Справа № 462/5901/23
провадження 1-кп/462/553/23
У Х В А Л А

28 листопада 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження№ 0000084 від 16.03.2023 р. про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. Клопотання обгрунтоване тим, що 14 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобового), терміном до 09 серпня 2023 року, в подальшому запобіжний захід продовжено до 01.12.2023 з покладенням обов`язку не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу суду. Згідно листів начальника ВП №3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, які 16.10.2023 надійшли в Франківську окружну прокуратуру м. Львова встановлено, що 02.09.2023, 06.09.2023, 14.09.2023 та 20.09.2023 ОСОБА_4 був відсутній за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою суду. Прокурор зазначає, що вказані обставини існували на час постановлення судом ухвали від 03.10.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але інформація щодо них надійшла в прокуратуру після її ухвалення. Крім цього, згідно листів начальника ВП №3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, які 24.11.2023 надійшли в Франківську окружну прокуратуру м. Львова встановлено, що 13.10.2023, 06.11.2023 ОСОБА_4 був відсутній за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою суду. Вказані обставини виникли після винесення судом ухвали від 03.10.2023 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Прокурор покликається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про можливість обвинуваченого: переховуватися від суду, оскільки обвинувачений втік з місця вчинення правопорушення, обізнаний про тяжкість покарання у разі доведення його вини; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, востаннє 21.02.2023 Франківським районним судом м. Львова, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, що може спонукати до вчинення правопорушення з метою власного матеріального збагачення, а також враховуючи обстановку, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення в громадському місці, у денну пору доби, під час воєнного стану свідчить про те, що обвинувачений є особою, яка не має жодних морально-етичних цінностей та схильний до досягнення своїх злочинних цілей вчиняти кримінальні правопорушення. Окрім цього, прокурор наводить обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені ст. 178 КПК, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується. З урахуванням наведеного та низки порушень, вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 , а саме невиконання покладених на нього обов`язків ухвалою суду, тяжкість покарання, вік обвинуваченого, факт того, що обвинувачений непрацевлаштований, тобто не має постійного джерела доходів, неодружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність стримуючої соціально-рольової характеристики, наявність обґрунтованого повідомлення про підозру у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти власності, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, прокурор просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений заперечили проти заявленого клопотання прокурора. Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що не відлучався з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 і не порушував обов`язків, покладених на нього ухвалою суду. Зазначив, що працівники поліції не виходили на місце. Адвокат ОСОБА_5 покликається на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зазначила, що її підзахисний повністю визнає вину, має намір відшкодувати шкоду потерпілим. Не вчиняв жодних спроб чинити тиск на потерпілих чи свідків. Є особою призовного віку, тому обмежений у праві перетину кордону. Всі докази наявні у сторони обвинувачення, тому такий ризик, як можливість спотворення чи знищення доказів відсутній. На підтведження факту порушення обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, покладених ухвалою суду, необхідно представити належні та допустимі докази, зокрема допитати працівників поліції. Також звертає увагу, що до повідомлення про відсутність обвинуваченого за місцем проживання не долучено пояснень близьких осіб чи сусідів. Просить не змінювати запобіжний захід на найбільш суворий.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

09 червня 2023 року ОСОБА_4 , відповідно до п.1 ч.2 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.

Відповідно до клопотання, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами та доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від гр. ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 17.03.2023; протоколом огляду предметів (відеозапису) від 24.03.2023; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від гр. ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 29.03.2023; протокол пред`явлення особи ОСОБА_4 для впізнання потерпілому ОСОБА_6 від 30.03.2023; протокол пред`явлення особи ОСОБА_4 для впізнання потерпілому ОСОБА_7 від 30.03.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 11.04.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 11.04.2023; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_8 від 11.04.2023; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 від 11.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31.05.2023; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.06.2023; протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 від 07.06.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 09.06.2023.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

04.06.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000084 від 16.03.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України направлено до суду для розгляду.

14 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (цілодобового), терміном до 09 серпня 2023 року, в подальшому запобіжний захід продовжено до 01.12.2023 з покладенням обов`язку не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Однак, обвинувачений ОСОБА_4 порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою суду.

Так, згідно листів начальника ВП №3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, які 16.10.2023 надійшли в Франківську окружну прокуратуру м. Львова встановлено, що 02.09.2023, 06.09.2023, 14.09.2023 та 20.09.2023 ОСОБА_4 був відсутній за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листів начальника ВП №3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, які 16.10.2023 надійшли в Франківську окружну прокуратуру м. Львова встановлено, що 02.09.2023, 06.09.2023, 14.09.2023 та 20.09.2023 ОСОБА_4 був відсутній за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, згідно листів начальника ВП №3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, які 24.11.2023 надійшли в Франківську окружну прокуратуру м. Львова встановлено, що 13.10.2023, 06.11.2023 ОСОБА_4 був відсутній за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор звернулася до суду із клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У ході досудового розслідування і судом встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, а саме про можливість обвинуваченого:

-переховуватися від суду, оскільки обвинувачений втік з місця вчинення правопорушення, обізнаний про тяжкість покарання у разі доведення його вини;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений, раніше неодноразово судимий, востаннє 21.02.2023 Франківський районним судом м. Львова, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, що може спонукати до вчинення правопорушення з метою власного матеріального збагачення, а також враховуючи обстановку, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення в громадському місці, у денну пору доби, під час воєнного стану свідчить про те, що обвинувачений є особою, яка не має жодних морально етичних цінностей та схильний до досягнення своїх злочинних цілей вчиняти кримінальні правопорушення.

Окрім цього, слід зазначити і наявність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені в ст. 178 КПК, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою , суд враховує вимоги п.п. 3, 4 , 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відтак, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 , якому суд обрав запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово порушив покладені на нього обов`язки ухвалою суду, також враховує тяжкість покарання, вік обвинуваченого, факт того, що обвинувачений непрацевлаштований, не має постійного джерела доходів, неодружений, не має на утриманні неповнолтініх дітей, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів, наявність обґрунтованого повідомлення про підозру у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти власності, передбачених ч.2 ст. 190 КК України.

Отже, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не достатній для запобігання вищевказаним ризикам та не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам.

Також суду не надано доказів, що за станом здоров`я ОСОБА_4 є перешкоди у застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Задовольняючи клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на тримання під вартою, суд визначає строк дії ухвали у шістдесят днів.

Щодо альтернативного визначення розміру застави, суд зазначає наступне.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд вважає, що обвинуваченому слід визначити альтернативну заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім цього, при внесенні застави, вважаю, що слід покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить дієвість кримінального провадження, процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора задоволити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 26 січня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 / п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень/, яку обвинувачена або заставодавець мають право внести у будь-який момент на рахунок: 0757, одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області, банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, .

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із м.Львова без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками;

5)здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо обвинувачений ОСОБА_4 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/5901/23.

Суддя: ОСОБА_1