Справа № 570/1875/18
номер провадження 1-кп/570/9/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000051 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорогоша Ізяславського району Хмельницької області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, який є непрацюючим, проживає по АДРЕСА_1 , який є раніше не судимим,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 13 січня 2018 року приблизно о 15 годині 15 хвилин у світлу пору доби, в порушення вимог підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), керуючи автомобілем «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням дачний масив Нова Українка - Рівне, зі сторони вказаного дачного масиву у напрямку м. Рівне, неподалік електроопори №8Л116/2, що в межах Рівненського району Рівненської області, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пункту 10.1 та пункту 11.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, без необхідності здійснення обгону чи об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини, виїхав на смугу зустрічного руху, не надавши перевагу водію, що рухався у зустрічному напрямку, де допустив зіткнення із автомобілем «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від отриманих травм загинули на місці пригоди, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_4 вимог пункту 10.1 та пункту 11.3 Правил дорожнього руху, що вимагають від водія перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб, визнав частково. При цьому суду повідомив, що у обвинувальному акті сам механізм ДТП описаний вірно. Він погоджується, що саме через порушення ним вимог п.п. 10.1 та п.11.3 ПДР України трапилась вищевказана подія. Однак категорично заперечив перебування його в стані алкогольного сп`яніння, повністю визнаючи решту обставин по справі. Стверджує, що на момент ДТП в стані алкогольного сп`яніння не перебував, алкогольних напоїв взагалі не вживає.

Розповів суду, що 13 січня 2018 року приблизно о 15 годині 15 хвилин у світлу пору доби він керував автомобілем «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою сполучення дачний масив Нова Українка - Рівне, зі сторони вказаного дачного масиву у напрямку м. Рівне, неподалік електроопори №8Л116/2, що в межах Рівненського району Рівненської області

виїхав на смугу зустрічного руху, не надавши перевагу водію, що рухався у зустрічному напрямку, де допустив зіткнення із автомобілем «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . Погодився із експертними висновками щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди. Визнав, що саме порушення ним вимог пункту 10.1 та пункту 11.3 Правил дорожнього руху спричинило смерть двох потерпілих.

Судом під час судового розгляду було досліджено ряд доказів, здійснено допит потерпілих, допит свідків події та вивчено характеризуючі дані обвинуваченого, що в сукупності своїй є належними, допустимими доказами та такими, що не суперечать один одному. В ході судового слідства не встановлено підстав, через які потерпілі та свідки могли дати неправдиві свідчення та оговорювати обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (кожна окремо) в судовому засіданні вказали, що вони нічого не можуть пояснити про обставини події, оскільки не були присутні під час події. В результаті вищевказаної ДТП загинули їхні рідні - чоловік та брат, про що їм повідомили по телефону наступного дня 14 січня 2018 року.

