Справа № 382/1283/13
Провадження № 1-о/382/1/23
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2023 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин заяву ОСОБА_8 про перегляд вироку Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2013 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

Засуджена ОСОБА_8 звернулася до суду з заявою про перегляд вироку Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2013 року за нововиявленими обставинами, в котрій вказано, що згідно вироку Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2013 року її було визнано винною та засуджено за ч.1 ст.309 КК України, за якою їй призначене узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.06.2013 року покарання у вигляді 2 років 6 місців позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України, звільнено від покаранння з випробуванням з іспитовим строкм на 2 роки.

Оскільки під час проведення досудового розслідування та суду вона страждала на психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання опіоїдів та інших психоактивних речовин та синдром залежності внаслідок вживання опіоїдів Б 1122 (активна залежність), то відповідно і не могла чітко та в повній мірі усвідомлювати всі події, які проходили відносно неї, тому не звернула уваги на ту обставину, що при винесенні вище зазначеного вироку, судом було допущено ряд грубих помилок. При цьому, в неї був відсутній захисник, так як і слідчий і прокурор переконували її, що він їй не потрібний, бо вона на той час визнавала свою вину. З огляду на те, що не була юридично обізнаною, то погодалась з ними.

На даний час помітивши, що при проведенні наступного досудового розслідування та в ході судового розгляду у 2015 році, відносно неї було допущено грубі помилки та фальсифікацію матеріалів, вона вирішила використати своє законне право ознайомитись із матеріалами справи. Так, під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, відносно якого її визнано винною на підставі вироку суду від 05.07.2013 року, вона помітила деталі, які унеможливлюють винесення обвинувального вироку відносно неї. Так, у вироці зазначено, що 14 червня 2013 року близько 17 години 50 хвилин вона була затримана та при цьому у неї виявлено медичний шприц об`ємом 10 мл, в якому знаходився наркотичних засіб опій ацетильований. Свій висновок про доведеність її вини суд зробив, зіславшись на судово-хімічну експертизу № 843/х від 21.06.2013 року. Відповідно до неї представлена на експертне дослідження рідина об`ємом 2.5 мл. яка знаходилась у медичному шприці одноразового використання номінальною ємністю 10 мл, містить суміш наркотичних засобів опій оцетильований та метадон (фенадон). Представлена на експертизу рідана об`ємом 2.5 мл, яка знаходилась у медичному шприці одноразового використання номінальною ємністю 10 мл, містить особливо небезпечний наркотичний засіб. Обіг якого заборонено опій ацетильований та містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса наркотичного засобу (опію ацетильованого) у рідині об`ємом 2.5 мл. в перерахунку на суху речовину становить 0. 0787 г. Маса метадону (фенадону) у рідині об`ємом 2.5 мл становить 0, 0030 г. При цьому, у вироці суд приводить, що приймає своє рішення з огляду на те, що 26.06.2013 року між нею та прокурором прокуратури Яготинського району в порядку ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладеного угоду про визнання винуватості. В той час в указаній угоді приведений зовсім інший висновок судово-хімічної експертизи 3 425/х від 10.03.2013 року, згідно вказаного висновку на експертизу наданої рідини світло-коричневого кольору. Об`ємом 13 мл та 2.5 мл містить особливо небезпечний наркотичний засіб. Обіг якого заборонено опій ацетильований, співпадають за якісним та відносним кількісним хімічним складом та мають спільну родову належність між собою. Маса наркотичного засобу опію ацетильованого, в перерахунку на суху речовину становить 0, 5512 та 0, 1325 грамів. Загальна маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 0. 6837 грам.

Таким чином, вирок грунтується на двох абсолютно різних висновках експертизи, які суперечать один одному.

Також зазначає, що сторона обвинувачення достовірно знаючи про її юридичну необізнаність, використала те, що у протоколі огляд місця події від 14.06.2013 року (т.1 а.с.6-8) взагалі не вказано, яку кількість речовин темно-бурого кольору було вилучено у неї цього ж дня у період з 18 годин до 19 годин 15 хвилин. Тому, вважає, що стороною обвинувачення було порушено її право на захист в частині використання об`єктивних доказів, а судом це порушення було узаконено. Так, згідно матеріалів досудового розслідування (протокол медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичних речовин та стану сп`яніння від 14.06.2013 року в день її затримання), вона не перебувала в стані накотичного сп`яніння (т.1 а.с.13). В той час, в угоді від 26.06.2013 року, яка прийнята судом та покладена в основу обгрунтування вироку відповідно до якого її було засуджено, вказано, що вона вживала наркотичний засіб шляхом ін`єкції та це мало місце близько 16 години, тобто за 2 години до її затримання. При цьому, згідно вказаної угоди вказано, що вона вжила частину наркотичного засобу, який в подальшому у неї було вилучено. З врахуванням вказаного, вана зазначає, що зазначено у вироці суду першої інстанції не має і не може мати ніякого відношення до неї, як і не може мати ніякого відношення наркотичні засоби. Які досліджувались експертами при проведенні експертизи № 425/х від 10.03.2013 року. Вважає, що вище наведене підтверджується матеріалами кримінального провадження по її обвинуваченню та тим, що прокурор умисно не бажав досліджувати у судовому засіданні та використав її юридичну необізнаность для того, щоб було її визнано винною без належних та допустимих доказів. Поряд з цим, вважає, що вказані обставини є фактично вирішальними при вирішенні питання про доведеність її винуватості. Таким чином, висновки суду про її винуватість та рішення про визнання її винною не можуть визнаватись законними. При цьому вказана обставина, щодо визнання її винуватою за ч.1 ст.309 КК України була врахована при призначенні покарання по наступному вироку.

