження шкіряних покровів м`язових тканин попередньої поверхні грудної клітини та міжреберних проміжків, наскрізні дірчаті пошкодження тіла грудини, наскрізне пошкодження серця ( передньої бокової поверхні правого передсердя і правого шлуночка, задньої поверхні лівого шлуночка), лівої легені в області воріт з пошкодженням крупних судин, масивний крововилив в ліву плевральну порожнину: -множинні поверхні вогнепальні сліпі вхідні поранення м`яких тканин передньої черевної стінки.

Дані тілесні ушкодження спричинені ОСОБА_11 за життя, в невизначено короткий проміжок часу до смерті, який рахується хвилинами - десятками хвилин. Експертом підтверджено вогнепальний характер поранень передньої поверхні грудної клітини в результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом, до складу якого входить свинець, з неблизької дистанції.

Експерт також встановив що вогнепальні сліпі дробові, проникаючі в грудну порожнину поранення з ушкодженням серця та лівої легені мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя і смерть ь ОСОБА_11 знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючим вогнепальним пораненням передньої поверхні грудної клітини з наскрізним ушкодженням серця та воріт лівої легені. Безпосередньо причиною смерті є гостра крововтрата. Смерть могла настати 23.12.2020 року орієнтовано в проміжок часу з 08.00 годи до 09.00 год. (а.с. 73 т. 2);

- висновком судово-медичної експертизи №599 від 30.01.2021 року з фототаблицями, відповідно до якого на клапті шкіри передньої поверхні грудини, вилученого із трупа ОСОБА_11 , виявлено 7 пошкоджень, які є вхідними вогнепальними ранами, які утворились в результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом, до якого входить свинець. (а.с. 86 т. 2);

- висновком судово-медичної експертизи №598 від 30.12.2020 року з фототаблицями, відповідно до якого на одязі, який був на ОСОБА_11 в момент вчинення злочину і який був вилучений під час огляду трупу, зокрема на передніх поверхнях спортивної кофти та футболки виявлено по 11 пошкоджень, які мають спільні ознаки та могли утворитися одномоментно у результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом, до якого входить свинець. (а.с. 97 т. 2);

- висновком балістичної експертизи №СЕ-19/116-20/26680-БЛ від 05.01.2020 року, відповідно до якої надані на дослідження два патрона, вилучені з мисливської рушниці ОСОБА_41 є боєприпасами до гладкоствольної вогнепальної зброї - мисливськими патронами 12 калібру , призначені для стрільби з мисливської вогнепальної зброї 12 калібру та гладкоствольної вогнепальної зброї 12 калібру, вони придатні для стрільби та виготовлені промисловим способом. (а.с. 115 т. 2);

- висновком балістичної експертизи №СЕ-19/116-21/94 від 12.01.2021 року, відповідно до якої надана на дослідження рушниця являється стандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю - двоствольною рушницею ТОЗ -54 12 калібру № НОМЕР_1 , виготовленою промисловим способом та на час дослідження будь-яких конструктивних змін не містить, до стрільби штатними мисливськими патронами 12 калібру придатна. На час дослідження зброї постріл з наданої мисливської рушниці «ТОЗ-54» 12 калібру № НОМЕР_1 без натискання на спускові гачки, при нанесенні ударів передніми зрізами (частинами ) її стволів по поверхням , твердість яких значно перевищує твердість лобового скла автомобілю ВАЗ 2108 - неможливий. Зусилля спуску спускових гачків наданої рушниці на час дослідження складає для лівого ствола - 1,8 кгс, для правого ствола- 1,8-2 кгс, що відповідає заводським нормам. Максимальна відстань на якій метальний снаряд, стріляний із дослідженої рушниці, має питому кінетичну енергію, необхідну для спричинення тілу людини тяжких тілесних ушкоджень та смертельних проникаючих поранень, залежить від значної кількості факторів. Стріляні з наданої на дослідження рушниці патрони 12 калібру на відстані 4-х метрів від дульного зрізу ствола рушниці, мають кінетичну енергію більшу за показник у 0,5 Дж/мм2 , необхідний для спричинення тяжких тілесних ушкоджень людині. (а.с. 128 т. 2);

- висновком балістичної експертизи №СЕ-19/116-21/94 від 21.01.2021 року, відповідно до якої в каналі стволів наданої на дослідження двоствольної рушниці ТОЗ -54 12 калібру № НОМЕР_1 встановлено наявність слідів пострілу , виявлено продукти пострілу, що утворилися від використанні в якості заряду нітроцелюлозного пороху. (а.с. 136 т. 2);

- висновком балістичної експертизи №СЕ-19/116-21/90-БЛ від 11.01.2021 року, відповідно до якої надані на дослідження два металеві предмети, вилучені під час огляду трупу потерпілого ОСОБА_11 є складовими частинами боєприпасу і та виходячи з їх розмірних характеристик , могли бути складовими частинами множинного метального снаряду мисливського патрону від 12 до 410(36) калібру. Крім цього, наданий на дослідження пиж, вилучений під час огляду автомобіля ВАЗ 2108 також є складовою частиною боєприпасу - стріляним пижом-концетратором мисливського патрона 12 калібру промислового виробництва. (а.с. 149 т. 2);

- висновком судової трасологічної експертизи №СЕ-19/116-21/8240ТР від 28.01.2021 року, відповідно до якої сліди пальців рук, вилучені на відрізку прозорої липкої стрічки 24.12.2020 року з капоту автомобіля марки ВАЗ -21083 , д/з НОМЕР_3 , придатні для ідентифікації та залишені безіменним пальцем лівої руки та середнім пальцем правої руки ОСОБА_7 згідно його дактилоскопічної карти. (а.с. 191 т. 2);

