Єдиний унікальний номер 389/566/16-к
провадження №1-кп/389/64/16
У Х В А Л А

21 листопада 2023 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 09 січня 2016 року, №0000072 від 16 січня 2020 року, щодо

неповнолітнього ОСОБА_4 ,

міра запобіжного заходу тримання під вартою строк до 23.11.2023, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України, ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_5 ,

міра запобіжного заходу тримання під вартою строк до 23.11.2023, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів, вказуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, не одружений, утриманців не має, раніше судимий. З метою уникнення кримінальної відповідальності, обвинувачені можуть: ухилитися від суду; незаконно впливати на свідків і потерпілих, реальність незаконно впливу підтверджена заявами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 10.03.2020 відповідно до яких останні відмовились від одночасного допиту з обвинуваченими, оскільки вважають, що на них обвинуваченими буде здійснюватись тиск; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не мають сталого офіційного джерела доходів. Вказане свідчить про те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання обом обвинуваченим такого запобіжного заходу, наразі не змінились і не зникли.

Адвокати обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, подали клопотання, які підтримали обвинувачені, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання аргументовані наступним. ОСОБА_5 вважається таким, що не має судимості, має на утриманні неповнолітню дитину, має місце реєстрації, де проживає разом з матір`ю, яка, за станом здоров`я (інвалід ІІІ групи), потребує допомоги, тривалий час, з 16.01.2020, перебуває під вартою. ОСОБА_4 також має місце реєстрації, на утриманні неповнолітня дитина, перебуває під вартою тривалий час. Ризики, які були підставою обрання такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, суттєво зменшились. Фактично необхідність тримання під вартою обгрунтовується лише тяжкістю покарання, що суперечить практиці ЄСПЛ.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

В силу п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України»). При цьому позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі (рішення ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії»).

ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Згідно з ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які закон класифікує як тяжкий та особливо тяжкий злочини, з мірою покарання до 12 років позбавлення волі, один із злочинів вчинив будучи засудженим 29 вересня 2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосування ст.75 КК України, тобто в період іспитового строку.

ОСОБА_5 не працює, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, не має судимості в силу ст.89 КК України, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин, з мірою покарання до 12 років позбавлення волі.

За викладеного, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , можуть переховуватися від суду, вчинити інші кримінальне правопорушення, тому судвважає встановленим наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, тож тримання останніх під вартою відповідало меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечило практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу змінились, ризики, передбачені ст.177 КПК України, суттєво зменшились, зокрема допитані свідки та потерпілий, ймовірність впливу на яких, яка, у тому числі, була підставою утримання обвинувачених під вартою, досліджені письмові матеріали справи. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою з 29.03.2014, тож зарахування строку попереднього ув`язнення йому має відбуватись за правилами ч.5 статті 72 КК України України (в редакції Закону № 838- YІІІ від 26.11.2015), тобто фактично останній перебуває під вартою більше ніж 7 років, ОСОБА_5 перебуває під вартою з 16.01.2020, підтверджено наявність у кожного з обвинувачених неповнолітньої дитини на утриманні, наявність місця реєстрації, мати ОСОБА_5 є інвалідом ІІІ групи та потребує допомоги та догляду, тож суд вважає необхідним змінити кожному з обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який, а саме на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати місце свого проживання, поклавши на кожного з обвинувачених обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331,376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, на строк два місяці, тобто з 21.11.2023 до 21.01.2024, який полягає у забороні з 22.00 год. до 06.00 год залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк два місяці, тобто з 21.11.2023 до 21.01.2024, дію наступних обов`язків, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

прибувати за кожною вимогою до прокурора, Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та обов`язок надати можливість працівникам органу внутрішніх справ, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, з`являтися у вказане житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В порядку п.2 ч.3 ст.202 КПК України, ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, на строк два місяці, тобто з 21.11.2023 до 21.01.2024, який полягає у забороні з 22.00 год. до 06.00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк два місяці, тобто з 21.11.2023 до 21.01.2024, дію наступних обов`язків, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

прибувати за кожною вимогою до прокурора, Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та обов`язок надати можливість працівникам органу внутрішніх справ, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, з`являтися у вказане житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

В порядку п.2 ч.3 ст.202 КПК України, ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Копію ухвали вручити прокурору, кожному з обвинувачених, надіслати, до відома, начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та, для виконання, начальнику ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 14.00 годині 21.11.2023.

Суддя ОСОБА_1