Справа № 345/5789/23
Провадження № 11-сс/4808/367/23
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

та його представника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.11.2023 року, постановити нову ухвалу та зобов`язати службових осіб Калуського РВП ГУНП внести відомості до ЄРДР про вчинення злочину.

Зазначає,що вказане рішення є незаконним і необґрунтованим через порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а висновки щодо обставин справи не відповідають дійсності.

Заслухавши доповідь судді, апелянта який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 цієї статті Кодексу встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за умови, що повідомлення про злочин містить достатні дані про вчинене правопорушення.

Колегія суддів вважає, що до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що повідомлення про злочин повинно мати посилання на реальні події, не містити характер припущення та не порушувати право інших осіб на захист своїх інтересів від безпідставного звинувачення у вчиненні злочину до якого вони явно не причетні.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Калуського РУП ГУНП в Івано-Франківській області,яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та зобов`язання вчинити дії,мотивуючи тим, що правопорушення до ЄРДР та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи тим, що 03.11.2023 року він звернувся в ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ст.ст. 272,396 КК України.

Зокрема, ч.1 ст.272 КК України передбачено кримінальну за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого. У своїй заяві ОСОБА_7 стверджував, що внаслідок нещасного випадку на виробництві , який стався 23.08.2003 року йому було заподіяно ушкодження здоров`ю у вигляді відкритого перелому лівої руки. Вказував, що розслідування вищевказаного нещасного випадку було здійснено з порушенням вимог діючого законодавства внаслідок чого не були встановлені причини та обставини виробничого травматизму.

Ч.1 ст.396 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину .

Так, в своїй заяві ОСОБА_7 стверджував, що до участі у розслідуванні нещасного випадку на виробництві було залучено ОСОБА_9 , який був причетний до вчинення нещасного випадку та був заінтересований у приховуванні злочину.

Таким чином, заява ОСОБА_7 стосувалась вчинення правопорушень, містила достатні дані, які дозволяли внести відповідні відомості до ЄРДР та підлягала розгляду у порядку вимог ст.214 КПК України.

Разом з тим, зі змісту матеріалів провадження вбачається, що посадовими особами Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області вищевказана заява ОСОБА_7 була зареєстрована відповідно до ЗУ «Про звернення громадян»

Таким чином, стосовно розгляду заяви ОСОБА_7 було допущено бездіяльність, оскільки фактично не були розглянуті його доводи щодо необхідності внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні скарги, навів мотиви, які носять голослівний бездоказовий характер, не підтверджуються належними даними та не можуть бути перевірені.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 , виходила з того, що в доводи скаржника ОСОБА_7 про наявність кримінальних правопорушень спростовується численними перевірками державних органів та рішенням судів.

Колегія суддів неодноразово у своїх рішеннях зазначала, що якщо під час розгляду провадження за скаргою на бездіяльність, яка полягає у невнесення відомосте до ЄРДР буде встановлено, що заявник просить внести до вказаного реєстру дані про правопорушення,за якими вже розпочато досудове розслідування, суд повинен відмовити у задоволенні скарги оскільки діючим кримінальним процесуальним законом не передбачена можливість повторного внесення відомостей про одне і теж саме правопорушення до ЄРДР.

Вищевказана усталена правова позиція апеляційного суду є послідовною та повністю відповідає вимогам діючого кримінального процесуального закону та забезпечує ефективне проведення досудового розслідування.

Так, неодноразове внесення до ЄРДР відомостей про одне і теж правопорушення безпідставно ускладнює проведення досудового розслідування та утворює певну правову невизначеність для заінтересованих осіб.

Разом з тим, судом першої інстанції не зазначені дані, які свідчать, що відомості про вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.272 ,396 КК України за відповідним повідомленням ОСОБА_7 вже вносились до ЄРДР і що саме ці обставини були правовою підставою для відмови у внесенні відомостей посадовими особами Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14 листопада 2013 року, п. 44, «Мута проти України» від 31 липня 2012 року, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17 січня 2013 року, п. 259).

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя залишила поза увагою те, що вимоги розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

В матеріалах провадження відсутні дані, які свідчать про те, що відомості про вчинення правопорушень не були внесені посадовими особами саме з підстав на які послався суд першої інстанції.

Разом з тим, заява ОСОБА_7 містила достатні відомості про вчинення кримінальних правопорушень, які передбачені ч.1ст.272,ч.1ст.396 КК України, у зв`язку з чим уповноважена особа зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 цього Кодексу встановлено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом про зобов`язання посадових осіб Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 03.11.2023 року.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 листопада 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Зобов`язати посадових осіб Калуського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 03.11.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

.Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4