печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/30553/23-к від 19.07.2023 у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019,-

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «БРБ ФУД» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/30553/23-к від 19.07.2023 у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019.

В обґрунтування вимог клопотання, адвокат посилається на відсутність правових підстав для накладення арештів на вказане майно, вважає, що 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, не можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження, оскільки отриманні у законний спосіб, жодній особі в рамках вказаного кримінального провадження не вручено повідомлення про підозру, а отже арешт накладено незаконно та необґрунтовано.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав свої вимоги та просив задовольнити клопотання в повному обсязі з підстав наведених у ньому.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про час, дату та розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши доводи адвоката, вивчивши матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що 19.07.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у кримінальній справі № 757/30553/23-к було задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 триває з 20.08.2019, разом з тим за вказаниий проміжок часу (більше 4 років) у органу досудового розслідування відсутні відомості, що службові особи ТОВ «БРБ ФУД» є підозрюваними, обвинуваченими, особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваних, обвинувачених або неосудними особами.

З початку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 органом досудового розслідування не надано слідчому судді достатніх та належних даних для висновку про наявність підстав, які б виправдали тримання майна, належного ТОВ «БРБ ФУД», під арештом.

Нерухоме майно, власником якого є ТОВ "БРБ ФУД" , а саме: 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184 не може бути використане як доказ у кримінальному провадженні №0001170 від 20.08.2019 року з огляду на таке:

- станом на час початку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001170 від 20.08.2019 року зазначене нерухоме не існувало в тому вигляді в якому воно зараз є. Тобто це майно не може вважатися знаряддям вчинення кримінального правопорушення, або зберігати на собі його сліди;

- унаслідок будівельних робіт протягом 2021-2023 років зазначене нерухоме майно зазнало суттєвих конструктивних змін, за яких воно не може містити будь-яких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження;

- це майно набуте ТОВ «БРБ ФУД» у законний спосіб;

- жодна з службових осіб ТОВ «БРБ ФУД» не є підозрюваною чи обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 369 КК України.

Окрім зазначеного вище накладення арешту на нерухоме майно, що належить ТОВ «БРБ ФУД», призводить до зупинення його законної господарської діяльності та суттєво позначається на інтересах інших осіб (контрагентів ТОВ «БРБ ФУД»).

Накладення арешту на зазначене майно є нерозумним та неспіврозмірним обмеженням права власності відносно завдань кримінального провадження.

Так, за наслідками накладеного арешту ТОВ «БРБ ФУД» позбавлене можливості здійснювати будівельні роботи щодо об`єкта будівництва «Нове будівництво закладу ресторанного господарства (закусочної) на вул. Героїв Майдану, 184 в м. Чернівці» попри наявність відповідного дозволу.

На вказаному об`єкті фактично зупинено виконання робіт по будівництву, оздоблювальних робіт з облицювання елементів фасаду будівлі, через що ТОВ «БРБ ФУД» нараховуються штрафні санкції з боку підрядників.

Унаслідок накладеного арешту на нерухоме майно, що належить ТОВ «БРБ ФУД», останнє позбавлене можливості здати в експлуатацію об`єкт будівництва «Нове будівництво закладу ресторанного господарства (закусочної) на вул. Героїв Майдану, 184 в м. Чернівці» та зареєструвати право власності на відповідне нерухоме майно.

Стороною захисту в клопотанні зазначено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2023 у кримінальній справі № 757/19255/23-к вже було скасовано арешт на нерухоме майно ТОВ «БРБ ФУД», що розташоване за адресою на вул. Героїв Майдану, 184 в м. Чернівці.

У зазначеній ухвалі слідчий суддя, скасовуючи арешт на майно ТОВ «БРБ ФУД», дійшов до таких висновків: формальне визнання постановою слідчого майна речовим доказом не може слугувати єдиною підставою для накладення арешту; об`єкт незавершеного будівництва ТОВ «БРБ ФУД» є новоствореним майном та не визнано речовим доказом; під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 не встановлено, що посадові (службові) особи ТОВ «БРБ ФУД» є підозрюваними, обвинуваченими, особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваних, обвинувачених або неосудними особами.

