Житомирський апеляційний суд
Справа №293/2570/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

прокурора: ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001730 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2023 року

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Івановичі Червоноармійського району Житомирської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, засудженої

- за ч.1 ст. 121 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання її попереднє ув`язнення, яке відраховується з дня фактичного затримання 26.09.2021 і по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 завдані кримінальним правопорушенням матеріальні збитки в розмірі 2894 (дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири) грн 57 коп., а також 50000 (п`ятдесят тисяч) грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

Питання про речові докази судом вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертами ДНДЕКЦ МВС України біологічної експертизи згідно висновку експерта від 15.11.2021 № СЕ-19-21/35663-БД, в розмірі 5137 (п`ять тисяч сто тридцять сім) грн. 36 коп.

в с т а н о в и л а:

Як встановив суд, 26.09.2021 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_7 перебувала на подвір`ї власного будинку АДРЕСА_1 , де в неї виник словесний конфлікт з раніше знайомим сусідом ОСОБА_11 , який в той час перебував на подвір`ї власного будинку АДРЕСА_1 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та словесного конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 побачивши, що ОСОБА_11 вийшов з власного подвір`я та рушив у напрямку вулиці Щорса (Зарічної) в селі Андріївка Житомирського району Житомирської області, взяла до рук лопату, яка перебувала поблизу її будинку, та попрямувала в напрямку останнього.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , наздогнавши ОСОБА_11 , неподалік будинку АДРЕСА_3 нанесла один удар металевою частиною лопати в ліву частину голови ОСОБА_11 , а саме в область лівої скроневої кістки, від якого останній впав на ґрунтове покриття.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 нанесла близько трьох ударів по голові та верхніх кінцівках ОСОБА_11 , який перебував в положенні лежачи на ґрунтовому покритті.

Таким чином, ОСОБА_7 спричинила ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: множинних рубано-рваних ран голови, різаної рани лівого вуха, рваної рани лівої вушної раковини, рваної рани лівої щоки, рваної рани тильної поверхні правої кисті, відкритої черепно-мозкової травми, проникаючого перелому лівої скроневої кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати повністю та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Вважає вирок незаконним та необґрунтованим, таким що підлягає скасуванню з підстав порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що суд безпідставно поклав в основу покази свідка ОСОБА_12 та поєднав слідчий експеримент за участі свідка ОСОБА_12 з показами які він надав в суді безпосередньо і ототожнив їх, вказавши що вони ідентичні.

Стверджує, що суд не дав оцінку позиції сторони захисту щодо спричинених тілесних ушкоджень потерпілому, саме ОСОБА_12 , виходячи із показань свідка ОСОБА_12 , який вказав що обвинувачена до нанесення тілесних ушкоджень потерпілому нанесла тілесні ушкодження йому в область лівої руки, після чого в нього почалася кровотеча, а сліди крові виявлені на знарядді злочину (антиген Н по системі АВО) властивий крові ОСОБА_12 .

На думку апелянта, суд не врахував що на жодному з предметів одягу обвинуваченої крові потерпілого не виявлено, враховуючи що за версією слідства, обвинувачена нанесла не менше 3 ударів в область голови.

Зазначає, що суд безпідставно відкинув доводи сторони захисту та визнав допустимими докази, які були долучені до матеріалів справи та зібрані на досудовому розслідуванні в якому процесуальним прокурором була ОСОБА_13 , адже з матеріалів кримінального провадження сама постанова про визначення групи прокурорів, якою можливо було б підтвердити її легітимність як прокурора в кримінальному провадженні відсутня.

Зазначає, що з допиту експерта ОСОБА_14 вдалося з`ясувати що медичну документацію про ушкодження потерпілого, експерт отримав не в спосіб як зазначено в Законі, тобто не через запит до слідчого, і не через тимчасовий доступ до речей і документів відповідно до глави КПК України, а шляхом передачі їх йому слідчим, який отримав її невідомим для сторони захисту шляхом.

