У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 19.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

20 грудня 2023 року прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 направив засобами поштового зв`язку до суду клопотання, яке надійшло до суду 22 грудня 2023 року, про арешт майна, яким просив накласти арешт на (у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування) на предмет, який було вилучено 30.11.2023 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон торгівельної марки «Redmi» моделі «9», IMEI-1 № НОМЕР_1 , IMEI-2 № НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператора мобільного зв`язку України з № НОМЕР_4 та коробку до вищезазначеного мобільного телефону.

Місцем зберігання даних речових доказів прокурор просив визначити камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000426 від 19.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом привласнення бюджетних коштів посадовими особами Старовірівської сільської ради Красноградського району Харківської області та службовими особами суб`єктів господарювання під час виконання робіт по експлуатаційному утриманню доріг

В ході досудового розслідування встановлено, що протягом 2023 року Старовірівською сільською радою Красноградського району Харківської області укладено договори підряду на поточний ремонт автомобільних доріг, в відомостях ресурсів до локальних кошторисів яких виявлено ряд позицій на які завищено ціни у порівнянні з ринковими, зокрема ціни на піщано-щебеневу та асфальтову суміші. Крім того, під час виконання вказаних договорів до актів КБ-2в вносяться завідомо неправдиві відомості щодо об`ємів виконаних робіт у бік завищення.

30.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2023 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон торгівельної марки «Redmi» моделі «9», IMEI-1 № НОМЕР_1 , IMEI-2 № НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператора мобільного зв`язку України з № НОМЕР_4 та коробку до вищезазначеного мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 .

Зазначений мобільний телефон визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що мобільний телефон, вилучений 30.11.2023 під час обшуку, відповідно до критеріїв, визначених ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні, так як зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є об`єктом кримінально противоправних дій, тобто відповідає вимогам ст. 170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000426 від 19.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, майно, на яке просить накласти арешт прокурор, було вилучене під час проведення обшуку 30 листопада 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2023 року.

Клопотання про арешт вищезазначеного майна прокурор направив до суду засобами поштового зв`язку, яке надійшло до суду 22 грудня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04 грудня 2023 року клопотання про арешт майна було повернуте прокурору та встановлений строк 72 години для усунення недоліків клопотання, копія ухвали отримана прокурором 11 грудня 2023 о 17:00.

Клопотання про арешт майна подано прокурором до суду 12 грудня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2023 року клопотання про арешт майна було повернуте прокурору та встановлений строк 72 години для усунення недоліків клопотання, копія ухвали отримана прокурором 18 грудня 2023 о 16:00.

Дане клопотання про арешт майна подано прокурором до суду засобами поштового зв`язку 20 грудня 2023 року та отримано судом 22 грудня 2023 року.

Отже, клопотання про арешт майна подане прокурором до суду у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, а саме мобільний телефон торгівельної марки ««Redmi» моделі «9», IMEI-1 № НОМЕР_1 , IMEI-2 № НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператора мобільного зв`язку України з № НОМЕР_4 та коробку до вищезазначеного мобільного телефону, було вилучене за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2023, про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, прокурором надані достатні докази, про що вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 24.11.2023 про обшук. Прокурором також доведено наявність розумних підозр вважати, що вилучене під час проведення обшуку майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 01 грудня 2023 року зазначений в клопотанні мобільний телефон із сім-картками операторів мобільного зв`язку визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя на цій стадії провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Завдання слідчого судді полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на цей час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Разом з цим, згідно з ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучені мобільний телефон із сім-картками операторів мобільного зв`язку, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання їх речовими доказами, є необхідність у проведенні їх огляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Враховуючи, що вилучений мобільний телефон із сім-картками операторів мобільного зв`язку, які не мають значення для даного кримінального провадження та необхідні особам для забезпечення своїх соціальних потреб, з метою запобігання надмірного обмеження права власності, слідчий суддя покладає на прокурора обов`язок після зняття за участю спеціаліста інформації з мобільного телефону та карти пам`яті повернути їх власнику.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження даним майном, що відповідає положенням ч.1 ст.170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 19.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони його розпорядження та відчуження на майно, яке було вилучено 30.11.2023 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон торгівельної марки «Redmi» моделі «9», IMEI-1 № НОМЕР_1 , IMEI-2 № НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператора мобільного зв`язку України з № НОМЕР_4 та коробку до вищезазначеного мобільного телефону.

Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування - СУ ГУНП в Харківській області.

Зобов`язати прокурора у строк не більше двох місяців за участю спеціаліста зняти інформацію з мобільного телефону торгівельної марки «Redmi» моделі «9», IMEI-1 № НОМЕР_1 , IMEI-2 № НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператора мобільного зв`язку України з № НОМЕР_4 , після чого передати це майно на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Роз`яснити прокурору відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 його відповідальність за зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1