1-кс/205/1428/23
У Х В А Л А

13 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , представника Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про зобов`язання уповноважених осіб філії Державної установи «Центр здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» в Дніпропетровській області додержання прав засудженого на отримання належної медичної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України в інтересах засудженого ОСОБА_6 в якій скаржник, з посиланням на норми ст. 206 КПК України та практику ЄСПЛ, просить зобов`язати уповноважених осіб філії Державної установи «Центр здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» в Дніпропетровській області невідкладно організувати проведення медичного обстеження засудженого ОСОБА_6 який перебуває в ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89» та у разі необхідності негайно забезпечити проведення його лікування з урахуванням результатів огляду.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_5 зазначив, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89», йому встановлено діагноз ВІЛ та гепатит С. Протягом відбування покарання останній неодноразово звертався до керівництва установи виконання покарань щодо погіршення його стану здоров`я, однак жодної уваги на його скарги з боку лікарів не було. Вважає, що ненадання засудженому ОСОБА_6 своєчасної медичної допомоги або відмова у забезпеченні такої допомоги є своєрідним катуванням та жорстоким поводженням з ним з адвокатом ОСОБА_5 , що порушує вимоги ст. 3 ЄКПЛ.

В судове засідання адвокат ОСОБА_5 не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, посилаючись на відсутність у нього можливості приймати участь в розгляді скарги, окрім викладеного у скарзі йому додати нічого.

В судовому засіданні проведеному шляхом відео конференції , 09 листопада 2023 року засуджений ОСОБА_6 був присутній, але просив відкласти розгляд справи у зв`язку неявкою його захисника, а також у зв`язку зі звільненням ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89».

В наступні судові засідання ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не з`явилися.

Згідно довідки ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89» № 89/5-6501/кл, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнився з колонії по відбуттю строку покарання 09 листопада 2023 року.

Представник Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що під час знаходження ОСОБА_6 на лікуванні, йому були проведені всі обстеження, та надана вся медична допомога, якої він потребував. На час звільнення ОСОБА_6 стан його здоров`я був задовільний.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 посилаючись на те, що скарга подана в порядку ст. 206 КПК України, яка регулює питання судового контролю за дотриманням прав та свобод особи на стадії досудового розслідування, натомість, ОСОБА_6 на час подання скарга мав статус засудженої особи, яка відбуває покарання, крім того він не є підозрюваним чи обвинуваченим у жодному кримінальному провадженні, щодо нього не здійснюється досудове розслідування, у зв`язку з чим порядок забезпечення його прав, як засудженого, не охоплюється дією ст. 206 КПК України і врегульований іншими нормативно-правовими актами. Також звертає увагу суду, що після звільнення громадянин ОСОБА_6 не з`являється в судові засідання та не підтримує подану в його інтересах скаргу.

Слідчий суддя, вислухав сторони, дослідив матеріали справи , приходить до наступних висновків.

Статтею 206 КПК України визначені загальні обов`язки щодо захисту прав людини у кримінальному провадженні, відповідно до яких кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Окрім того, відповідно до ч. 6. ст. 206 КПК України визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

З огляду на структуру та нормативну побудову КПК України, стаття 206 цього Кодексу розміщена у системі кримінальних процесуальних норм, передбачених Главою 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи», а саме у параграфі § 1. «Запобіжні заходи, затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду», отже визначає предмет регулювання нормами статті 206 КПК України правовідносини, пов`язані із затриманням та застосуванням запобіжних заходів до відповідних учасників кримінального провадження.

При розгляді даної скарги та визначенні характеру правовідносин, слідчим суддею враховується, що у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України дається законодавче визначення терміну «слідчий суддя», згідно якого це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Разом з цим, у п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України надається визначення поняття кримінального провадження, згідно якого кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, стадія виконання судових рішень, прийнятих у кримінальному провадженні, не охоплюються поняттям кримінального провадження, а порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань, у свою чергу, не відносяться до сфери регулювання кримінального процесуального законодавства України, оскільки регулюються не нормами КПК України, а нормами КВК України та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно нього.

Зокрема, порядок та умови здійснення медико-санітарного забезпечення засуджених до позбавлення волі визначається положеннями ст. 116 КВК України, а основні засади організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі та механізм взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із іншими закладами охорони здоров`я, які не належать до сфери управління Міністерства юстиції України, міжрегіональними територіальними органами Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань, установами виконання покарань (далі - УВП), слідчими ізоляторами з питань надання медичної допомоги засудженим визначається Порядком організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженим спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572.

Таким чином, системне тлумачення положень КПК України вказує на те, що норми ст. 206 КПК України, які визначають загальні обов`язки та повноваження слідчого судді судового контролю за дотриманням прав людини поширюються лише на стадію досудового розслідування кримінального провадження і не можуть бути реалізовані на стадії виконання кримінального покарання. Питання контролю за дотриманням прав людини на стадії виконання кримінального покарання врегульовані іншими законами та нормативно-правовими актами, якими, в тому числі, передбачається правовий механізм оскарження неналежного медичного забезпечення засуджених до позбавлення волі.

В ході розгляду скарги встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбував покарання у вигляді позбавлення волі, 09 листопада 2023 року його було звільнено по відбуттю строку покарання.

Таким чином на час розгляду скарги, ОСОБА_6 не має будь якого процесуального статусу на який би розповсюджувалися вимоги ст. 206 КПК України.

Відомостей щодо іншого кримінального провадження, в якому ОСОБА_6 мав би статус підозрюваного або обвинуваченого слідчому судді не надано.

Факти, викладені у скарзі адвоката ОСОБА_5 щодо неналежного лікування засудженого ОСОБА_6 , не підтверджені доказами .

Згідно довідки Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у Дніпропетровській спеціалізованій туберкульозній лікарні № 89 ( ДСТЛ№ 89) з приводу туберкульозу легенів та іншої патології, куди прибув 10 червня 2022 року із ДУ «ДУВП №4». За час перебування на лікуванні отримав всі необхідні обстеження та дослідження ( від деяких відмовився), та пройшов курс лікування. Вибув з лікувального закладу (з установи) 09 листопада 2023 року у зв`язку із закінченням строку покарання. Був направлений до протитуберкульозного закладу за місцем мешкання для диспансерного нагляду.

Громадянин ОСОБА_6 відбувши покарання та звільнившись з місць позбавлення волі, в судові засідання не з`явився, що суд розцінює як не бажання підтримувати скаргу адвоката ОСОБА_5 ..

Також слідчий суддя звертає увагу що в самій скарзі адвокат ОСОБА_5 вважає, що ненадання засудженому ОСОБА_6 своєчасної медичної допомоги або відмова у забезпеченні такої допомоги є своєрідним катуванням та жорстоким поводженням з ним з адвокатом ОСОБА_5 , що порушує вимоги ст. 3 ЄКПЛ.

Слідчий суддя розцінює посилання на порушення вимог ст.. 3 ЄКПЛ відносно адвоката ОСОБА_5 як описку, оскільки вказане посилання не підтверджено матеріалами скарги.

Таким чином слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з підстав, визначених у ст. 206 КПК України з огляду на те, що підставою подання зазначеної скарги адвокатом визначені норми, передбачені ст. 206 КПК України, які не поширюються за межі процесуальних стадій кримінального провадження, яким являється виконання кримінального покарання, тим паче не розповсюджуються на звільнених осіб, у зв`язку з чим не віднесені до повноважень слідчого судді.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 110, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зобов`язання уповноважених осіб філії Державної установи «Центр здоров`я державної кримінально виконавчої служби України» в Дніпропетровській області додержання прав засудженого на отримання належної медичної допомоги відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1