Таким чином, на думку захисника, висновок №1627 від 29.09.2021І та всі похідні від нього документи є також недопустимими доказами.

Стверджує, що суд відмовляючи в клопотаннях захисника про допит судово-медичних експертів цитологів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 для визначення статевої належності слідів крові на руків`ї лопати та її металевій частині не врахував, що захисник ознайомився з матеріалами судової справи лише 22.04.2023, вказавши, що судове слідство вже завершене, чим порушив право обвинуваченої на захист.

На думку апелянта, суд першої інстанції, при визначенні покарання ОСОБА_7 не врахував та не дав належну оцінку міцності соціальних зв`язків, що на момент постановлення вироку обвинувачена ОСОБА_7 перебувала під вартою більше як півтора року; наявність роботи та бажання продовжити працю; відсутності судимості, наявність постійного місця проживання та реєстрації; стан здоров`я та необхідність в продовженні лікування.

Захисник вважає, що під час судового провадження не здобуто та не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, а тому ОСОБА_7 необхідно виправдати за відсутністю у її діях вказаного складу кримінального правопорушення.

Від прокурора надійшли заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в яких вона просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченої, які підтримали подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора, представника потерпілого на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Обвинувачена ОСОБА_7 у суді першої інстанції своєї вини не визнала, та пояснила що тілесні ушкодження потерпілому спричинив ОСОБА_12 лопатою.

Коли вона до них підійшла, то побачила, що потерпілий лежав на землі без свідомості, тому вона подумала, що він мертвий, злякалась, вихопила лопату у ОСОБА_12 та викинула її в кущі. Будучи в розпачі, вона попрямувала до залізничної дороги, по дорозі викинувши сапку та вила.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченої, суд першої інстанції безпосередньо дослідивши докази, навівши їх у вироку спростував вказані показання обвинуваченої та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Так, потерпілий ОСОБА_11 вказав, що 26.09.2021 близько 12 години бачив на сусідньому подвір`ї як ОСОБА_7 з ОСОБА_12 розпивали спиртні напої. Йдучи по вул. Зарічній, щоб перекинути сіно на полі, відчув удар ззаду в ліву сторону голови, від якого впав на землю. Повернувшись назад він побачив ОСОБА_7 , яка тримала двома руками лопату над його головою, а також побачив ОСОБА_12 , який знаходився за 15- 20 метрів від них і з вилами в руках біг в їх сторону. Він встиг закрити голову двома руками, однак ОСОБА_7 нанесла йому ще два удари лопатою по голові та рукам, після чого він втратив свідомість. ОСОБА_12 його не бив.

Свідок ОСОБА_17 , дружина потерпілого ОСОБА_11 , пояснила, що у лікарні чоловік розповів їй, що ОСОБА_7 наздогнавши його по дорозі до залізничної колії, нанесла йому декілька ударів лопатою по голові.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що у вересні 2021 року, точної дати не пам`ятає, близько обіду вона стала свідком, як ОСОБА_7 сварилась з сусідом ОСОБА_11 . Через деякий час побачила як в сторону залізничної дороги, куди пішов ОСОБА_11 поїхала карета швидкої медичної допомоги. Після цього вони з сусідкою ОСОБА_17 пішли в напрямку залізничної дороги, де побачили ОСОБА_12 , у якого була перебинтована рука, а на землі лежала куртка ОСОБА_11 , на якій була кров, а також на землі лежали сапка та вила.

