Справа № 203/6746/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, подана в порядку ст.303 КПК України, в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 28.09.2023 року про закриття кримінального провадження №0000368. В обгрунтування скарги посилався на необгрунтованість та передчасність винесення оскаржуваної постанови.

В призначене судове засідання скаржник не з`явився. В наданій скарзі в разі неявки скаржника та його представника, просив розглянути скаргу за їх відсутності.

Слідчий в призначене судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

В зв`язку з цим, враховуючи положення ч.6 ст.9, ст.ст.26,28 КПК України, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дану скаргу за відсутності скаржника.

Також слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого, неявка якого в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги за його відсутності.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст.9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 1 ст.94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000368, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.03.2023 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.382 КК України на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 21.02.2023 року у справі №761/5467/23, якою було зобов`язано слідчого внести до ЄРДР відомості за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 щодо неправомірних дій службових осіб Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, що виразились у невиконанні ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська.

Також Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №000378, відомості про яке внесено до ЄРДР 29.03.2023 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.382 КК України на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 01.03.2023 року у справі №761/5465/23, якою було зобов`язано слідчого внести до ЄРДР відомості за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 щодо неправомірних дій службових осіб Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, що виразились у невиконанні ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська.

Постановою прокурора групи прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури від 12.06.2023 року матеріали досудових розслідувань у зазначених вище кримінальних провадженнях було об`єднано в одне провадження під №0000368.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 28.09.2023 року кримінальне провадження №0000368 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

З поданих ОСОБА_4 заяв про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382 КК України вбачається, що в останніх заявниця посилалась на те, що є спадкоємцем померлого чоловіка ОСОБА_5 , а також на невиконання слідчими СУ ГУНП в Дніпропетровській області ухвал слідчих суддів Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11.10.2019 року у справі №202/5167/19, провадження №1-кс/202/9242/2019 та від 23.12.2019 року у справі №202/8290/19, провадження №1-кс/202/12826/2019, якими було зобов`язано слідчих повернути ОСОБА_5 або уповноваженим ним особам майно, вилучене в рамках кримінального провадження №0001281.

З оскаржуваної постанови слідчого від 28.09.2023 року про закриття кримінального провадження вбачається, що приймаючи вказане рішення слідчий обмежився цитуванням норм КПК України та не навів жодних обставин, встановлених в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, з посиланням на відповідні докази, за яких він прийшов до висновку щодо відсутності в діях слідчих ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України.

Так, в ході досудового розслідування не було належним чином перевірено фактичну наявність вилученого майна, його місцезнаходження, причини неповернення до теперішнього часу. В разі його втрати не надано оцінки щодо дотримання слідчими вимог «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженого наказом від 27.08.2010 року №51/401/649/471/23/125, а також діям осіб, яким майно було передано на відповідальне зберігання.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова від 28.09.2023 року винесена передчасно, без повного та всебічного дослідження обставин, належним чином не мотивована, а тому підлягає скасування, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,9,91,94,303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 28 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000368.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1