Справа № 344/6415/22
Провадження № 11-кп/4808/21/24
Категорія ч. 1 ст. 115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами: обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_13 на вирок Івано-Франківського міського суду від 12.06.2023 року, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152 КК, ч.1 ст.115 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Левченки Роменського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не працюючого, розлученого, з повною середньою освітою, раніше судимого, востаннє 16.05.2013 р. вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі;

визнано винуватим та засуджено до покарання:

- за ч.3 ст.152 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років;

- за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_13 визначено за сукупністю кримінальних правопорушень позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 зараховується з моменту його фактичного затримання, а саме з 20 грудня 2021 року .

Відповідно до ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_13 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 20.12.2021 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше судимого, востаннє 06.10.2020 р. вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі,

визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховується з моменту його фактичного затримання, а саме з 20 грудня 2021 року.

Відповідно до ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 20.12.2021 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , українки, громадянки України, не працюючої, неодруженої, з середньою освітою, згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимої,

визнано винуватою та засуджено за ч.3 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 зараховується з моменту його фактичного затримання, а саме з 20 грудня 2021 року .

Відповідно до ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_9 в строк відбуття покарання термін її попереднього ув`язнення з 20.12.2021 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно в дохід держави 133911,86 грн процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

Згідно обвинувачення визнаного судом доведеним, злочини скоєно за наступних обставин.

18 грудня 2021 року в після обідній час ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 прийшли в гості до ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_5 , розпивали спиртні напої та залишись на ночівлю.

Наступного дня, 19 грудня 2021 року, близько 8 год. ранку ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 проснулись вдома у ОСОБА_14 за вищевказаною адресою та продовжили спільно із ним вживати алкогольні напої, де під час застілля між гостями з однієї сторони та господарем будинку ОСОБА_14 виникла суперечка, яка переросла в особисті неприязні відносини.

При цьому на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_14 ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 діючи групою осіб, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вирішили зґвалтувати господаря будинку.

Для досягнення цієї злочинної мети ОСОБА_8 та ОСОБА_13 вчинили побиття ОСОБА_14 та нанесли останньому серію ударів руками в область обличчя, дерев`яним кріслом та ніжками від нього в область тулуба, верхніх та нижніх кінцівок і таким раптовим спричиненням фізичного насильства подолали опір потерпілого до спротиву.

Продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на порушення статевої свободи особи, із застосуванням фізичного насильства ОСОБА_8 повалив на ліжко ОСОБА_14 та утримував його лежачим зі спущеними штанами та трусами, а ОСОБА_9 в цей час безпосередньо вчинила дії сексуального характеру пов`язані із анальним проникненням в тіло іншої особи без її згоди з використанням сторонніх предметів, зокрема скляних та пластикових пляшок, які вона почергово вводила у анальний отвір потерпілого, при цьому використавши не менше п`яти пляшок, а саме: скляних з-під горілки «GreenDay», «Малинівка Святкова», «Lvoff» та пластикових з-під мінеральної води «Артезіанська Караван» та «BUVETTE» у результаті чого спричинила ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження у вигляді синця ділянки шкіри анального отвору, розрив та обширний крововилив слизової оболонки внутрішньої поверхні анального отвору.

При цьому, під час вчинення указаних дій сексуального характеру пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи без її згоди, інший співучасник злочину ОСОБА_13 знімав такі насильницькі дії на відеокамеру мобільного телефону ОСОБА_9 марки «HUAWEI», ніяким чином їх не припиняв, а навпаки спонукав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжувати зґвалтування, вказував як краще вчиняти такі дії та був задоволений від результатів їх вчинення.

У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , діючи групою осіб, вирішили вчинити над ОСОБА_14 дії сексуального характеру пов`язані з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, а саме продовжуючи його побиття та застосовуючи фізичне насильство, примусили потерпілого здійснювати кунілінгус (латинське сunnilingus) без його добровільної згоди, а саме акт орального сексу зі стимуляцією вульви та вагіни ОСОБА_9 , при якому статевий орган останньої також проникав до ротової порожнини ОСОБА_14 , при цьому ОСОБА_8 з метою подолати спротив ОСОБА_14 до вчинення указаних дій сексуального характеру, завдавав удари дерев`яним костуром область тулуба та сідниць потерпілого. Інший співучасник - ОСОБА_13 у свою чергу продовжував фільмувати зазначені злочинні дії на відеокамеру мобільного телефону ОСОБА_9 марки «HUAWEI», ніяким чином таке протиправне діяння не припиняв, навіть коли потерпілий просив учасників зґвалтування не бити його і викликати медичну допомогу, і знову був задоволений від результату вчинення такого сексуального насильства.