Потерпілий ОСОБА_6 дав наступні показання в суді, що 13 січня 2018 року приблизно о 15 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі Рівне - Тучин зі сторони м. Рівне у напрямку с. Тучин, не доїжджаючи до с. Нова Українка, з`їхав з вказаної автодороги ліворуч на автодорогу, яка веде до дачного масиву Нова Українка. Перед поворотом ліворуч обігнав позашляховик, який рухався у попутному напрямку по вищевказаній автодорозі у напрямку дачного масиву Нова Українка рухався посередині правої смуги руху, зі швидкістю 60-70 км/год, з увімкненим ближнім світлом фар. Під час руху по вказаній ділянці дороги попереду у попутному напрямку транспортних засобів не було. На той момент у зустрічному напрямку транспортні засоби не рухалися. Проїзна частина була вільною від автомобілів. На одній із ділянок дороги побачив, як у зустрічному напрямку рухається легковий автомобіль сірого кольору (згодом дізнався, що то був автомобіль «Opel Astra»). Даний автомобіль рухався з великою швидкістю, однак точно з якою не пам`ятає. У один із моментів водій зустрічного автомобіля «Opel Astra», з невідомих причин почав виїжджати на його смугу руху та рухатися по ній. У момент виїзду вказаного автомобіля на його смугу руху, він відразу натиснув на гальма та автомобіль почав екстрено гальмувати. Він тримав педаль гальм до зіткнення. За мить відбулося зіткнення на його смузі руху. Контактування відбулося правою передньою частиною керованого ним автомобіля із передньою частиною автомобіля «Opel Astra». Внаслідок зіткнення керований ним автомобіль розвернуло за годинниковою стрілкою та він зупинився. Він відразу почав оглядати своїх пасажирів. Передній пасажир ОСОБА_11 не відповідав. Також, ОСОБА_12 не реагував на запитання. У цей момент на місце під`їхав позашляховик, якого він напередодні обігнав. Водій вказаного автомобіля почав викликати ШМД. Всі подальші події пам`ятає погано, оскільки знаходився в шоковому стані та трохи вдарився головою. Разом з водієм позашляховика підійшли до автомобіля «Opel Astra», в салоні якого був лише водій. На його думку він вів себе не дуже адекватно, оскільки намагався завести двигун автомобіля. Від нього чувся різкий запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_13 в суді показав, що 13 січня 2018 року приблизно о 15 годині на власному автомобілі «Great Wall», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повертався додому з м. Рівне у напрямку с. Нова Українка. Під час руху автодорогою Рівне-Тучин, бачив, що позаду нього значний час рухався легковий автомобіль «BMW». Даний автомобіль рухався з аналогічною швидкістю руху, а саме близько 60-70 км/год. На одній із ділянок даний автомобіль обігнав його та почав рух попереду. Даний автомобіль рухався попереду на незначній відстані. Він рухався з аналогічною з ним швидкістю руху. Він бачив, як даний автомобіль повернув на дачний масив Нова Українка. Наближаючись до перехрестя, а саме з`їзду на дачний масив Нова Українка побачив, що вищевказаний автомобіль «BMW», вже рухався по автодорозі на дачний масив. Коли з`їхав з головної дороги, то побачив зіткнення двох автомобілів, один із них був автомобіль «BMW», інший був автомобіль «Opel» сірого кольору. До зіткнення траєкторію руху автомобіля «Opel» не бачив, вперше його побачив в момент зіткнення. Зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля «BMW». Внаслідок зіткнення автомобіль «BMW» відкинуло на зустрічне узбіччя по ходу його руху, а автомобіль «Opel» зупинився на правому узбіччі по ходу руху свідка. У момент зіткнення вказаних автомобілів будь-яких інших учасників дорожнього руху не було.

Свідчення потерпілих та свідків, які були допитані під час судового слідства, суд розцінює як правдиві, оскільки вцілому вони узгоджуються між собою та іншими матеріалами кримінального провадження, дослідженими під час судового розгляду, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновками експертиз, які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.01.2018 та схемою до нього та ілюстративною таблицю (а.с. 154-169 Т.1) встановлено загальний вигляд місця ДТП - автодороги дачний масив Нова Українка - Рівне, що в межах Рівненського району; взаємне розташування автомобілів - учасників ДТП із зафіксованими механічними пошкодженнями; сліди гальмування автомобіля «BMW525» та «Opel Astra»; ділянки подряпин на асфальті та осип ґрунту, осип скла та уламків; зафіксовано зовнішній вигляд трупів.

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 №21 від 15.01.2018 (а.с. 171-173 Т.1), при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 були виявлені такі травматичні зміни:

- множинні переломи ребер справа з масивними крововиливами в міжреберні м`язи, розриви коренів легень, крововиливи в м`які тканини та плевральні порожнини; розрив тканини печінки та крововилив у черевну порожнину; крововиливи в жирову капсулу нирок та їх ворота, тканину підшлункової залози, в печінково-дванадцятипалу та серпоподібну зв`язки печінки; синці, садна та рани на тілі.

Зазначені вище ушкодження, за ознакою небезпеки для життя у момент їх спричинення, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Всі вищевказані тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті потерпілого і цілком могли утворитись у зазначений термін - 13 січня 2018.

Множинність, масивність тілесних ушкоджень, локалізація їх на різних анатомічних ділянках тіла, наявність ознак різкого струсу тіла, в сукупності дають підстави стверджувати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, і загалом такі ушкодження цілком могли утворитися за вищевказаних обставин - пасажира в салоні автомобіля.

