Справа № 278/5413/23
В И Р О К

Іменем України

21 грудня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

12 серпня 2023 року близько 18 години ОСОБА_4 перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виникла сварка з ОСОБА_5 , в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, у цей же день, час та місці ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 один удар лівим кулаком в область обличчя, після чого остання намагалась втекти в приміщення належної їй квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку. Проте ОСОБА_4 наздогнав її та кулаком наніс один удар в ліву ділянку грудної клітини та один удар в ділянку верхньої губи зліва, в результаті чого вибив потерпілій зубний міст. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 впала на підлогу, а ОСОБА_4 наніс їй декілька ударів кулаками по голові та декілька ударів ногами по тулубу з правого та лівого боків в ділянку ребр.

Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді перелому 5-го ребра праворуч, синців на повіках правого ока, на передній поверхні правої мушлі, виличній ділянці зліва, крововиливу під слизову верхньої губи зліва та нижньої губи, а також синців на обох плечах та у верхньо-внутрішньому квадраті лівого молочної залози, які в сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень як такі що не є небезпечними для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив наведені обставини справи, у вчиненому кається.

Беручи до уваги, що наведені обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК, є умисним нетяжким злочином середньої тяжкості проти здоров`я людини.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, одружений, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого (зокрема, відсутності офіційного працевлаштування), суд призначає покарання у виді обмеження волі. Разом з тим, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, суд погоджується з позицією прокурора та потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, і вважає, що обвинувачений не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без часткової ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт, накладений на речові докази, підлягає скасуванню, а самі речові докази поверненню власнику.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26.10.2023 на частини кухонної дошки, скасувати, а вказаний речовий доказ повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпіла має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1