печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 26.08.2022 року, у кримінальному провадженні № 0000510,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє у порядку захисту підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру від 26.08.2022 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000510 від 13.06.2022 року.

В обґрунтування необхідності скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 захисник посилається на наявність нових обставин процесуального характеру, які виникли після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, а саме закінчення строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, що, у свою чергу, унеможливлює подальше персоніфіковане кримінальне переслідування ОСОБА_4 та свідчить про те, що у подальшому застосуванні інституту підозри відпала необхідність. Захисник вказує на те, що подальше перебування ОСОБА_4 у статусі підозрюваного не відповідатиме завданням кримінального провадження, оскільки особа не може піддаватися необґрунтованому процесуальному примусу у статусі підозрюваного у кримінальному провадженні, у якому закінчився строк досудового розслідування після повідомлення про підозру. Таким чином, захисник просить скасувати повідомлення про підозру від 26.08.2022 року ОСОБА_4 та зобов`язати уповноваженого слідчого та (або) прокурора вчинити дії, які передбачені пунктом 2 глави 5 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, щодо виключення ОСОБА_4 із загальної кількості облікованих у кримінальному провадженні осіб, яким повідомлено про підозру.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 вимоги визначені у скарзі підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на доводи викладені у скарзі.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду скарги, у судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення захисника у судовому засіданні, вивчивши матеріали скарги та додані до неї докази, - приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги захисника з огляду на наступне.

Так, Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000510 від 13.06.2022 року за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та за фактами вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 26.08.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Вказане повідомлення про підозру о 13:30 год. 26.08.2022 року залишено на видному місці у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказане повідомлення про підозру направлено 26.08.2022 року за відомими стороні обвинувачення місцями проживання ОСОБА_4 у місті Києві: АДРЕСА_1 .; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 .

Відповідно до змісту повідомлення про підозру від 26.08.2022 року вбачається, що наприкінці лютого 2022 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на заволодіння державними коштами в особливо великих розмірах шляхом обману та зловживання довірою, а саме коштами, які Міністерство оборони України використовувало для закупівлі товарів військового призначення на потреби Збройних Сил України.

За злочинним планом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вони мали здійснити пошук потенційних постачальників товарів військового призначення для потреб ЗСУ за кордоном та організувати укладення договору між МО України та постачальником продукції із подальшим перерахуванням державних коштів на користь іноземного підприємства. У подальшому шляхом зловживання довірою та введенням в оману щодо своїх реальних намірів, а також шляхом тиску чи погроз ОСОБА_4 та ОСОБА_5 планували схилити реального потенційного постачальника до залучення у певній частині виконання контракту компанії посередника, що підконтрольна співучасникам злочинних дій, яка б і отримала в кінцевому результаті частину державних коштів під зобов`язання щодо здійснення поставки на користь МО України. В дійсності компанія-посередник свої зобов`язання щодо поставки у своїй частині виконувати не мала і не могла, а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх співучасники, заволодівши державними коштами, мали розпорядитись ними на власний розсуд.

Зокрема, з метою реалізації свого злочинного задуму ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залучили до вчинення злочину документи та директора підконтрольної компанії WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L. (Королівство Бахрейн) ОСОБА_6 , тим самим вступивши з ним у попередню злочинну змову для шахрайського заволодіння коштами Міністерства оборони України. Поряд із цим задля надання видимості наявності повноважень представляти інтереси МО України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у невстановлений час та місці, однак не пізніше 08.03.2022, отримали документ - лист від імені Міністра оборони України датований 06.03.2022 за № 220/1378, згідно з яким їх уповноважено представляти інтереси МО України щодо закупівлі товарів військового призначення для стримання воєнної агресії Російської Федерації.

Із використанням цього листа, переслідуючи мету реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи на території Турецької Республіки 08.03.2022 зустрілися з керівниками групи компаній, зокрема з ОСОБА_7 - президентом компанії 2022 FarmTR Gіda Tarіm ve Hayvancіlіk Tic. ve San. Ltd. Єti. (Турецька Республіка), пред`явили лист МО України від 06.03.2022 № 220/1378 та запропонували укласти низку договорів щодо постачання товарів військового призначення для потреб Збройних Сил України.

За наслідками проведених переговорів здійснена відповідна комерційна пропозиція, яка була прийнята, і 14.03.2022 між Міністерством оборони України та компанією 2022 FarmTR Gіda Tarіm ve Hayvancіlіk Tic. ve San. Ltd. Єti. укладено договір поставки № FM - 22031401 щодо 30 тис. одиниць військових балістичних жилетів IV рівня захисту на загальну суму 16 656 300 євро (ціна за одиницю 552,71 євро). 28.03.2022 МО України здійснено переказ коштів у сумі 16 656 300 євро на рахунок компанії 2022 FarmTR Gіda Tarіm ve Hayvancіlіk Tic. ve San. Ltd. Єti. згідно з укладеним договором поставки, а 01.04.2022 указана сума коштів була зарахована на рахунок зазначеної турецької компанії.