Смерть громадянина ОСОБА_7 настала внаслідок отриманих множинних масивних пошкоджень (розривів печінки, коренів легень, переломів ребер, множинних синців та гематом на тілі), що супроводжувались внутрішньо-порожнинними кровотечами та внутрішньо-тканинними крововиливами з формуванням гематом, що призвело до розвитку масивної крововтрати, яка і стала безпосередньою причиною смерті. Таким чином, між отриманими ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

З висновку судово-медичної експертизи №20 від 15.01.2018 (а.с. 175-177 Т.1) встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 були виявлені такі травматичні зміни:

- множинні переломи ребер справа з пошкодженнями пристінкової плеври, розриви коренів легень, крововиливи в м`які тканини та плевральні порожнини; розрив тканини печінки, воріт селезінки та крововилив у черевну порожнину; крововиливи в жирову капсулу нирок та їх ворота, тканину підшлункової залози, в печінково-дванадцятипалу та серпоподібну зв`язки печінки; крововилив в м`які тканини голови справа та крововилив під тверду мозкову оболонку; подвійний перелом хребта (в шийному та грудному відділах) з пошкодженням спинного мозку; перелом кісток правого передпліччя, множинні синці, садна та рана на тілі.

Зазначені вище ушкодження, за ознакою небезпеки для життя у момент їх спричинення, носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Всі вищевказані тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання смерті потерпілого і цілком могли утворитись у термін - 13 січня 2018.

Множинність, масивність тілесних ушкоджень, локалізація їх на різних анатомічних ділянках тіла, наявність ознак різкого струсу тіла, в сукупності дають підстави стверджувати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, і загалом такі ушкодження цілком могли утворитись за обставин, які наведені у постанові травматизації пасажира в салоні автомобіля.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок масивної травми тіла з чисельними переломамаи кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, що встановлено в ході проведення судово-медичної експертизи трупа.

Таким чином, між отриманими ОСОБА_8 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

На підставі даних судово-медичної експертизи по медичних документах ОСОБА_4 - висновок експерта №269 від 26.03.2019 (а.с. 184-186 Т.1) встановлено, що у нього виявлено такі тілесні ушкодження: вивих головки правого стегна, багатоуламковий перелом правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням відламків; перелом шиловидного відростка правої ліктевої кістки без зміщення, травматичний вивих та перелом півмісяцевої кістки, перелом гачкуватої, тригранної та горохоподібної кісток; осаднення м`яких тканин нижніх кінцівок, голови.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли утворитися незадовго до поступлення ОСОБА_4 в лікувальний заклад, не суперечить терміну - 13.01.2018 та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію довготривалості розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути при даному виді дорожньо-транспортної пригоди, а саме при перебуванні потерпілого в салоні автомобіля.

З висновку судово-токсикологічної експертизи №123 від 24.01.2019 (а.с. 182-186 Т.1) вбачається, що в крові гр. ОСОБА_6 етиловий спирт не знайдений, як і в інших загиблих потерпілих, що підтверджується судово-медичними експертизами.

Висновком судової автотехнічної експертизи № 3.3-05/18 від 31.01.2018 підтверджується, що матеріальний збиток, завданий власнику наданого на експертизу автомобіля "BMW", реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті ДТП станом на 13.01.2018 року складав 194 тисячі 570 гривень.

Підтвердженням фактичних обставин по справі є і протокол проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_6 (а.с. 56 Т.2), згідно якого були встановлені обставини, місце та обставини вчинення ДТП.

Іншим підтвердженням фактичних обставин по справі є висновок судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП (а.с.60-65 Т.2), з якого слідує, що в дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, дії водія автомобіля «OPEL ASTRA» ОСОБА_4 не відповідають вимогам п.10.1 і п. 11.3 Правил дорожнього руху України та знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди.

Під час судових дебатів прокурор зазначила про підтвердження винуватості обвинуваченого, яка спирається на експертні висновки транспортних засобів, механізм зіткнення та отриманих потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Щодо вказаних доказів суд зазначає, що під час судового розгляду зупинялося слідство з 12.02.2018 по 12.03.2018, а також з 27.03.2018 по 11.04.2018. Однак у вказані періоди продовжували виконувати слідчі дії. Тому докази, зібрані досудовим слідством у даний період суд не може брати до уваги та визнає їх недопустимими. Зокрема, це наступні докази:

-висновок судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_6 №206 від 06.03.2018;

-висновок № 3.1-58/18 від 20.02.2018 судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу OPEL ASTR, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

-висновок № 3.1-59/18 від 21.02.2018 судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу BMW 525, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-висновок № 3.1-60/18 від 27.02.2018 судової інженерно-транспортної експертизи щодо контактування двох вищезазначених транспортних засобів.

