Єдиний унікальний номер №943/157/21
Провадження №1-кп/943/21/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника на стороні

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Буську кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 11 вересня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр.України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 29.09.2022 року Буським райсудом Львівської області за ст. 125 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 510 грн. На підставі ухвали Буського районного суду від 17.10.2023 року покарання у виді штрафу замінено на громадські роботи строком на 30 год, покарання відбуте,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :

11 червня 2020 року, приблизно о 18:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на території СТ «Меркурій», що розташоване по вул.І.Франка,83 в смт. Красне, Золочівського району, Львівської області, (Красненська селищна територіальна громада), біля будівлі, яка використовується в якості майстерні автомобілів, на відкритій місцевості помітив автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «COLT 1.3», сірого кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 та вартістю 109855.68грн., з метою незаконного заволодіння даним транспортним засобом, реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими власником автомобіля ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, проти волі останнього, взявши ключі до замка запалювання, з приміщення майстерні привів в дію двигун, та отримавши можливість керувати транспортним засобом здійснив на ньому рух, поїхавши у напрямку приміщення магазину «Смак», що в смт. Красне, Золочівського району, Львівської області, чим заподіяв значної матеріальної шкоди потерпілому.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні винуватим себе визнав повністю та суду показав, що дійсно 11 червня 2020 року, близько 18:00 год., перебуваючи на території СТ «Меркурій», що в смт. Красне, вул.І.Франка,83, Золочівського району, Львівської області, помітив автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «COLT 1.3», яким вирішив скористатись у власних цілях. З цією метою, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими потерпілим ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_8 взявши з приміщення майстерні ключі до замка запалювання, привів в дію двигун даного автомобіля, та здійснив рух, виїхавши з території СТ «Меркурій» у напрямку магазину «Смак», що в смт. Красне, Золочівського району, Львівської області. Біля магазину вийшов з автомобіля у своїх справах, а за кермо сів ОСОБА_8 і поїхав у невідомому напрямку, де в подальшому не справився з управлінням, автомобіль з`їхав в кювет та перекинувся. Заявлений потерпілим цивільний позов визнає частково, оскільки вважає, що пошкодження автомобіля сталося з вини ОСОБА_8 .

Суд знаходить, що крім повного визнання своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_5 , доведена наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 11 червня 2020 року, залишив свій автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «COLT 1.3», реєстраційний номер НОМЕР_1 на станції техобслуговування «Меркурій», що в смт. Красне, Золочівського району, Львівської області, для технічного ремонту та повернувся у м.Львів до місця свого проживання. Через три дні до нього до дому приїхали працівники СТ «Меркурій», а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та повідомили, що за участі його автомобіля сталася ДТП, під час якої автомобіль сильно пошкоджено, та пообіцяли відшкодувати йому збитки в сумі 5500 Американських доларів, на що погодився та на їх просьбу, передав техпаспорт на цей автомобіль. Останні своїх обіцянок не виконали, а через деякий час дізнався, що його автомобіль продали іншому власнику СТО за 1000 Американських доларів. Все це змусило його звернутись за допомогою до працівників поліції та з відповідним цивільним позовом, оскільки вважає, що неправомірними діями обвинуваченого йому завдано матеріальної шкоди на суму 109855.68 грн. та 50000 грн. моральної шкоди.

Допитана в якості свідка мати потерпілого ОСОБА_10 суду показала, що її син у червні 2020 р. дав на ремонт свій автомобіль «MITSUBISHI» на СТ «Меркурій», що знаходиться в смт. Красне. За якийсь час, цього ж місяця до сина прийшли ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та повідомили, що його автомобіль розбитий. На наступний день до них прийшов ОСОБА_9 та попросив техпаспорт на автомобіль, щоб його відремонтувати, однак автомобіль не відремонтували, а продали невідомій особі зо 1000 Американських доларів.

Свідок ОСОБА_8 показав, що у 2020 р. працював на СТ «Меркурій», що знаходився у боксі на території Красненського хлібзаводу, який орендував ОСОБА_9 .. Десь у червні 2020 р. на станцію для ремонту був пригнаний автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «COLT 1.3». Після цього, як автомобіль був відремонтований, він з ОСОБА_5 поїхали даним автомобілем до магазину «Смак», що в смт. Красне, де ОСОБА_5 пішов у невідомому напрямку. Оскільки розпочався дощ, вирішив відігнати автомобіль назад на станцію, однак від`їхавши 200 м, не впорався з керуванням, з`їхав в кювет та перекинувся, автомобіль отримав значні технічні ушкодження. За вчинення ДТП притягувався до адмінвідповідальності за ст.124, 130 КпАП України. В подальшому разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 зустрічалися з власником автомобіля ОСОБА_6 з метою відшкодування йому вартості пошкодженого автомобіля, обіцявши сплатити 5000 Американських доларів, однак на сьогоднішній день шкоду не відшкодували. В подальшому дізнався, що пошкоджений автомобіль, ОСОБА_9 продав ОСОБА_11 за 1000 S.