Попри наявність ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2023 у кримінальній справі № 757/19255/23-к прокурор Офісу Генерального прокурора у цій справі звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно ТОВ «БРБ ФУД» повторно без достатніх підстав.

За таких обставин сторона захисту вважає, що на цей час відсутня потреба в арешті нерухомого майна, власником якого є ТОВ "БРБ ФУД" , а саме: 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

Під час судового засідання, адвокат ОСОБА_3 надав суду витяг із Попереднього договору оренди від 04.11.2022, який засвідчує обставину укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД» (Сторона 1) та Підприємством з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн Лтд» (Сторона 2), договору, на умовах якого Сторони зобов`язуються у строки та на умовах, зазначених в цьому Попередньому договорі укласти договір оренди (надалі - «Основний договір») нежитлової будівлі орієнтовною загальною площею 520 (п`ятсот двадцять ) квадратних метрів (надалі - «Будівля»), що буде побудована Стороною 1 в м. Чернівці по вулиці Героїв Майдану, 184 на Частині Земельної ділянки.

Будівля використовуватиметься Стороною 2 для розміщення, експлуатації та обслуговування закладу ресторанного господарства (закусочної) під назвою та вивіскою з використанням зареєстрованого знаку для товарів та послуг «МакДональдз», з Літнім майданчиком, МакДрайв та паркінгом.

Про наявність Попереднього договору оренди від 04.11.2022 відомо прокурорам Офісу Генерального прокурора.

За умовами Попереднього договору оренди від 04.11.2022 будь-яка інформація, що стосується фінансового становища Сторін і умов цього Договору, вважається конфіденційною і не розголошується жодним третім особам. Зважаючи на викладене, задля дотримання умов конфіденційності інформації та уникнення штрафних санкцій Товариство з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД» надає суду лише витяг з Попереднього договору оренди від 04.11.2022, а саме його першу сторінку.

Також адвокатом в додаткових поясненнях зазначено, що саме на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД», яке є предметом Попереднього договору оренди від 04.11.2022, накладено арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2023 у кримінальній справі № 757/30553/23-к. Цим майном є 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

Тобто, арештоване нерухоме майно, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД», надалі буде використовуватися на умовах оренди Підприємством з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн Лтд» для розміщення, експлуатації та обслуговування закладу ресторанного господарства (закусочної) під назвою та вивіскою з використанням зареєстрованого знаку для товарів та послуг «МакДональдз», з Літнім майданчиком, МакДрайв та паркінгом.

Враховуючи наведене вище, арешт, накладений на указане нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД», порушує інтереси Підприємства з іноземними інвестиціями «МакДональдз Юкрейн Лтд» та його засновника - компанії «ЕМСІДІ ЮРОП ЛІМІТЕД» (Сполучене Королівство, Корді Хаус, 91, Кертен Роуд, Лондон, Англія, ЕС2А 3BS).

Що стосується розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 в частині скасування передачі майна в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, застосованого ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/30553/23-к від 19.07.2023, то слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 ст. 9 КПК України передбачено, що у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до статті 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд (рішення від 06.03.2018, справа № 243/6674/17-к, провадження № 51-499км17).

В даному випадку, діючим кримінально-процесуальним кодексом України, на противагу вирішенню іншого питання (накладення арешту та скасування арешту майна), не передбачено, ні в апеляційному, ні в іншому порядку перегляд рішення про передачу активів в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, що істотно порушує право осіб на ефективний засіб юридичного захисту.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду слідчим суддею питання щодо скасування передачі активів в управління Національного агентства України.

