Справа № 487/2622/23
Провадження № 1-в/487/226/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про вирішення питання, щодо застосування покарання за наявності кількох вироків.

ВСТАНОВИВ:

Орган пробації звернувся до суду з поданням щодо засудженого ОСОБА_3 про вирішення питання, щодо застосування покарання за наявності кількох вироків.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.12.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Також, 18.05.2023 вироком Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 359 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно п.2 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в тому числі у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 11 частини першої статті 537 цього Кодексу.

За таких обставин суд вважає, що необхідність визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України у такому випадку може бути обумовлена, якщо щодо засудженого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків.

Як вбачається із матеріалів клопотання, вищезазначені вироки відносно ОСОБА_3 набрали законної сили та направлені на виконання до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

У п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» зазначається, що не підлягають розгляду у порядку вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, якщо вирішення їх порушує суть вироку і погіршує становище засудженого; звужує або розширює обсяг обвинувачення; стосується прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання не було вирішено.

Крім того, суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку та не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків відносно засудженого ОСОБА_3 , інше кримінальне правопорушення яким вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.12.2022, який набрав законної, та вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.05.2023, який набрав законної, відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1