Свідок ОСОБА_11 показав, що у червні 2020 р. ОСОБА_9 запропонував купити у нього автомобіль «MITSUBISHI» за одну тисячу доларів, який був технічно несправний після ДТП на що погодився. Як пізніше стало відомо, даний автомобіль належав ОСОБА_6 , котрий нікому його не продавав. Коли автомобілем зацікавилися працівники поліції, то його на лафеті відвіз в Буський відділ поліції.

Свідок ОСОБА_9 показав, що у 2020 р. орендував приміщення боксу на території АДРЕСА_2 , де займався ремонтом автомобілів, створивши СТ «Меркурій», де були працевлаштовані ОСОБА_5 , ОСОБА_8 11 червня 2023 року виїхав у справах в м. Одесу, передавши ключі від воріт своїм працівникам. Десь о 07:00 год. Йому зателефонували та повідомили, що автомобіль марки «MITSUBISHI», який знаходився на ремонті потрапив у дорожньо-транспортну пригоду в смт. Красне, біля жилізно дорожнього переїзду. Як стало відомо від працівників поліції, ДТП скоїв ОСОБА_8 , додавши що ключі від даного автомобіля нікому не передавав. ОСОБА_5 самовільно виїхав з території станції.

Протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 13.11.2020 року, яким зафіксовано, які саме механічні пошкодження виявлені на автомобілі «MITSUBISHI», н/з НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою про визнання предметів речовими доказами, а саме даного автомобіля від 13.11.2020 р.

Висновком експерта від 29.12.2020 р. за №16/2/1125, згідно якого ринкова вартість автомобіля «MITSUBISHI» моделі «COLT 1.3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту ушкодження станом на 11.06.2020 р. становить 109855.68 грн.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.01.2021 р., яким зі слів ОСОБА_5 зафіксовано, як саме він 11.06.2020 р., близько 18.00 год. незаконно заволодів, належним ОСОБА_6 автомобілем «MITSUBISHI», який знаходився на ремонті на території станції «Меркурій», що в смт. Красне, Золочівського району, Львівської області.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ст.289 ч.2 України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому (в редакції Закону, чинного на момент вчиненні кримінального правопорушення).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні троє малолітніх і одну неповнолітню дитину, потерпілий просить не позбавляти обвинуваченого волі, обставини справи, які пом`якшують покарання, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, а тому вважає, що обравши покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна з застосуванням ст. 75 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, на думку суду, не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред?явити цивільний позов до обвинуваченого.

|Згідно ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Обов?язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв?язок та є вина зазначеної особи.

Частинами 1, 2, 3 ст.22 ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред?явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 8КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв?язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуальногокодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб?єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб?єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідач притягається до справи у зв?язку з позовною вимогою, яка пред?являється до нього.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред?явленим позовом за наявності даних про те, що обов?язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що саме свідок ОСОБА_8 11 червня 2020 року вирішив відігнати автомобіль потерпілого від магазину «Смак», що розташований в смт. Красне, куди приїхав ним ОСОБА_5 , на станцію техобслуговування «Меркурій», однак проїхавши 200 м., не впорався з управлінням, з`їхав в кювет та перекинувся, автомобіль отримав значні механічні ушкодження.

Виходячи з наведеного, на переконання суду, ОСОБА_5 не є належним відповідач у даному кримінальному провадженні.

Потерпілим та його захисником не заявлено клопотання про залучення належного відповідача, в розумінні ст. 51 ЦПК України, а відтак у заявленому позові слід відмовити, що не позбавляє останніх звернутись за захистом своїх прав, згідно цивільного законодавства.

Долю речових доказів, вирішити у відповідності ст.100 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження, домашній арешт, не продовжувався.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи.

Термін іспитового строку рахувати з часу проголошення вироку 11 грудня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави 1634 гривень 50 копійки за проведення судово-автотоварознавчої експертизи.

У позові ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Речовий доказ: автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «COLT 1.3», сірого кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на площадці зберігання речових доказів ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке знаходиться в паперовому конверті, як окремий аркуш в кримінальному провадженні повернути потерпілому ОСОБА_13 , попередньо скасувавши арешт, накладений на даний автомобіль слідчим суддею Золочівського районного суду Львівської від 16 листопада 2020 року.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Суддя ОСОБА_1