Свідок ОСОБА_19 , сусід ОСОБА_7 , пояснив, що 26.09.2021 близько обіду бачив у дворі ОСОБА_7 та її сусіда ОСОБА_12 , які разом сиділи у дворі останньої і випивали. В той же день він також чув, як ОСОБА_7 образливо чіплялася до сусіда ОСОБА_11 та кидала на дах його будинку каміння. Через деякий час він вийшов на дорогу та говорив з ОСОБА_11 , якого знову ображала ОСОБА_7 , після чого вони розійшлись, бо він поїхав до місцевого магазину. Перебуваючи біля магазину він побачив, що в сторону залізничної дороги поїхав автомобіль поліції та карета швидкої медичної допомоги. Рухаючись за ними в напрямку залізниці, він приїхав на місце, де зупинились карета швидкої медичної допомоги та автомобіль поліції, де побачив ОСОБА_12 та сусіда ОСОБА_11 , який лежав на узбіччі дороги з рваними травмами голови з кровотечею, його руки та вуха, одяг також були у плямах крові. Біля ОСОБА_11 лежала лопата та сапка, на лопаті були плями крові, держак був поламаний. ОСОБА_12 тоді ж сказав йому, що ОСОБА_7 била ОСОБА_11 заступом по голові, після чого побігла за переїзд. Тому ОСОБА_19 пішов в сторону залізниці, де перейшовши залізничну колію, побачив ОСОБА_7 , яка помітивши його, стала тікати та ховатися у кущах. Повернувшись до місця події, карета швидкої медичної допомоги забрала ОСОБА_11 до лікарні.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що приблизно 26.09.2021 десь о 18 год. він був на подвір`ї ОСОБА_7 , яка побачивши поблизу свого паркану сусіда ОСОБА_11 почала з ним сваритися. ОСОБА_12 намагався її заспокоїти, однак, ОСОБА_7 взявши на подвір`ї вила, підійшла до ОСОБА_12 та вдарила його гострим кінцем вил в область кисті лівої руки. Надалі він побачив, що ОСОБА_11 пішов в сторону залізничної дороги, а ОСОБА_7 взявши до рук лопату пішла за ним. ОСОБА_12 йшов за ними позаду в напрямку своєї домівки. Йдучи він побачив, як ОСОБА_7 почала бити ОСОБА_11 лопатою по голові зверху. Тоді ж ОСОБА_12 пішов до себе до хати, викликав працівників поліції, бо у нього руки пробиті вилами, після чого вийшов на вулицю.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що працює у відділенні поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області. 26.09.2021 близько 13 години дня під час виконання службових обов`язків він отримав повідомлення від ОСОБА_12 про нанесення тілесних ушкоджень особі по вул. Зарічна, 1, в с.Андріївка Житомирського району. Рухаючись на службовому автомобілі в напрямку с. Андріївка по вулиці Зарічній, він побачив ОСОБА_12 , далі на землі лежав чоловік, біля якого знаходилася жінка, в руках якої були вила та заступ. Побачивши службовий автомобіль поліції, жінка викинула на землю заступ та вила та пришвидшеною ходою пішла в сторону залізничних колій, на його вимогу зупинитись не реагувала.

Свідок ОСОБА_21 , фельдшер швидкої допомоги, пояснив, що 26.09.2021 прибувши на виклик до с. Андріївка Житомирського району Житомирської області, де на місці події працювала поліція, на обочині дороги лежав чоловік з рваною раною голови з кровотечою, а неподалік стояв інший чоловік, у якого руки були проколоті вилами. Лежачий чоловік перебував у свідомості, після надання йому першої медичної допомоги, він був госпіталізований до лікарні в смт Черняхів Житомирської області.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що 26.09.2021 близько 14 години дня каретою швидкої медичної допомоги до приймального відділення Черняхівського ТМО було доставлено чоловіка з відкритою черепно-мозковою травмою голови, переломом лівої скроневої кістки голови, струсом головного мозку, забоями головного мозку, множинними різаними та рваними ранами волосистої частини голови, неповною травматичною ампутацією лівого вуха. Хворий був доставлений в свідомості. Потерпілий повідомив їй, що тілесні ушкодження йому завдала його сусідка, сказав, що все пам`ятає.

Свідок ОСОБА_23 староста Андріївського Старостинського округу Черняхівської селищної ради, пояснила, що з обвинуваченою ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_11 знайома, як із жителями села. Вказала, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи, проживає сама, зловживає спиртними напоями, від жителів села неодноразово надходили скарги з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_7 , нападів та образ в сторону односельчан.