- висновком балістичної експертизи №КСЕ-19/116-21/2027 від 05.03.2021 року, відповідно до якої надані на дослідження змиви з лобового скла на марлевих тампонах, панелі автомобіля, вилучені під час огляду автомобіля ВАЗ 2108 містять сліди, характерні для продуктів пострілу, що могли утворитися при використанні в якості заряду нітроцелюлозного пороху. Наскрізне пошкодження під позначкою «1», наявне на лобовому склі автомобіля - вогнепальне, утворене внаслідок дії (проходу крізь матеріал скла) , множинного (картечного) метального снаряду, стріляного з близької дистанції проведення пострілу( до 5 метрів) у напрямку зверху вниз. (а.с. 222 т. 2);

- висновком судово-психіатричної експертизи №45 від 26.01.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_7 , в період часу досліджуваної по справі кримінальної ситуації, а також на час проведення експертизи будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки, не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, а в подальшому міг приймати участь у слідчих діях та стати перед судом, примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 178 т. 2);

- висновком комплексної судової психолого -психіатричної експертизи №629 від 18.11.2021 року, відповідно до якої у ОСОБА_7 діагностовано комплекс індивідуально-психологічних проявів, так як акцентуація(загострення) характеру змішаного типу з переважанням застрягаючих та збудливих рис, що не є патологією, а являє межовий варіант норми. Досліджувана для ОСОБА_7 ситуація була афективно значима, призвела до формування довготривалого особистісного конфлікту з ростом та кумуляцією емоційної напруги, в генезі якої можна виділити і вплив психотравмуючої ситуації, і роль індивідуально-психологічних особливостей, що перешкоджали вирішенню внутрішнього протиріччя.

В досліджуваній ситуації ОСОБА_7 перебував у стані виразної нервово-психічної напруги, фрустрації, який розрішився афективною реакцією, що може бути класифіковано як кумулятивний афект, який суттєво впливав на його свідомість і діяльність.

Такі особисті прояви ОСОБА_7 як схильність до кумуляції(накопичення) емоційно негативних переживань, фіксація і застрягаємість, загострене почуття справедливості, висока ригідність афекту, нездатність до прийняття рішень в складних стресових ситуаціях полегшували виникнення афективного стану, стану виразної емоційної напруги, гніву, обурення, образи , ненависті, і могли впливати на його поведінку, істотно знижуючи вольовий та інтелектуальний контроль, здатність до прогнозування можливих наслідків здійснюваних ним дій. Кумулятивний афект - є психологічним еквівалентом юридичного поняття «сильного душевного хвилювання».

Також у даному висновку лікарі - психіатри також підтвердили свій висновок, що ОСОБА_7 , в період часу досліджуваної по справі кримінальної ситуації, а також на час проведення експертизи будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки, не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, а в подальшому міг приймати участь у слідчих діях та стати перед судом, примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 224 т. 3).

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що районний суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив зібрані органами досудового розслідування докази, дав їм належну правову оцінку, на підставі чого прийшов до обґрунтованих висновків по суті обвинувачення, з якими погоджується і апеляційний суд.

Щодо призначеного ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання мають межі, визначені статтями 409, 414, 438 КПК України, які передбачають повноваження судів апеляційної та касаційної інстанцій скасувати або змінити судове рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, зокрема, коли покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Таким чином виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Санкція частини 1 статті 115 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наслідки злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відніс з`явлення зі зізнанням.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 районним судом не встановлено.

Такі обставини на думку районного суду свідчили про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 115 України строком на 11 (одинадцять років) 6 (шість) місяців.

Разом з тим, дослідивши матеріали кримінального провадження, характеризуючі дані обвинуваченого, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який на стадії апеляційного розгляду вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі та щиро каявся, апеляційний суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити більш м`яке покарання.

Так враховуючи вищевказані обставини, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправдання засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідати вимогам ст.ст. 65-67 КК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що необхідно врахувати те, що обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є повне визнання своєї провини, щире каяття, вибачення за вчинене перед потерпілим та готовність нести покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

При цьому колегія суддів враховує сталу практику Верховного Суду, згідно якої обвинувачений може визнати свою вину на будь який стадії судового розгляду, в тому числі на стадії апеляційного перегляду справи. Право обвинуваченого на визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбачено КПК і може бути вільно використано ним відповідно до принципу диспозитивності.

Апеляційний суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрацію, не має судимостей, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Також колегія суддів приймає до уваги висновок судово-психіатричного експерта №629 від 18.11.2021 відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_7 перебував у стані виразної нервово-психіатричної напруги, фрустрації, який розрішився афективної реакцією, що феноменологічно може бути класифіковано як кумулятивний афект, який суттєво впливав на його свідомість і діяльність.

Окрім того, апеляційний суд також враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги думку потерпілого, щодо призначення максимального покарання за скоєний злочин, про те зазначає, що дана позиція потерпілого не є вирішальною при призначенні покарання та повинна враховуватися в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження.

Тому враховуючи викладене, колегія суддів враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність зменшення покарання та призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах мінімальної санкції статті передбаченої ч. 1 ст. 115 КК України у виді семи років позбавлення волі.

Крім того, в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 100 КПК України при прийнятті рішення, помилково зазначив у резолютивній частині вироку про знищення двухствольної мисливської рушниці ТОЗ 54№ НОМЕР_1 , яку необхідно конфіскувати в дохід держави, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів п. 2 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга прокурора задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання та вирішення питання щодо долі речових доказів.

Керуючись статтями 7, 9, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.06.2022 у кримінальному провадженні №0000201, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2020, яким ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - змінити в частині призначення покарання та вирішення питання щодо долі речових доказів.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Речовий доказ, а саме двухствольну мисливську рушницю ТОЗ 54№ НОМЕР_1 - конфіскувати в дохід держави.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4