ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №521/6619/23 щодо:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого кінолога кінологічного взводу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, старшого сержанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді старшого кінолога кінологічного взводу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, 24 лютого 2022 року, діючи умисно, в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану, самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 НГ України, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , як наслідок, ухилився від військової служби до 22 листопада 2022 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд оцінює як достовірні та такі, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах воєнного стану, вчинене ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого про вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу сімейних обставин, пов`язаних із рятуванням вагітної дружини з зони проведення бойових дій, оцінюючи ці показання як високоймовірні, суд вважає можливим визнати як пом`якшуючу покарання обставину, вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Крім того, суд приймає до уваги, що до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 притягується уперше, має на вихованні малолітню дитину 2022 року народження.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також наведених даних про особу обвинуваченого суд, на підставі ст. 69 КК України, вважає можливим призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленою санкцією ч. 5 ст. 407 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства і вважає доцільним застосувати до нього положення ч. 1 ст. 58 КК України, тобто вважатиме за можливе замість позбавлення волі призначити обвинуваченому покарання у вигляді службового обмеження на той самий строк.

Судові витрати при проведенні досудового розслідування відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі якої, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України, замість позбавлення волі призначити ОСОБА_4 на той самий строк покарання у вигляді службового обмеження, з відрахування в дохід держави двадцяти відсотків суми його щомісячного грошового забезпечення.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Дмитро ПЕРЕДЕРКО