Отже, враховуючи вимоги ст.459 КПК України, а також той факт, що слідчий та прокурор з грубим та недопустимим порушенням, всупереч вимогам КПК України, отримали відомості та докази по справі, які в подальшому прокурор надав на розгляд суду, як докази якими доводилась її вина. При цьому, користуючись тим, що вона є юридично необізнаною та її збентеженим станом спочатку слідчий, а потім прокурор вводили навмисно її в оману, що захисник їй не потрібний, так як вона на той час визнавала свою вину. Після чого, надавали їй на підпис процесуальні документи, які вона навіть не читала, так як їй було роз`яснено, що доказів було достатньо для її обвинувачення та засудження за ч.1 ст.309 КК України.

Через те, що вона перебувала під вартою спочатку в Київському СІЗО № 13, а потім в умовах Уманської ВК № 129 в Черкаській області, звідки була переведена для проходження лікування в міжобласну туберкульозну лікарню при Збаразькій ВК № 63 в Тернопільській області, звідки була етапована до Київського СІЗО № 13 згідно ухвали Яготинського районного суду Київської області від 29.02.2016 року для ознайомлення з матеріаласи кримінального провадження № 382/2635/14-к 1 кп/382/11/15. Вказує, що в СІЗО м.Києва, вона тривалий час знаходилася в тяжкому стані на лікуванні в туберкульозному диспансері медичної частини сілдчого ізолятора з приводу туберкульозу легень з діагнозом: ВДТБ (04.04.2016 рік) ПЛТБ, впершдіагнозований правобічний туберкульозний плеврит. Також, має інші діагнози:ІV клінічна стадія ВІЛ інфекції (СНІД), хронічний гепатит змішаного генезису (токсичний та вірусний гепатит «С»), ангулярний хейліт, персистуюча генералізована лімфоденопатія і т.д.. При цьому, вона не має юридичної освіти, а в умовах ув`язнення вчасно отримувати належну правову допомогу, не має можливості. Крім цього, зазначає, що не має змоги на протязі значного часу ознайомитися з матеріалами справи № 382/1283/13-к 1 кп /382/54/13, так як її звернення щодо ознайомлення з матеріалами справи залишались значний час без реагування. Так, лише на початку 2018 року вона мала змогу ознайомитись з матеріалами справи, тому листування з даного проводу затягувалось. Тому, з врахуванням вище викладеного, вважає, що пропустила термін на звернення до суду з даною заявою з поважних причин і на підставі ст.117 КПК України, вважає за можливе його поновити, тому просила поновити строк на подання її заяви про перегляд судового рішення Яготинським районним судом від 05.07.2013 року, згідно якого її визнано винною за ч.1 ст.309 КК України, за нововиявленими обставинами та скасувати вирок Яготинського районного суду Київської області від 05.07.2013 року, згідно якого її визнано винною за ч.1 ст.309 КК України та постановити новий вирок, яким її виправдати за пред`явлене їй обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Захисник заявлені вимоги підтримав, як і засуджена ОСОБА_8 , яка зазначила, що при розгляді угоди про визнання винуватості, присутні процесуальні порушення щодо судового засідання. При цьому, вказують на показання свідків та понятих під час досудового розслідування, на висновок експерта номер та дата якого різниться, у обвинувальному акті, угоді та вироці суду. А також звертають увагу на протокол медичного огляду засудженої, де вона визнана тверезою, проте присутні дані щодо вживання наркотичних засобів. Крім цього, вважають, що було порушено право на захист засудженої, як особи яка страждає на наркотичну залежність.

Прокурор в судовому засіданні, просив відмовити в задоволенні заяв засудженої за відсутності підстав, визначених в ст.459 КПК України. Матеріали даної заяви не містять даних про той факт, що засуджена на час вчинення злочину була неосудною, з довідки з лікарні вбачається, що вона на той час не перебувала на відповідному обліку, з висновку експерта по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню за ст.307 КК України, містяться дані станом на 2014 рік про те, що вона усвідомлює своє дії та може ними керувати. В угоді міститься технічна описка, що була допущена прокурором, при цьому обвинувальний акт та вирок суду не містить неправдивих даних щодо наявної в матеріалах кримінальної справи відповідного висновку експерта, та слід врахувати, що під час досудового розслідування та на час вчинення злочину, норми КПК України не містили даних, щодо обов`язкового залучення захисника, процесуальний розгляд угоди не містить таких порушень, які б давали підстави для скасування вироку за нововиявленими обставинами, в зв`язку з чим, існування підстав для перегляду вироку за нововиявленими обставинами суду не доведено.

