Справа № 1/1205/67/2012
провадження № 1-в/632/210/23

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника ДУ «Первомайська виправна колонія (№117)» ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сватове Луганської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 03 липня 2012 року Білокуракинським районним судом Луганської області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк тринадцять років і шість місяців, без конфіскації майна, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року у строк призначеного покарання зарахований строк попереднього ув`язнення у період з 09 лютого 2012 року по 11 вересня 2012 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

Від Державної установи «Первомайська виправна колонія (№ 117)» надійшло подання про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким - у виді обмеження волі.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_4 згідно із вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 03 липня 2012 року засуджений за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк тринадцять років і шість місяців, без конфіскації майна.

При цьому злочини вчинені ОСОБА_4 у віці до вісімнадцяти років, тобто у неповнолітньому віці.

Початок строку відбування покарання 09 лютого 2012 року, кінець строку 07 січня 2025 року.

Станом на 07 липня 2020 року ОСОБА_4 відбув 2/3 частини призначеного строку покарання.

В місцях позбавлення волі останній перебуває з 20 лютого 2012 року, а з 02 листопада 2015 року по теперішній час засуджений відбуває покарання у Державній установі «Первомайська виправна колонія (№117)».

За час відбування покарання характеризується позитивно. Допускав невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон, за що десять разів притягався до дисциплінарної відповідальності. Одне стягнення знято у встановленому законом порядку, інші погашені. Має десять заохочень.

Залучається без оплати праці до робіт із благоустрою колонії та поліпшення житловопобутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. Бере активну участь у програмах/заходах та реалізації положень програм диференційованого виховного впливу. На відповідні заходи реагує позитивно.

Оскільки засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення адміністрація Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)», на підставі ст. 82 КК України, клопоче про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

У судовому засіданні представник Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» подання підтримав з наведених у ньому підстав.

Засуджений ОСОБА_4 просив подання задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що подання підлягає задоволенню.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, окрім іншого, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення і на даний час підстав для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням не має.

Заслухавши прокурора, представника ДУ «Первомайська ВК (№117)», засудженого та захисника, дослідивши матеріали, представлені в обґрунтування подання, та матеріали особової справи засудженого, суд доходить наступного висновку.

Так, у відповідності до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За змістом вищевказаних норм, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Згідно із роз`ясненнями, які закріплені у п. 2, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вироком Білокуракинського районного суду Луганської області від 03 липня 2012 року ОСОБА_4 засуджений за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк тринадцять років і шість місяців, без конфіскації майна.

При цьому ОСОБА_4 визнаний винуватим у тому числі й у вчиненні особливо тяжких злочинів, зокрема нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та умисному вбивстві із корисливих мотивів.

Початок строку відбування покарання 09 лютого 2012 року, кінець строку 07 січня 2025 року.

Станом на 07 липня 2020 року ОСОБА_4 відбув 2/3 частини призначеного строку покарання.

З матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що засуджений 02 листопада 2012 року прибув до Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)». За час відбування покарання характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці отримав 10 заохочень у виді подяк та зняття раніше накладеного стягнення. За допущені порушення встановленого порядку відбування покарання, які носили системний характер, зокрема: нанесення собі членоушкоджень; невиконання законних вимог представників адміністрації; порушення форми одягу; зберігання не передбачених переліком предметів; порушення правил ізоляції; перебування без дозволу адміністрації установи виконання покарань у відділенні, в якому він не проживає, неввічливому ставленні до представників адміністрації, вживання нецензурних та жаргонних слів; порушення розпорядку дня; невиконання обов`язків чергового камери ДІЗО; порушення розпорядку дня в ДІЗО, у період з 02 липня 2012 року по 03 травня 2023 року, 13 раз притягався до дисциплінарної відповідальності п`ять раз оголошено попередження; чотири рази оголошено догану; два рази оголошено сувору догану; два рази поміщений у ДІЗО.

Залучається без оплати праці до робіт із благоустрою колонії та поліпшення житловопобутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт».

06 грудня 2023 року розглядався на комісії установи щодо можливості заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, та за рішенням комісії засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Разом із цим, із рапортів від 11 серпня 2021 року, 23 лютого, 17 серпня 2022 року, що містяться в матеріалах особової справ засудженого, вбачається, що адміністрація установи виконання покарань вважає доцільним не змінювати засудженому ОСОБА_4 не відбуту частину покарання більш м`яким як особі, що не стає на шлях виправлення.

Згідно із рішенням профілактичної комісії з розгляду матеріалів щодо постановки та зняття з профілактичного обліку засуджених від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_4 поставлений на профілактичний облік засуджених як схильний до порушень установленого порядку відбування покарання.

Згідно із рапортом від 24 травня 2023 року адміністрація установи вважає доцільним не змінювати ОСОБА_4 умови відбування покарання, шляхом переведення до дільниці соціальної реабілітації, як особі яка не стає на шлях виправлення.

Таким чином, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що надані суду дані, які містяться у досліджених документах, не доводять того факту, що процес виправлення засудженого ОСОБА_4 досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування обмеження волі.

Засуджений офіційно не працевлаштований, а виконання ним робіт без оплати праці із благоустрою колонії та поліпшення житловопобутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством є його обов`язком відповідно ст. 118 КВК України.

Щодо дотримання порядку та умов відбування покарання, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці, суд наголошує на тому, що добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання та виконання встановлених вимог відповідно до ст. 9 КВК України є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

За таких обставин, в задоволенні подання Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)» про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1