Справа №766/6462/23
н/п 1-кс/766/2238/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року місто Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , в присутності сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Херсонської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , де і зареєстрований, офіційно не працевлаштованого, має неофіційні підробітки у бюро поховання, зі слів інвалідності не має,

в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001942 від 18.09.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

До слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області звернувся слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , з клопотанням, яке погоджено з прокурором із прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане у кримінальному провадженні № 0001942 від 18.09.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку (Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 22 квітня 2022 року №2212-ІХ, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, внесеними Указом від 15 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, внесеними Указом від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ (останнім продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб), який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку та востаннє Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2023 року о 18:00 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи спільно і узгоджено з гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті єдиний корисливий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, проник до приміщення старшого корпусу Херсонської багатопрофільної гімназії №20 імені Бориса Лавреньова Херсонської ради, що розташований по вул. Віктора Гошкевича, 2 у м. Херсоні, шляхом перелізання через паркан та проникнення до середини приміщення через зачинене дерев`яним листом фанери вікно, звідки умисно, таємно, діючи в умовах воєнного стану, намагалися викрасти наступне майно, а саме: 12 відрізків мідного кабелю ПВС 2х2,5 загальною довжиною 4,06 м, 5 відрізків мідного кабелю ПВС 3х4 загальною довжиною 1,965м, мідну шину довжиною 2 метри, загальна вартість яких згідно доповідної записки від 18.09.2023 становить 1441,90грн., які перебувають на обліку Херсонської багатопрофільної гімназії №20 імені Бориса Лавреньова Херсонської ради, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як на місця події був викритий та затриманий працівниками охорони гімназії.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

19.09.2023 ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ч.1 ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколом огляду місця події від 17.09.2023,

- протоколом огляду предмета від 18.09.2023,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 від 18.09.2023,

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 від 18.09.2023,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.09.2023,

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 від 18.09.2023,

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 від 18.09.2023,

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.09.2023.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання з зазначених у ньому підстав.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти поданого клопотання, вважаючи захід який просять застосувати занадто суворим а також вказуючи про свою незгоду із пред`явленим обвинуваченням, зазначаючь про відсутність перешкод до потраплянн у будівлю звідки, як вказує слідство, скоєно крадіжку.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження, які було досліджено судом :

- протоколом огляду місця події від 17.09.2023,

- протоколом огляду предмета від 18.09.2023,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 від 18.09.2023;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 від 18.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.09.2023;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 від 18.09.2023;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 від 18.09.2023;

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.09.2023.

В рамках розглядуваного кримінального провадження ОСОБА_6 не затримувався..

21.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України за вищевикладених обставин.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

У справі Маккей проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи Медведев та інші проти Франції зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. с ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, відповідно до п. 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Зенцов і інші проти Російської Федерації», до визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета даного положення, по суті, вимагає попереднього звільнення, якщо тривале утримання під вартою більш не являється обґрунтованим.

Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують істотні і достатні причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою .

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність ознак кримінального правопорушення в діях підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується саме у незакінченому замаху на вчинення кримінального правопорушення за що передбачено покарання не більше двох третин від максимального строку встановленого санкцією статті, відпоідно до п. 7 ч. 1 ст. 189 КК України вважається таким, що не має судимості, те, що підозрюваний має постійне місце проживання, а стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, що дає дійти висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім того, дослідженими судом матеріалами справи, а саме протоколами допиту свідків, потерпілого, які працюють охоронцями закладу та заступником директора з господарчої частини, Херсонської багатопрофільної гімназії № 20 імені Бориса Лавреньова Херсонської міської ради відповідно, взагалі не вбачається ризику впливу на вказаних свідків та представника потерпілого, з огляду на те, що вказані особи взагалі ніякого відношення до осіб обвинувачених не мають (не є знайомими, мешкають за різними адресами, залучені до участі у справі через виконання ними трудових обов`язків, тощо).

Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та підозрюваним свідчить, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, що дає право слідчому судді застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення, у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, які передбачені законом.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 179, 181, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого, відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, що полягає у забороні підозрюваному цілодобово покидати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 ;

- здати до органу досудового розслідування закордонний паспорт та/або інші документи які дають право на перетин державного кордону України (у разі їх наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали встановити до 03.11.2023 р. включно, що не більше 60 днів з дня прийняття рішення, але не більше ніж строк досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Херсонське РУП ГУНП в Херсонській області.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1