Допитана в якості спеціаліста в судовому засідання лікар - нарколог ОСОБА_10 , вказала, що ОСОБА_8 на обліку в Яготинській ЦРЛ не перебуває, добровільно щодо лікування вона не зверталась до лікарні. В разі добровільного звернення особи, при необхідності призначається замісна терапія. На момент вчинення злочину, лише судово-психіатрична експертиза може визначити стан обвинуваченої. На час затримання ОСОБА_8 ознак наркотичного сп`яніння не було, факт вживання до 7 діб наркотичних засобів був присутній, як і присутні ознаки довготривалого вживання наркотиків.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення, суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

За нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення (вироки, ухвали) всіх судів. Новими визнаються обставини незалежно від того, чи були вони відомі кому-небудь із учасників процесу, головне, щоб вони не були відомі органам, які проводили розслідування, і суду.

При цьому нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками: 1) невідомість їх суду з причин, від нього незалежних; 2) суттєве значення для справи; 3) наявність в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення (за винятком п.п. 4 і 5 ч. 2 ст. 459 КПК); 4) неможливість урахування під час провадження в справі і винесенні рішення в зв`язку з невідомістю їх судові; 5) відкриття тільки після набрання законної сили судовим рішенням.

За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Такі нововиявлені обставини, як штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу, висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких грунтується вирок, зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження повинні бути встановлені вироком суду, а за неможливості його постановлення - матеріалами розслідування. Провадженню за такими нововиявленими обставинами обов`язково повинно передувати здійснення досудового розслідування щодо фактів штучного створення або підроблення доказів, дачі свідомо неправдивих показань, завідомо неправильного перекладу, завідомо неправильного висновку чи пояснень експертом, зловживань слідчого, прокурора, слідчого судді, судді під час кримінального провадження. Тобто, з конкретизацією такого факту відносно певної особи, у даному випадку слідчого.

Під зловживанням слідчого слід розуміти притягнення ними до кримінальної відповідальності завідомо невинних, примушення давати показання, завідомо незаконне затримання, привід або арешт, порушення права на захист. Злочинні діяння є підставою для провадження за нововиявленими обставинами лише в тому випадку, якщо є зв`язок між незаконними діями осіб та прийнятим незаконним або необґрунтовним рішенням.

При цьому слід зауважити, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , ст. 52 КПК України мала такий зміст: Участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. В інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні: 1) щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою; 2) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою; 3) щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад; 4) щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення цього факту; 5) щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, - з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності; 6) щодо реабілітації померлої особи - з моменту виникнення права на реабілітацію померлої особи.

Також слід врахувати вимоги ч.7 ст.474 КПК України, де суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

З довідок Яготинської ЦРЛ виданих 17.06.2013 року вбачається, що ОСОБА_8 не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах.

З довідки КНП Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» вбачається, що ОСОБА_8 за наданням медичної допомоги не зверталась та на лікуванні не перебувала.

З довідки КНП «Київська міська клінічна лікарня № 5» вбачається, що ОСОБА_8 на лікуванні в кабінеті замісної підтримуючої терапії в період часу з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року з приводу лікування наркотичної залежності не перебувала.

З рішення Яготинського районного суду Київської області від 13.12.2012 року вбачається, що станом на момент укладення кредитного договору від 26.02.2008 року, не моживо визначити в якому стані перебувала підекспертна ОСОБА_8 та з мотивувальної частини даної комісійної судово-психіатричної експертизи вбачається, що ступінь цих розладів такий, що не супроводжується розладами мислення, зниження інтелекту, психотичними розладами, які б не уможливлювали розуміння майнової сторони укладеного кредитного договору.

Таким чином, доводи засудженої, щодо необхідності перегляду вироку з підстав нею вказаних фактично зводяться до переоцінки доказів, та фактично можуть бути підставами для звернення з апеляційною скаргою відносно даного вироку, проте не є підставами в розумінні ст. ст.457, 467 КПК України, як підстави, що можуть слугувати для скасування вироку за нововиявленими обстванами.

Отже, обставини, на які посилаються засуджена та її захисник, з врахуванням вище викладеного та вимог ст.52 КПК України (станом на 14.06.2013 року), не можуть вважатися нововиявленими.

З огляду на викладене підстав для задоволення заяви засудженої ОСОБА_8 про перегляд вказаного вище вироку за нововиявленими обставинами суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.474, 475, 466, 467 КПК України, ст.52 КПК України (станом на 14.06.2013 року), суд

УХВАЛИВ:

Заяву засудженої ОСОБА_8 про перегляд вироку Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2013 року за нововиявленими обставинами, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1