Указані умисні протизаконні дії сексуального характеру із застосуванням фізичного насильства, що супроводжувалось спричиненням тілесних ушкоджень легкого та середнього ступеня тяжкості потерпілому, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 здійснювали по відношенню до ОСОБА_14 з єдиним умислом у строк близько до 17 год. 19 грудня 2021 року.

З висновку експерта судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається що у результаті вищевказаних протиправних дій останньому було спричинено наступні тілесні ушкодження: забійні рани, подряпини, синці голови, синець та подряпина лівої кисті, синець правого плеча, синець ділянки грудної клітки, синці та садно правої ноги, синці, подряпини, садна лівої ноги, синець клубової ділянки зліва, синець шкіри ділянки анального отвору, розрив та обширний крововилив слизової оболонки внутрішньої поверхні анального отвору, синець та садна сідниць, синець поперекової ділянки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також: закритий травматичний перелом правої плечової кістки, закрита травма грудної клітки з двобічними переломами ребер, що належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Окрім цього, 19 грудня 2021 року близько 19 год. ОСОБА_13 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку по місцю проживання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_5 , вступив у словесний конфлікт та сварку із господарем будинку.

Під час конфлікту ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з особистих мотивів, вирішив умисно протиправно заподіяти смерть ОСОБА_14 , тобто вчинити вбивство.

При цьому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_13 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з особистих мотивів та мети, розуміючи що ОСОБА_14 був раніше побитий та не зможе чинити опір, взяв до рук дерев`яну ніжку від крісла, якою завдав не менше трьох цілеспрямованих ударів зі значною силою в голову останнього, спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом склепіння черепа, крововиливом в м`які тканини голови, крововиливом під м`яку мозкову оболонку, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, від якої потерпілий був позбавлений можливості усвідомлено виконувати самостійні фізичні рухи, зокрема подавати голосові звуки, пересуватись, оборонятись та помер на місці в проміжок часу від 10 до 30 хвилин після завдання удару.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 , смерть останнього настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломом склепіння черепа, крововиливом в м`які тканини голови та крововиливом під м`яку мозкову оболонку, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, в яких просять застосувати до них ст.69 КК України та вирок з цих підстав змінити. Обвинувачені зазначають, що вину визнали повністю, активно сприяли досудововому слідству.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачені та їхні захисники підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг. Вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

Розгляд кримінального провадження проводився в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а тому фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченими, доведеність вини та правильність кваліфікації їхніх дій сторонами кримінального провадження не оскаржуються.

Доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_9 про надмірну суворість призначеного їм покарання, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, роз`яснень Пленуму ВСУ та призначив покарання достатнє та необхідне задля досягнення мети передбаченої ст.50 КК України.

При цьому суд належним чином врахував, конкретні обставин кримінального провадження, характер вчинених злочинів, їхні наслідки, дані про особи обвинувачених. Обставини які пом`якшують покарання (щире каяття), на які посилаються апелянти, суд також врахував належним чином та призначив покарання ближче до мінімальної межі передбаченої санкціями статей 152 ч.3 та 115 ч.1 КК України.

Що стосується апеляційних вимог про застосування ст.69 КК України, вони не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки справа не містить даних про наявність інших обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Визнання обвинуваченими своєї винуватості та щире каяття суттєво вплинуло на призначення покарання, проте не є підставою для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, з огляду на обставини та характер вчинених злочинів.

Проаналізувавши зазначені обставини та наведені норми права, апеляційний суд вважає, що доводи обвинувачених про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинувачених, не знайшли підтвердження в апеляційному суді.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що вирок суду першої інстанції в частині покарання є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405,407КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги: обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 12.06.2023 року щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим з моменту отримання ухвали.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4