Також суд зазначає, що в письмовому доказі - протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.01.2018 року є очевидна описка, а саме зазначено, що вказаний протокол складено «13 січня 2017 року», яка в ході судового розгляду стороною обвинувачення належним чином виправлена не була.

Таким чином, дослідивши зібрані органом досудового слідства докази, суд вважає доведеними наступні обставини вчиненої ОСОБА_4 дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 13.01.2018.

А саме:

Дорожньо-транспортна пригода сталася у світлу пору доби на автодорозі сполученням дачний масив Нова Українка-Рівне, що в межах Рівненського району, Рівненської області, згідно Правил дорожнього руху України максимально допустима швидкість руху 90 км/год.

Проїзна частина у місці ДТП: пряма в плані, горизонтального профілю, ширина проїзної частини в місці пригоди для двох напрямків руху складає 5,9 м, ширина смуги руху у напрямку м. Рівне становить 2,9 м. Зустрічні смуги руху розділені осьовою дорожньою розміткою 1.5. Дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе.

Доведено, що автомобіль «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , рухався по правій смузі руху автодороги дачний масив Нова Українка-Рівне зі сторони дачного масиву у напрямку м. Рівне, зі швидкістю 60-70 км/год. На одній із ділянок дороги, водій автомобіля «Opel Astra» не переконався в безпечності своїх дій, змінив напрямок руху свого транспортного засобу та виїхав на смугу зустрічного руху.

Доведено, що автомобіль BMW 525, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 рухався по правій смузі руху автодороги сполученням дачний масив Нова Українка-Рівне зі сторони м. Рівне у напрямку дачного масиву Нова Українка, з боковим інтервалом 0,35 м від лівих коліс до осьової дорожньої розмітки 1.5, зі швидкістю 90 км/год (зі слів водія). На одній із ділянок дороги, побачив, як зустрічний автомобіль почав виїжджати на його смугу руху, у цей момент він натиснув на гальма та автомобіль почав гальмувати.

Контактування відбулося передньою правою частиною автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та передньою правою частиною автомобіля «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому перекриття кузовів по ширині становило приблизно 0,5 м.

Зіткнення автомобіля Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з автомобілем BMW 525, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відбулося на правій смузі руху проїзної частини автодороги сполученням дачний масив Нова Українка-Рівне на відстані приблизно 1,1-1,6 м від правого краю проїзної частини, відносно руху зі сторони м. Рівне у напрямку дачного масиву Нова Українка, в момент, коли задні колеса автомобіля BMW 525, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебували на відстані приблизно 16,5 м від місця початку сліду гальмування лівих коліс даного транспортного засобу.

Перед зіткненням автомобіль «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не перебував у загальмованому стані (сліди гальмування на проїзній частині відсутні).

Перед зіткненням автомобіль «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебував у загальмованому стані.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на правій смузі руху проїзної частини автодороги сполученням дачний масив Нова Українка-Рівне зі сторони м. Рівне, виявлено паралельні між собою слід гальмування правих та лівих коліс автомобіля BMW 525, реєстраційний номер НОМЕР_2 : лівих коліс довжиною 16,9 м, який проходить по асфальтобетонному покритті, на відстані 16,5 м від початку наявне місце зламу сліду гальмування, правих коліс довжиною 17,0 м, який починається на відстані 0,3 м від початку сліду гальмування лівих коліс та проходить по асфальтобетонному покритті, на відстані 16,0 м від початку наявне місце зламу сліду гальмування.

Встановлено, що у момент виїзду на його смугу руху автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , передня частина автомобіля «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилася на відстані 55 м до місця зіткнення.

Небезпека для руху водію автомобіля «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , виникла в момент виїзду на його смугу руху автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 за ч.3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Щодо заявленої прокурором обтяжуючої покарання обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння суд приходить до таких висновків та зазначає наступне.