За таких обставин, враховуючи, що питання про передачу активів в управління Національному агентству, відповідно до положень КПК України та Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» є похідним і напряму залежить від арешту майна, який повинен передувати, тому слідчий суддя вважає за можливе, з метою забезпечення права осіб на ефективний засіб юридичного захисту, розглянути в цій частині клопотання адвоката ОСОБА_6 та застосувати аналогію закону, за правилами, закріпленими в Главі 17 КПК України.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/30553/23-к від 19.07.2023 передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () майно, а саме: 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

Відповідно до абзацу 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Тобто, з вимог вказаної статті вбачається, що сума або вартість активів повинна дорівнювати або перевищувати 200 розмірів мінімальної заробітної плати на 1 січня, при цьому ст. 100 КПК України встановлює вимогу визнання активів речовими доказами вартістю більше ніж 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 1 Закону, управління активами - це діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Суд також наголошує на тому, що втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статті 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення цієї рівноваги відбивається в структурі статті 1 загалом, а отже, й у частині другій. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

З`ясовуючи, чи дотримано цієї вимоги, Суд визнає, що держава має право користуватися широкими межами свободи розсуду як у виборі засобів примусового виконання наказів, так і у з`ясуванні виправданості наслідків такого виконання наказів у світлі загальних інтересів - виконання, що спрямоване на досягнення мети, поставленої даним законом. У таких сферах, як житлова, що відіграє центральну роль у забезпеченні добробуту й економічної політики в сучасному суспільстві, Суд поважатиме законодавчі рішення, якщо вони відповідають загальним інтересам і ґрунтуються на чітко сформульованому розумному вмотивуванні (рішення у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84, рішення від 19 грудня 1989 р., п. 48, та у справі «Шассанью та інші проти Франції» (Chassagnou and Others v. France) [GC], від 29 квітня 1999 р., заяви №№ 25088/94, 28331/95 та 28443/95, п. 75). Рішення у справі «"Іммобільяре Саффі" проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [GC] від 28 липня 1999 р., заява № 22774/93, п. 49.

Так, у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» заявники скаржились на те, що постанова муніципалітету міста Стокгольм, яка дозволяла місцевій владі відчужувати за своїм бажанням практично без обмежень будь-яку власність, порушувала їхнє право власності за статтею 1 Протоколу №1. Суд ухвалив, що хоч подібне відчуження теоретично залишало за власниками право користуватися та розпоряджатися своєю власністю, однак практично їхні можливості робити це були обмежені настільки, що застосування шведського закону справді порушувало їхнє право на вільне володіння своїм майном. Розглянувши справу, Суд також підкреслив свою думку про те, що Конвенція у цілому вимагає збереження балансу між інтересами суспільства і основними правами людини, та зауважив, що у випадку позбавлення власності, встановлені обмежень на користування нею чи в інших подібних випадках справедливість вимагає, щоб особам, які постраждали, було надано право оскаржувати рішення уряду з питань позбавлення власності, встановлення контролю за її використанням і було надане відшкодування.

Аналізуючи вказані норми, слідчий суддя приходить до висновку, що, основною метою застосування судом такого заходу обмеження права власності, як передача активів в управління Національному агенству, було забезпечення їх збереження та збереження їх економічної вартості.

Разом з тим, слідчому судді стороною обвинувачення не надано даних про спрямування дій для проведення оцінки та отримання звіту про оцінку активів, зокрема вказаного майна, які прямо суперечать статті 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» та ст. 100 КПК України.

Тому, слідчий суддя вважає необхідним скасувати, застосовану ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2023, передачу активів в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Враховуючи ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник Офісу Генерального прокурора в судовому засіданні не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належного йому майна, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БРБ ФУД» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/30553/23-к від 19.07.2023 у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/30553/23-к від 19.07.2023 у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019, в частині арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "БРБ ФУД" , а саме: 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/30553/23-к від 19.07.2023 у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019, в частині передання Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження, збереження їхньої економічної вартості, майно власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "БРБ ФУД" , а саме: - 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/30553/23-к від 19.07.2023 у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019, в частині заборони державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "БРБ ФУД" , а саме: 3/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Героїв Майдану, будинок 184.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1