Провадження № 1-кс/756/2579/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника Приватного акціонерного товариства «ТЕХЕНЕРГО» - адвоката ОСОБА_3 , представника потерпілого ТОВ «Сіті Соул» - адвоката ОСОБА_4 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ТЕХЕНЕРГО», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/11697/23 від 13.09.2023, у рамках кримінального провадження № 0001883 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ТЕХЕНЕРГО», звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001883 від 19.05.2023.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що слідчими СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві, за процесуального керівництва прокурорів Оболонської окружної прокуратури міста Києва, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001883 від 19 травня 2023 року, відомості щодо якого внесені до ЄРДР на підставі заяви директора ТОВ «Сіті Соул» ОСОБА_6 за фактом заволодіння шляхом обману невстановленими службовими особами Приватного акціонерного товариства «ТЕХЕНЕРГО» майном ТОВ «Сіті Соул» в особливо великих розмірах, чим було спричинено майнову шкоду. Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_7 (справа № 756/11697/23, провадження № 1-кс/756/2113/23) від 13 вересня 2023 року клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001883 від 19 травня 2023 року задоволено, накладено арешт на майно, належне Приватному акціонерному товариству «ТЕХЕНЕРГО», а саме грошові кошти у загальному розмірі 50394270,6 гривень, які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Кредобанк» (МФО 325365), юридична адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, та банківському рахунку НОМЕР_2 , який відкритий в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, шляхом заборони розпорядження. Дана Ухвала була надіслана до виконання в зазначені банківські установи, внаслідок чого було заблоковано вказані рахунки ПрАТ «ТЕХЕНЕРГО». На думку Заявника, підстави для подальшої дії арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року, відпали, а сам арешт накладено необґрунтовано, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування арешту. Заявник серед іншого зазначає, що у даному кримінальному провадженні накладено арешт на майно (фактично заблоковано банківський рахунок) ПРАТ «ТЕХЕНЕРГО», що зупинило роботу Товариства і унеможливило проведення підприємницької діяльності та виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до попередньо укладених договорів, більшість яких укладено з ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» та його відокремленими підрозділами, які є атомними електро -, енерго-, генеруючими компаніями, що в свою чергу може спричинити неможливість підготовки атомних електроенергогенеруючих компаній до зимового періоду під час дії воєнного стану. Це також унеможливлює виконання затвердженого 21 липня 2023 року Господарським судом Львівської області Плану санації ПрАТ «ТЕХЕНЕРГО» до порушення провадження у справі про банкрутство, що неминуче веде до банкрутства Товариства. Наслідком цього може бути неможливість відновлення електроенергетичної генерації після звичних у зимовий період масованих ракетних ударів РФ по об`єктах критичної інфраструктури України, якими, зокрема, є атомні електростанції.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Представник потерпілого ТОВ «Сіті Соул» - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що слідчим суддею обґрунтовано було накладено арешт, при цьому, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Відтак, не заперечує проти задоволення клопотання про скасування арешту, наслідки скасування арешту відомі та зрозумілі.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що слідчим суддею обґрунтовано було накладено арешт, при цьому, на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, з огляду на що, не заперечує проти задоволення клопотання про скасування арешту.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, слідчий суддя встановив наступне.

У провадженні Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001883 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 13.09.2023 у межах кримінального провадження № 0001883 від 19.05.2023 було накладено арешт на майно належне Приватному акціонерному товариству «ТЕХЕНЕРГО», а саме: грошові кошти у загальному розмірі 50 394 270,60 грн., які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Кредобанк» (МФО 325365), юридична адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, та банківському рахунку НОМЕР_2 , який відкритий в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, шляхом заборони розпорядження.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на зазначене майно накладався, оскільки вказане майно на час накладення арешту було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, існували обставини, які підтверджували, що не застування арешту може призвести до приховування, зникнення, втрати речових доказів у кримінальному провадженню, їх незаконного відчуження, тому, з метою збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, накладено арешт на вказане вище майно шляхом заборони розпорядження.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Існуюча практика Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо позбавлення та обмеження права власності упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження із спливом певного часу зменшуються, тому орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявності ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави подальшого втручання у права та свободи.

Відповідно до ст. 16 КПК України одним з принципів кримінального провадження є недоторканість права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Ураховуючи вищевикладене, зважаючи на позицію представника потерпілого та прокурора, які не заперечують проти скасування арешту майна та беручи до уваги, що клопотанням та матеріалами доданими в його обґрунтування адвокат ОСОБА_3 , довів, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 9, 170-174, 309, 376, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «ТЕХЕНЕРГО», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва №756/11697/23 від 13.09.2023, у рамках кримінального провадження № 0001883 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва №756/11697/23 від 13.09.2023, у рамках кримінального провадження № 0001883 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на майно належне Приватному акціонерному товариству «ТЕХЕНЕРГО», а саме: грошові кошти у загальному розмірі 50 394 270,60 грн., які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Кредобанк» (МФО 325365), юридична адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, та банківському рахунку НОМЕР_2 , який відкритий в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 13.11.2023 о 17 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1