Показання потерпілого ОСОБА_11 та зазначених свідків є чіткими, послідовними і логічними, узгоджуються як між собою так і іншими доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.09.2021 було оглянуто місцевість, а саме: відкриту земельну ділянку, що розміщена біля будинку АДРЕСА_4 та вилучено: металева частина лопати з речовиною бурого кольору, дерев`яне руків`я від лопати, яка має пошкодження у вигляді розлому з речовиною бурого кольору, та чоловіча куртка світло-зеленого кольору, на правому рукаві, комірі та лівій частині якої виявлено плями бурого кольору, схожі на кров.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1627 від 29.09.2021, у ОСОБА_11 виявлено: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді рубано-рваних ран волосистої частини голови, рваної рани лівої вушної раковини, рваних ран правої щоки, вдавленого перелому скроневої кістки ліворуч, лінійного перелому соскоподібного відростку ліворуч з переходом на слуховий хід, на задню поверхню лівого нижньощелепного суглобу, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя; та рвана рана правої верхньої кінцівки, відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання неналежними та недопустимим доказом висновок судово медичної експертизи №1627 від 29.09.2021, врахувавши показання потерпілого ОСОБА_11 та його пояснення в суді першої інстанції про надання ним добровільно слідчому СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_24 медичних документів: копії своєї карти пацієнта та протоколу мультиспіральної комп`ютерної томографії №027986 21 від 28.09.2021 року, а також показань експерта ОСОБА_25 про надання їй медичних документів слідчим.

Як вбачається з висновків СМЕ експерт ОСОБА_25 була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384,385,387 КК України, що посвідчила своїм підписом (а.п. 56-57 Т.3)

Допитана у суді судово-медичний експерт ОСОБА_26 підтримала і роз`яснила свої висновки.

Відповідно до висновку судово-цитологічної експертизи № 205/ц від 15.11.2021, згідно з «Висновком експерта» № 789 від 20.10.2021, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров ОСОБА_11 відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. При дослідженні висушеного на марлевій серветці зразка крові ОСОБА_11 , виявлено супутній антиген Н за ізосерологічною системою АВО. Згідно з «Висновком експерта» №812 від 26.10.2021, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, кров свідка ОСОБА_12 належить до групи О (І) з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. При судово-медичній експертизі дерев`яного руків`я від лопати (об.1), яке було виявлено та вилучено 26.09.2021 в ході огляду місця події поблизу буд. АДРЕСА_5 , знайдена кров людини, статева належність якої не встановлена в зв`язку з деструктивними змінами в ядрах лейкоцитів. При серологічному дослідженні даного об`єкта виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних слідів крові за рахунок особи, в крові якої містяться антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_11 . Виключити домішку крові від свідка ОСОБА_12 , як носія антигену Н, неможливо в разі якщо у останнього були пошкодження, що супроводжувались кровотечою .

Згідно до висновку судово-цитологічної експертизи № 208/ц від 17.11.2021, згідно з «Висновком експерта» № 789 від 20.10.2021, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, «Кров ОСОБА_11 відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО». Згідно «Висновку експерта» №206 від 05.11.2021, при дослідженні сухого зразка крові ОСОБА_11 , виявлений супутній антиген Н за ізосерологічною системою АВО. Згідно з «Висновком експерта» №812 від 26.10.2021, проведеного у відділенні судово-медичної імунології Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи, «Кров свідка ОСОБА_12 належить до групи О (І) з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО». При судово-медичній експертизі наданої на дослідження металевої частини лопати (об.1) виявлена кров людини, статева належність якої не встановлена через накладення на ядра клітин сторонніх домішок. При серологічному дослідженні виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО. Отже, враховуючи отриманні результати та групи крові осіб, які проходять по справі, можна зробити висновок, що кров, виявлена на металевій частині лопати, могла утворитися від особи (осіб), в крові якої (яких) виявлені вищевказані антигени, в тому числі від потерпілого ОСОБА_11 . Виключити домішку крові від свідка ОСОБА_12 неможливо, так як його крові властивий антиген Н системи АВО, якщо на момент скоєння злочину у нього були тілесні ушкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечою.

