Справа № 481/1985/23
Провадж.№ 1-кс/481/818/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг клопотання прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000575 від 15.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про арешт майна,

Встановила :

20.11.2023 року до Новобузького районного суду Миколаївської області звернувся з клопотанням про арешт майна прокурор Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 в обґрунтування якого вказав, що 15.11.2023 року до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що 15.11.2023 до ВП №1 Баштанського РВП надійшло повідомлення про те, що на ділянці автодороги Н-11 «Дніпро-Миколаїв» 162 км, між м. Новий Буг та смт Казанка сталася ДТП між автомобілем NISSAN X-Trail, на іноземній реєстрації під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем MERCEDES ML 270, на іноземній реєстрації, під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП пасажири автомобіля MERCEDES ML270 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗТЖ, розриву селезінки, внутрішньочеревної кровотечі, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою поперекового відділу хребта, водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини, забою лівого колінного суглобу, лівої гомілки. Водій автомобіля NISSAN X-Trail ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та забійних ран обличчя.

Виїздом СОГ на місце події було проведено огляд місця вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого було зафіксовано місце вчинення ДТП, а саме: автодорогу Н-11, «Дніпр-Миколаїв» сполученням м. Новий Буг та смт. Казанка та розташування транспортних засобів з механічними слідами пошкоджень. При цьому транспортні засоби, а саме: легковий автомобіль марки MERCEDЕS ML 270 з номером іноземної реєстрації НОМЕР_1 та легковий автомобіль марки NISSAN X-TRAIL з номером іноземної реєстрації НОМЕР_2 , оглянуто та вилучено та передано на зберігання на територію Новобузького райавтодору, за адресою: м. Новий Буг вул. Романа Шухевича 53.

15.11.2023 року відповідно до постанови слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області вищевказані транспортний засіб визнано речовими доказами.

Враховуючи те, що вищевказані речові докази можуть мати по даному кримінальному провадженні значення для подальшого встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, та маються достатні підстави вважати, що вказане майно є предметом/знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та могли зберегти на собі сліди злочину, з метою схоронності, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, проведення судових експертиз є необхідність в накладенні арешту на зазначений транспортний засіб.

Прокурор надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, клопотання просив задовольнити.

Користувачі майна до судового засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно обґрунтоване і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим (прокурором) вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Диспозиція ч.1 ст.286 КК України передбачає порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Як вбачається з матеріалів в провадженні ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000575 відомості про яке внесені 15.11.2023 року до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що між автомобілем NISSAN X-Trail, на іноземній реєстрації під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем MERCEDES ML 270, на іноземній реєстрації, під керуванням ОСОБА_5 сталася ДТП.

Старшим слідчим СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, з метою розкриття кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речових доказів у кримінальному провадженні, знарядь вчиненого злочину, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, було проведено огляд місця події, виявлено місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди зі слідами та розташування транспортних засобів.

Вказані транспортні засіби було оглянуто та вилучено до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, визнано речовими доказами за постановою слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 15.11.2023 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вилучений транспортний засіб має значення речового доказу, є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт вказаного майна з дотриманням строків, встановлених ч. 5 ст.171 КПК України

Слідча суддя погоджується з думкою прокурора, що зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна, передбаченого статтею 98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР у вказаному кримінальному проваджені і ці обставини доведено прокурором доданими до клопотання доказами, а відтак існують реальні підстави для накладення арешту на це майно, яке вилучене за результатами огляду місця події від 15.11.2023 року, з метою збереження такого і використання його як доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, необхідно зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

На підставі викладеного, клопотання прокурора, про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню, що відповідатиме розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 98,170-173 КПК України, слідчий суддя

Постановила:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони користування, розпорядження майном, вилученим 15.11.2023 року під час огляду місця події, в рамках кримінального провадження №0000575 від 15.11.2023 року, а саме:

- легковий автомобіль марки MERCEDES ML 270 з номером іноземної реєстрації НОМЕР_3 , користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- легковий автомобіль марки NISSAN X-TRAIL з номером іноземної ресстрації НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказані транспортні засіб залишити для зберігання у ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала в повному обсязі проголошена 23.11.2023 року о 13:00 год.

Слідчий суддя