Справа № 585/4582/23
Номер провадження 1-в/585/241/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

28 грудня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуваючого покарання в Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)»,

про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, перерахувавши термін його перебування в умовах попереднього ув`язнення з розрахунку день за два з часу ухвалення постанови ВСУ в січні 2006 року по 14.08.2009 року та в періоди з 24.02.2016 року по 14.04.2016 року, з 05.08.2016 року по 28.04.2021 року, з 26.05.2021 року по 11.10.2022 року.

В обгрунтування клопотання зазначає, що 25 березня 2005 року його було затримано за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбачено ч. 2 ст. 115 КК України. 26 вересня 2005 року у відношенні нього було винесено вирок апеляційним судом Миколаївської області, а в січні 2006 року він набрав законної сили на підставі ухвали ВСУ. Після винесення ухвали ВСУ його продовжували утримувати в СІЗО м. Миколаїв з січня 2006 року до 14.08.2009 року без будь-яких на те законних підстав. 24.02.2016 року його етапували з Роменської ВК (№56) до Миколаївського СІЗО для участі в досудовому та судовому розслідуванні по факту відкриття кримінального провадження за нововияленими обставинами. 14.04.2016 року був доставлений до Роменської ВК (№56) для подальшого відбування покарання. 05.08.2016 року його етапували з Роменської ВК (№56) до Миколаївського СІЗО для участі в досудовому та судовому розслідуванні. 28.04.2021 року він був доставлений до Роменської ВК (№56) для подальшого відбування покарання. 26.05.2021 року його етапували з Роменської ВК (№56) до Миколаївського СІЗО для участі в досудовому та судовому розслідуванні. 11.10.2022 року він був доставлений до Роменської ВК (№56) для подальшого відбування покарання і в даній установі «Роменська ВК (№56)» перебуває і на даний час. Таким чином, з часу ухвалення постанови ВСУ в січні 2006 року по 14.08.2009 рік та в періоди з 24.02.2016 року по 14.04.2016 року, з 05.08.2016 року по 28.04.2021 року та з 26.05.2021 року по 11.10.2022 року він перебував в умовах попереднього ув`язнення і станом на сьогодні цей термін становить понад 10 років. Даний термін не був перерахований з розрахунку день за два. При цьому станом на роки його перебування в СІЗО, він не був визначений як місце відбування покарання для засуджених відповідно до вимог КВК України. При цьому під час його повторного перебування в СІЗО він перебував під слідством у справі за нововиявленими обставинами, а тому на нього прямо розповсюджується дія Закону України «Про попереднє ув`язнення». Неоднозначне застосування законів України до однієї і тієї ж категорії осіб в одному і тому ж питанні є проявом дискримінації, що порушує у відношенні нього ст. 1 Протоколу № 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 14 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Засуджений ОСОБА_5 у поданому до суду клопотанні просив розглядати клопотання без його участі (а.с.2).

Захисник ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання його підзахисного.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2005 року ОСОБА_5 засуджений за п.п. 1, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, 70, 71 КК України до довічного позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховувати з 25 березня 2005 року (т.1, а.о.с.9-17).

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України, від 26 січня 2006 року, касаційне подання прокурора, який брав участь у справі, касаційні скарги засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2005 року щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_5 без змін (т.1, а.о.с. 20-23).

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили від 15.03.2006 року №1-22/05 вбачається, що вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 26.09.2005 року відносно ОСОБА_5 за п.п. 1, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України до довічного позбавлення волі набрав законної сили 26 січня 2006 року та підлягає негайному виконанню (т.1, а.о.с.29).

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03 березня 2021 року заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення, залишено без задоволення (т. 1, а.ос.с.47-48).

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 серпня 2021 року ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03 березня 2021 року 2021 року залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення (т. 1, а.с.56-58).

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про заміну покарання з довічного позбавлення волі на більш м`яке та зарахування відбутого строку до покарання, відмовлено (т.1, а.о.с. 67-68).

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_5 , залишено без змін (т. 1, а.с. 86-88).

Згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 листопада 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_5 про перерахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання було відмовлено (т.1, а.о.с.78-79).

Відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 листопада 2021 року було скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_5 задоволено частково. Вирішено зарахувати засудженому ОСОБА_5 у строк покарання, визначеного вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2005 року, строк його попереднього ув`язнення, в рамках даного кримінального провадження, з 25 березня 2005 року по 26 січня 2006 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, тобто з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі (т.1 а.о.с.80-82).

Згідно довідки ДУ «Роменська ВК (№ 56)» станом на 24.11.2023 року ОСОБА_5 відбув 19 років 6 місяців позбавлення волі, перебував під вартою з 25.09.2005 року по 26.01.2006 року (а.с.14).

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20.06.2017 року), яка підлягає застосуванню при вирішенні даного клопотання, на підставі правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, провадження №13-31 кс18, згідно якого якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Тобто, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 року попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Засуджений ОСОБА_5 просить зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з часу ухвалення постанови ВСУ в січні 2006 року по 14.08.2009 року та в періоди з 24.02.2016 року по 14.04.2016 року, з 05.08.2016 року по 28.04.2021 року, з 26.05.2021 року по 11.10.2022 року.

При цьому як встановлено судом ОСОБА_5 перебуває під вартою з 25 березня 2005 року по 26 січня 2006 року.

Отже, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 вже зарахований ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року.

Термін перебування в СІЗО та термін слідування до колонії для відбування покарання після набранням вироком, законної сили не є попереднім ув`язненням, а являється строком відбування покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд зауважує, що визначення попереднього ув`язнення, зокрема момент його закінчення, наведений у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» розширеному тлумаченню не підлягає, навіть за наявності порушення вимог ст. 87 КВК України.

Тому у задоволенні клопотання ОСОБА_5 слід відмовити за його необґрунтованістю.

Керуючись ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 року, ст.ст. 537, 539 КПК України,

СУД П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, засудженим - з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1