Після вказаних подій, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , отримавши підтвердження надходження коштів Міністерства оборони України на рахунки компанії 2022 FarmTR Gіda Tarіm ve Hayvancіlіk Tic. ve San. Ltd. Єti., діючи відповідно до попередньо розробленого злочинного плану, почали вести переговори з президентом вказаної компанії ОСОБА_7 щодо необхідності перерахування коштів на рахунки підконтрольної їм бахрейнської компанії WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L., і надали реквізити цієї раніше невідомої ОСОБА_7 компанії. При цьому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 переконували ОСОБА_7 , застосовуючи методи впливу та прихованого тиску, що WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L. візьме на себе зобов`язання щодо часткової поставки військових балістичних жилетів IV рівня захисту на користь Міністерства оборони України.

У свою чергу ОСОБА_7 , будучи введений в оману ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо дійсності їх намірів про здійснення на користь ОСОБА_8 закупівлі у бахрейнської компанії бронежилетів для потреб ЗСУ, 04.04.2022 від імені компанії 2022 FarmTR Gіda Tarіm ve Hayvancіlіk Tic. ve San. Ltd. Єti., під впливом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підписав договір з WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L. на постачання 1000 бронежилетів ІV рівня захисту. За п. 5.2. Договору поставка Товару мала бути здійснена до 15 квітня 2022 року з дати оплати відповідно до Розділу 3 Договору від 04.04.2022.

08.04.2022 2022 FarmTR Gіda Tarіm ve Hayvancіlіk Tic. ve San. Ltd. Єti. згідно з укладеним договором кошти в сумі 580 000 доларів США (відповідно до курсу НБУ станом на 08.04.2022 становило 16 967 842,00 грн.) перераховано на рахунок бахрейнської компанії WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L., директором якої був ОСОБА_6 , що у свою чергу був залучений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення злочину.

Відповідно до отриманих відомостей з Державної митної служби України бронежилети від бахрейнської компанії WALLARTIS SOLUTIONS W.L.L. на територію України не ввозились.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та іншими наразі не встановленими особами, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи державними коштами в сумі 580 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 08.04.2022 становило 16 967 842,00 грн.

Пункт 14 ч. 1 ст. 3 КПК України визначає, що притягнення до кримінальної відповідальності - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття "підозра", проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається персоніфіковане кримінальне переслідування такої особи. Згідно з практикою ЄСПЛ "підозра" є частиною та етапом більш широкого поняття "обвинувачення".

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Частина 1 статті 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржене, зокрема, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Положення КПК України хоча і передбачають можливість оскарження на стадії досудового розслідування повідомлення по підозру, однак не визначають перелік підстав для скасування слідчим суддею повідомлення по підозру.

Системне тлумачення загальних засад кримінального провадження та нормативних положень, які стосуються інституту підозри (ст.ст. 276-278 КПК України), дозволяють дійти до висновку, що підставами для скасування повідомлення про підозру можуть бути як обставини, що мали місце на момент повідомлення про підозру (зокрема, неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру, недотримання належної процедури вручення, відсутність достатніх доказів для такого повідомлення тощо), так обставини, що виникли після повідомлення про підозру і свідчать про те, що у подальшому застосуванні цього інституту відпала необхідність (зокрема, нові докази, що беззаперечно виключають подію або склад кримінального правопорушення, наявність нових процесуальних обставин, що унеможливлюють подальше кримінальне переслідування, тощо).

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є, зокрема, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У постанові від 24.05.2021 року у справі № 640/5023/19 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду вказала наступне щодо дотримання належної правової процедури під час здійснення кримінального провадження. У теоретичному аспекті "належна правова процедура" - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень. Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні - це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності. Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

За загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими (ч. 3 ст. 214, ч. 8 ст. 223, ст. 219 КПК). Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення. На вищезазначене застосування норм КПК України щодо порушеного питання орієнтує Верховний Суд у постанові від 17.02.2021 року у справі № 344/6630/17 (провадження № 51-4852 км 20).

Відповідно до ч. 7 ст. 217 КПК України, днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Абзац 1 пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Положення абз. 3 ч. 4 ст. 284 КПК України передбачають, що саме прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного, зокрема, з підстави, передбаченої абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 26.08.2022 року набули статус підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000510 від 13.06.2022 року. Отже, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні після повідомлення особі про підозру почав обчислюватись з 26.08.2022 року, тобто із дня коли вказаним особами було повідомлено про підозру.

