У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002108, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, уродженця Закарпатської області, Ужгородського району, м.Ужгород, неодруженого, з незакінченою середньою освітою, непрацюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002108, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2023, відносно ОСОБА_4 .

У поданому клопотанні прокурор зазначає, що на розгляді Ужгородського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002108 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 жовтня 2023 року близько 03:30 год ОСОБА_6 будучи раніше судимим за вчинення ним майнових злочинів перебуваючи на території Залізничного вокзалу, що розташований за адресою м. Ужгород вул. Станційна буд. 9, разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка тримала в правій руці сумку чорного кольору, а у лівій руці планшет марки «Lenovo», сірого кольору. В цей момент у ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групи осіб. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , спільно із ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок відкритого викраденого чужого майна пішли за потерпілою, до підземного переходу Залізничного вокзалу, що розташований за вищевказаною адресою, де ОСОБА_6 діючи повторно, відкрито зірвав із плеча потерпілої жіночу сумку чорного кольору, у якій знаходилися наступні речі: Power bank марки «Рoolee» чорного кольору, та читацький квиток, вартість яких встановлюється. В той самий момент ОСОБА_4 відкрито вихопив, із лівої руки потерпілої планшет марки «Lenovo» вартість якого встановлюється.

Після цього ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 покинули місце вчинення злочину, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, своїми умисними діями завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму, що встановлюється.

Прокурор стверджує, що ризики, які були прийняті судом при обрані щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились та не відпали. Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п. 3 ч. 1 от. 177 КПК України); вчинити інші кримінальне правопорушення, (п. 5 ст. 1 77 КПК України) та існує ризик його протиправної поведінки.

Існування зазначених ризиків підтверджується встановленими кричними обставинами кримінального правопорушення та відомими даними про особу підозрюваного.

Зокрема, за вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, усвідомлюючи неминучість покарання, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім цього, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно вплинути на потерпілого, свідків шляхом залякування чи інших протиправних дій, окрім того може здійснювати психологічний тиск та погрози, змусивши відмовитись від дачі показів.

Крім цього, ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення оскільки не має надійного джерела прибутку, міцних соціальних зв?язків не має.

Крім цього, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що останній усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винним, може вдатися до дій які будуть перешкоджати тим чи іншим чином органу досудового розслідування здобути докази злочинної поведінки останнього.

Також, враховуючи, що майновий стан ОСОБА_4 є незадовільним, стан його здоров`я не перешкоджає триманню його під вартою, законні джерела існування в нього відсутні, що в сукупності характеризує особу ОСОБА_4 як небезпечну для суспільства, та таку яка не здатна ставати на шлях виправлення, чим створює загрозу для суспільства що дає підстави вважати, що останній вчинятиме нові кримінальні правопорушення, та переховуватись від слідства та суду, із-за відсутності обставин які б її від цього стримували, мотивували до законослухняного способу життя.

3 урахуванням викладеного, вищевказаних ризиків та обставини, що підтверджують їх наявність, застосування до ОСОБА_4 більш м?якого запобіжного заходу не забезпечить належної його процесуальної поведінки в ході досудового розслідування та під час судового розгляду. Більш м?які запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти настанню вищеперерахованих ризиків, які передбачені ст. 177 КК України, у зв?язку із чим стосовно до обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дані ризики мали місце на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого до цього часу не зменшились виправдовують знаходження обвинуваченого під вартою.

Окрім того, зазначає, що судове провадження відносно ОСОБА_4 на теперішній час триває і враховуючи, що 11.12.2023 спливає строк обраного відносно нього запобіжного заходу, вважаю за необхідне, розглянути питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 так як судове провадження не може бути завершено до його спливу, а ризики наведенні вище не зменшились.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою з підстав викладених у клопотанні.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначив, що ризики зменшились, оскільки обвинувальний акт подано до суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як установлено з матеріалів клопотання слідчими Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції Закарпатської області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2023 за №0002108.

Слідчим суддею встановлено, що 14.10.2023 року о 03год. 53 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.10.2023 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

06.12.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

Слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду відносно підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою від 16.10.2023 року обрано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.12.2023 року., а також визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 214 720 грн.

11.12.2023 матеріали кримінального провадження № 0002108 від 12.10.2023, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 були скеровані до суду із обвинувальним актом.

Продовження слідчим суддею запобіжного заходу в разі скерування обвинувального акту до суду, і до проведення підготовчого судового засідання регламентується ч.6 ст. 199 КПК України, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження, а тому обґрунтованість підозри, коли складений обвинувальний акт, перевірка доведеності чи недоведеності обвинувачення слідчим суддею перевірятися не може, оскільки це буде прямим втручанням слідчого судді в розгляд кримінального провадження судом, встановленим законом.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, наявність існування ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, орган досудового розслідування вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК.

Щодо доводів адвоката про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, то слід зазначити наступне:

Стаття 183 КПК України не визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання сторони обвинувачення приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість.

На день розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою не зменшилися та не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, а також неможливість їх запобігання при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистої поруки, особистого зобов`язання є недоцільним з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики; застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належне виконання обвинуваченим обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі перебування на розгляді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області обвинувального акту відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого можливо шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відтак, приймаючи до уваги обставини вчиненого злочину та особу підозрюваного, зокрема його майновий стан, тривале перебування підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначивши розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру застави суд виходить з вимог ч.5 ст.182 КПК України та вважає за необхідне визначити розмір такої в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір застави є необхідним та достатньою мірою гарантуватиме виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002108, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2023, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Проовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 06 лютого 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 107 360 грн. (сто сім тисяч триста шістдесят гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця перебування;

-здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 06 лютого 2024 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Повний текст ухвали проголошено в 11 год. 55 хв. 12.12.2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1