Прокурор в судовому засіданні, посилаючись на письмовий доказ - протокол про отримання зразків крові для експертизи озвучила механізм відбору 13 січня 2023 року зразків крові у обвинуваченого старшим слідчим СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_14 , за участю сестри медичної палатної травматологічного відділення ЦМЛ м. Рівне ОСОБА_15 .

Вказала, що на той час заяв та зауважень до протоколу від ОСОБА_4 не надійшло, про що свідчить його власноручний підпис. Пояснила, що на підставі відібраних зразків, в подальшому, проведені відповідні дослідження. Висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_4 № 82 від 25 січня 2018 року підтверджує, що при судово-токсикологічній експертизі крові громадянина ОСОБА_4 виявлений етиловий спирт в концентрації 0,77 проміле. Вказана концентрація алкоголю в крові відповідає легкій степені алкогольного сп`яніння.

Суд погоджується з думкою захисника та зазначає, що до передачі зразка крові стороні обвинувачення дії медичних працівників при відборі крові регулюються методичними рекомендаціями «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» узгодженими 18 січня 2011 Департаментом розвитку медичної допомоги МОЗ України (надалі-Порядок).

На думку суду вказаний Порядок на досудовому слідстві працівниками поліції було порушено. Суд не погоджується із думкою сторони обвинувачення про те, що факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 є доведеним та вказує на те, що суду не надані будь які документи, які б підтверджували факт та обставини відібрання у ОСОБА_4 зразка крові належною особою та її опечатування, а також докази того, що спосіб упаковки забезпечував неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення.

Зважаючи на вищенаведені обставини, суд приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено обтяжуючу покарання обставину, що в момент ДТП обвинувачений ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння. З врахуванням показань самого обвинуваченого, не доведеністю обставин вчинення ОСОБА_4 злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне виключити із формулювання обвинувачення факт порушення ОСОБА_4 п.2.9 а ПДР України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом, зважаючи на досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченого, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів, які досліджено в судовому засіданні, для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, що викладено в обвинувальному акті.

За роз`ясненнями, що містяться в п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказують на те, що обвинувачений характеризується позитивно, систематично здійснює волонтерську діяльність, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким необережним злочином, в результаті вчиненого ним злочину постраждав сам та як наслідок має довічно ІІІ (третю) групу інвалідності, має постійне місце проживання, добровільно відшкодував матеріальну шкоду потерпілим.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнано щире каяття, сприяння досудовому та судовому слідству, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим. Обтяжуючі покарання обставини судом не встановлено.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушенняі має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Як встановлено ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, а також ставлення особи до вчиненого та до потерпілої сторони.

При призначені покарання суд враховує позитивну характеристику обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючої покарання обставини, стан здоров`я обвинуваченого, який має ІІІ групу інвалідності ( в голову вставлено металеву пластину), думку потерпілих (родичі яких загинули) , які в своїх заявах просили не застосовувати до обвинуваченого реальне позбавлення волі.

Суд, зважаючи на вищезазначені обставини не погоджується із думкою прокурора та вважає, що обвинувачений не є суспільно-небезпечною особою, та приходить до висновку про недоцільність призначення реального покарання. Суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування реального покарання та приходить до висновку про звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.

Представником потерпілого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_16 до обвинуваченого ОСОБА_4 , акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Відповідно до положень ст. 257 ЦПК України належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник неодноразово не з`являються в судові засідання, хоча належним чином шляхом надіслання повісток та повідомлення під розписку секретарем судового засідання повідомлялися про розгляд кримінального провадження. Повідомлення про причини неявки в судове засідання та клопотань про відкладення судового засідання чи розгляд кримінального провадження без його участі від потерпілого ОСОБА_6 до суду не надходило.

Тому зважаючи на неявку потерпілого в судове засідання більше як двох разів, відсутності викладеної позиції потерпілого в судових дебатах щодо поданого ним позову, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви потерпілого без розгляду.

Питання про судові витрати, що підтверджені документально, слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_16 до обвинуваченого ОСОБА_4 , акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових експертиз - 14300 (чотирнадцять тисяч триста) гривень.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалами Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2023 року.

Речові докази: автомобіль «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишити у власності їх законних володільців, паспорт для виїзду за межі території України ОСОБА_4 повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1