печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000035 від 18.01.2022,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/28488/22-к в рамках кримінального провадження № 0000035 від 18.01.2022, зокрема з: пристрою для стрільби гумовими кулями із спорядженими п`ятьма патронами магазином, що належать ОСОБА_5 та мобільного телефону марки IPhone № НОМЕР_1.

Клопотання мотивоване тим, що арешт накладено необґрунтовано. Вилучені речі не відповідають ознакам передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки пристрій для стрільби гумовими кулями із спорядженим п`ятьма патронами магазином не могли бути використані як засоби чи знаряддя для вчинення кримінальних правопорушень та не зберігають на собі їх сліди, оскільки ніяким чином не доводять і не спростовують наявність ознак кримінального правопорушення у діях будь-яких осіб, а лише підтверджують факт законного зберігання та розпоряджання ОСОБА_5 . Більше того, ОСОБА_5 володіє пристроєм для стрільби «ПМР» 9к законно на підставі виданих йому чинних дозволів.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази які свідчили б, що мобільний телефон IPhone № НОМЕР_1 відповідає критеріям передбачених ст. 98 КПК України, оскільки даний пристрій не використовувався ОСОБА_5 вже декілька років, не є знаряддям вчинення злочину, не зберігає на собі його сліди та не містить відомості, які можуть бути використані в рамках цього кримінального провадження.

А отже, вилучене майно, належне ОСОБА_6 : пристрій для стрільби гумовими кулями із спорядженим п`ятьма патронами магазином; мобільний телефон IPhone № НОМЕР_1 безпідставно перебуває у володінні сторони обвинувачення та має бути негайно повернуте.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав у ньому зазначених.

Прокурор групи прокурорів у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 18.01.2022, за фактом зловживання службовим становищем службовими особами ДП «Славське лісове господарства» та службовими особами Славської селищної ради, Львівської області, а також іншими невстановленими особами, які з метою одержання неправомірної вигоди, організували схему незаконного вилучення земель державного лісового фонду, шляхом невірного нанесення земель вказаної категорії на кадастрову карту та в подальшому передачі їх у приватну власність, чим спричинено тяжкі наслідки інтересам держави, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У період часу з 09 год. 37 хв. до 11 год. 40 хв. 04 жовтня 2022 року на виконання ухвали від 26.09.2022 слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 по справі № 757/25998/22-к у кримінальному провадженні № 0000035 від 18.01.2022 проведено обшук приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_5 , за місцем проживання голови Славської ОТГ ОСОБА_5 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено наступні документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та які не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу,а саме: відкрита цинкова коробка, яка містить дев`ять запакованих та один розпакований пакунок із набоями калібру 7,62 мм; пристрій для стрільби гумовими кулями із спорядженим п`ятьма патронами магазином; мобільний телефон IPhone № НОМЕР_1.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_8 від 20.10.202 року у справі № 757/28488/22-к накладено арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене під час проведення обшуку в приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованих на праві власності за ОСОБА_5 , за місцем проживання голови Славської ОТГ ОСОБА_5 , проведеного у період часу з 09 год. 37 хв. до 11 год. 40 хв. 04 жовтня 2022 року на виконання ухвали від 26.09.2022 слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 по справі № 757/25998/22-к у кримінальному провадженні № 0000035 від 18.01.2022, а саме:

1. відкрита цинкова коробка, яка містить дев`ять запакованих та один розпакований пакунок із набоями калібру 7,62 мм;

2. пристрій для стрільби гумовими кулями із спорядженим п`ятьма патронами магазином;

3. мобільний телефон IPhone № НОМЕР_1.

Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, має значення для встановлення обставин під час досудового розслідування та є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Разом з тим, при розгляді клопотання про скасування арешту майна, слідчому судді не надано доказів в обґрунтування визнання дієвості мети накладення арешту, а також доказів, які підтверджують необхідність в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, 10 червня 2016 року Головним управлінням Національної поліції України у Львівській області видано дозвіл № НОМЕР_2 на право зберігання, носіння пристрою «ПМР» 9к № НОМЕР_3 ОСОБА_5 .

Надалі в підрозділі Національної поліції України дозвіл ОСОБА_5 на право зберігання, носіння пристрою «ПМР» 9к було продовжено до 23.09.2025 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.98 № 622 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 7 жовтня 1998 р. за № 637/3077 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» визначено порядок на видачу та строк дії дозволів на виготовлення, зберігання та використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття та функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, які видаються на ім`я керівників підприємств, установ і організацій, а також громадянам - 3 роки.

Облік власників мисливської вогнепальної нарізної, гладкоствольної, пневматичної, а також холодної зброї, пристроїв здійснюється в книзі обліку власників мисливської вогнепальної, пневматичної зброї, а також холодної зброї, відомості про наявність такої зброї у громадян заносяться в БД.

Контроль за зберіганням вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв, що належать громадянам, здійснюється органами поліції відповідно до законодавства.

Тобто, вилучені речі не відповідають ознакам передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки пристрій для стрільби гумовими кулями із спорядженим п`ятьма патронами магазином не могли бути використані як засоби чи знаряддя для вчинення кримінальних правопорушень та не зберігають на собі їх сліди, оскільки ніяким чином не доводять і не спростовують наявність ознак кримінального правопорушення у діях будь-яких осіб, а лише підтверджують факт законного зберігання та розпоряджання ОСОБА_5 . Більше того, ОСОБА_5 володіє пристроєм для стрільби «ПМР» 9к законно на підставі виданих йому чинних дозволів.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази які свідчили б, що мобільний телефон IPhone № НОМЕР_1 відповідає критеріям передбачених ст. 98 КПК України, оскільки даний пристрій не використовувався ОСОБА_5 вже декілька років, не є знаряддям вчинення злочину, не зберігає на собі його сліди та не містить відомості, які можуть бути використані в рамках цього кримінального провадження.

А отже, арешт на тимчасово вилучене майно, належне ОСОБА_6 : пристрій для стрільби гумовими кулями із спорядженим п`ятьма патронами магазином; мобільний телефон IPhone № НОМЕР_1, підлягає скасуванню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Вирішуючи питання щодо арешту майна, слідчий суддя також враховує сталу прецедентну судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому, втручання є виправданим, у випадку, якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Отже, при розгляді клопотання про скасування арешту стороною обвинувачення не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту.

Таким чином, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та скасування арешту майна, оскільки потреба у збереженні даного арешту відпала, а докази та додаткові підстави, що підтверджують необхідність та актуальність збереження арешту - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000035 від 18.01.2022, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/28488/22-к в рамках кримінального провадження № 0000035 від 18.01.2022, зокрема з: пристрою для стрільби гумовими кулями із спорядженими п`ятьма патронами магазином, що належать ОСОБА_5 та мобільного телефону марки IPhone № НОМЕР_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1