Строк досудового розслідування після повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000510 від 13.06.2022 року неодноразово продовжувався у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України - спочатку прокурором до 3-х місяців, у подальшому ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2023 року у справі № 757/32966/22-к та від 21.02.2023 року у справі № 757/6842/23-к до 6-ти та до 12 місяців (до 26.08.2023 року включно) відповідно.

Таким чином, граничний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000510 від 13.06.2022 року з дня повідомлення особі про підозру, за загальним правилом, закінчився 26.08.2023 року, - тобто в день закінчення 12 місячного строку із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

У подальшому, постановою прокурора від 30.06.2023 року виділено з матеріалів досудового розслідування № 0000510 від 13.06.2022 року в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яким присвоєно реєстраційний номер № 0001213.

В цей же день, постановою слідчого від 30.06.2023 року зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001213 з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року у справі № 757/39599/23-к задоволено скаргу сторони захисту та скасовано постанову від 30.06.2023 року старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001213 від 30.06.2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.12.2023 року у справі № 757/39599/23-к відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вищевказану увалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року з огляду на те, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що вищевказана постанова про зупинення досудового розслідування не виносилась у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, а також факт скасування такої постанови слідчим суддею, а також з огляду на нормативні положення щодо дня початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, - строк досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_4 про підозру закінчився 26.08.2023 року включно. При цьому, такий процесуальний строк відповідно до положень КПК України не підлягає подальшому продовженню або поновленню.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України є особливо тяжким та не є злочином проти життя чи здоров`я особи.

Вищевказані положення абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України безальтернативно передбачають необхідність закриття кримінального провадження у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

З огляду на конкретні обставини справи, наявні підстави, що унеможливлюють застосування іншої форми закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001213 від 30.06.2023 року, аніж закриття кримінального провадження на підставі абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що, незважаючи на вищевказані безальтернативні процесуальні обставини та подане 23.10.2023 року стороною захисту клопотання про закриття кримінального провадження на підставі абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, - уповноваженим прокурором не прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження № 0001213 від 30.06.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а досудове розслідування фактично продовжує тривати після закінчення визначених КПК України строків розслідування після повідомлення особі про підозру.

Положення ч. 1 ст. 21 та ч. 5 ст. 28 КПК України передбачають, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону, та кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

При цьому, положення КПК України покладають саме на слідчого суддю обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування; такий обов`язок слідчого судді обумовлює необхідність стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, коли після повідомлення особі про підозру закінчилися строки досудового розслідування (про що свідчить судова практика; зокрема, постанова ККС ВС від 12.12.2019 у справі № 161/10535/19).

Крім того, Велика палата Європейського суду з прав людини у пункті 68 рішення у справі "Карт проти Туреччини" (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться не залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у пункті 18 рішення в справі "Вемхофф проти Німеччини" (Wemhoff v. Germany, заява № 2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення пункту 1 статті 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене. У справах "Нахманович проти Росії" (№ 55669/00, пункт 89) та "Іванов проти України" (заява № 15007/02, пункт 71) ЄСПЛ зазначив, що обвинувачений в кримінальному провадженні має право на розгляд його справи належним чином; стаття 6 в кримінальному провадженні застосовується, щоб позбавити особу, яку звинувачено, залишатись тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (див. "Нахманович проти Росії", № 55669/00, п. 89, від 02.03.2006 року).

Таким чином, у ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що наявні обставини процесуального характеру, які виникли після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, а саме закінчення строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, що, у свою чергу, унеможливлює подальше персоніфіковане кримінальне переслідування ОСОБА_4 та свідчить про те, що у подальшому застосуванні інституту підозри відпала необхідність. Враховуючи конкретні обставини справи, подальше перебування ОСОБА_4 у статусі підозрюваного не відповідатиме завданням кримінального провадження, оскільки саме через незастосування прокурором належної і безальтернативної правової процедури (прийняття постанови про закриття кримінального провадження № 0001213 від 30.06.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України) ОСОБА_4 продовжує піддаватися необґрунтованому процесуальному примусу як підозрюваний у кримінальному провадженні, у якому закінчився строк досудового розслідування після повідомлення про підозру.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога скарги захисника про зобов`язання уповноваженого слідчого та прокурора вчинити дії, які передбачені пунктом 2 глави 5 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, щодо виключення ОСОБА_4 із загальної кількості облікованих у кримінальному провадженні осіб, яким повідомлено про підозру, оскільки кримінально процесуальним законом не визначено механізм реалізації таких дій.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру від 26.08.2022 року, у кримінальному провадженні № 0000510 - задовольнити частково.

Повідомлення про підозру від 26.08.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному проваджені № 0000510 від 13.06.2022 року (в подальшому у кримінальному провадженні № 0001213 від 30.06.2023 року) - скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскарження безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1