Зазначені висновки експертиз не спростовують висновків суду, а на думку колегії суддів їх підтверджують, оскільки виявлена кров на лопаті могла утворитися від крові потерпілого, якій властивий антиген Н, а виявлення цих слідів на частинах лопати (металевій частині та руків`ї поблизу з`єднання з металевою частиною) якою завдавалися удари, переконливо вказує на правильність висновків суду щодо знаряддя злочину та походження крові від потерпілого, а не свідка ОСОБА_12 .

Крім того, потерпілий ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_12 чітко вказали, що тілесні ушкодження наносила лопатою саме обвинувачена ОСОБА_7 , а свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про наявність конфлікту між обвинуваченою та потерпілим перед спричиненням йому тілесних ушкоджень.

Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 вказували на поведінку обвинуваченої, яка була поруч з потерпілим, тримала лопату, а коли її помітили її викинула та втекла і стала ховатися, в кущах, що також вказує про її причетність до злочину.

Натомість свідок ОСОБА_12 з самого початку надавав послідовні та логічні пояснення, які узгоджуються з поясненнями потерпілого та інших свідків.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 19.10.2021 за участі свідка ОСОБА_12 , в ході проведення якого останній детально на місці події показав та розповів про обставини нанесення ОСОБА_7 лопатою тілесних ушкоджень ОСОБА_11 26.09.2021 в с. Андріївка Черняхівського району Житомирської області.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 04.11.2021 за участі потерпілого ОСОБА_11 , в ході проведення якого останній на місці події детально показав та розповів про обставини нанесення ОСОБА_7 йому лопатою тілесних ушкоджень 26.09.2021 в с.Андріївка Черняхівського району Житомирської області .

Що стосується доводів захисника про безпідставне визнання допустимими доказами, які були долучені до матеріалів справи та зібрані під час досудового розслідування, в якому процесуальним прокурором була ОСОБА_27 , оскільки відсутня постанова про визначення групи прокурорів, є голослівними та не підтверджені матеріалами кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження міститься постанова заступника керівника Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_28 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001730 від 26.09.2021 у складі: прокурорів Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , Старшим групи у вказаному кримінальному провадженні призначено прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_27 .

Зазначені обставини підтверджуються також обвинувальним актом, реєстром матеріалів досудового розслідування.

Апеляційний суд погоджується з наданою місцевим судом оцінкою вказаним доказам, які в сукупності з іншими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, доводять вину обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

Покарання ОСОБА_7 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

Судом першої інстанції було враховано тяжкість кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, характеризуючі дані на обвинувачену, яка за місцем проживання характеризується виключно з негативної сторони, не працює, а також думку потерпілого, який наполягав на суворому покаранні, вказав, що обвинувачена перед ним не вибачилась, завдану шкоду не відшкодувала, він від завданих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень втратив частина вуха та слух.

Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 121 КК України очевидно несправедливим внаслідок його суворості, як зазначено в апеляційний скарзі захисника, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить, не є такими на думку апеляційного суду і рішення суду про відмову у задоволенні клопотань про допит експертів та відхилення заяви про відвід головуючого, оскільки клопотання заявляються та вирішуються судом під час з`ясування обставин та перевірки їх доказами, а не на стадії судових дебатів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд з`ясовував у захисту можливість закінчення з`ясування обставин та перевірку їх доказами та переходу до судових дебатів.

За змістом закону, допит додаткових свідків, експертів, проведення повторних експертиз та здійснення інших процесуальних дій є правом, а не обов`язком суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обставини, поставлені захистом під сумнів, були перевірені шляхом дослідження інших доказів, яким надано належну оцінку.

Не вбачає колегія суддів підстав для відводу судді, а незгода з прийнятими суддею рішенням щодо заявлених клопотань не свідчить про його упередженість.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 17 квітня 2023 року, щодо ОСОБА_7 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: