"17" листопада 2023 р. Єдиний унікальний № 371/727/23
Номер провадження № 1-кп/371/220/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Миронівка

ЄУН 371/727/23

Провадження № 1-кп/371/220/23

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000087, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Почапинці Жмеринського району Вінницької області, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, адреса зареєстрованого місця проживання: село Почапинці Жмеринського району Вінницької області, адреса місця перебування : будинок під номером 30, АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий,

за частиною 1 статті 249 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Встановлені обставини кримінального правопорушення

За встановленими обставинами кримінального правопорушення, 24 квітня 2023 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на річці Росава, між вулицею Майданника та вулицею Яблунева у місті Миронівка Обухівського району Київської області, діючи умисно, з метою зайняття рибним промислом, не маючи належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою забороненого знаряддя лову - сітки «павук», умисно здійснив незаконний вилов з річки Росава риби такого виду: карась сріблястий у кількості сорок сім одиниць, судак у кількості однієї одиниці, йорж звичайний у кількості однієї одиниці, рак річковий у кількості однієї одиниці.

Рибу обвинувачений склав до заздалегідь підготовленого поліетиленового відра білого кольору з метою подальшого розпорядження нею на власний розсуд, та був викритий працівниками ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Вказані дії обвинувачений вчинив в порушення пунктів 1, 2, 3, 4 розділу IV Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19 вересня 2022 року, підпункту 14 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» від 18 липня 1998 року № 1126, статті 27 Закону України «Про тваринний світ».

25 квітня 2023 року у період часу з 00 годин 10 хвилин до 00 годин 40 хвилин працівниками поліції під час огляду місця події виявлено та вилучено рибу такого виду: «карась сріблястий» у кількості сорок сім одиниць, «судак» у кількості однієї одиниці, «йорж звичайний» у кількості однієї одиниці, «рак річковий» у кількості однієї одиниці, та заборонене знаряддя лову - сітка «павук».

Розмір спричиненого наведеними діями збитку, відповідно до Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», становить 81 277 гривень.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, вказаними діями навколишньому природному середовищу заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 81 277 гривень, яка є істотною.

Цивільний позов прокурора

Прокурор у кримінальному провадженні заявила до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов у кримінальному провадженні.

За результатами розгляду кримінального провадження прокурор просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави в особі Миронівської міської ради Обухівського району Київської заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду в розмірі 81 277 гривень.

Позиції учасників судового провадження

Фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 заперечив, не визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, від надання показань не відмовився.

Прокурор та представник потерпілої юридичної особи Миронівської міської ради відмовилися від проголошення вступної промови, не заперечили встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Захисник відмовився від проголошення вступної промови, заперечив встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Заслухавши позиції учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження, суд прийняв рішення про дослідження зібраних в ході досудового розслідування доказів у повному обсязі та встановив наступний порядок дослідження доказів: допитати представника потерпілої юридичної особи, допитати свідків, дослідити письмові матеріали кримінального провадження, допитати обвинуваченого.

Показання представника потерпілої юридичної особи

Представник потерпілої юридичної особи Миронівської міської ради ОСОБА_8 надала показання, з яких слідує, що конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення їй не відомі. Миронівській міській раді стало відомо, що ОСОБА_5 24 квітня 2023 року здійснював незаконний вилов риби з повідомлення Відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУ НП України в Київській області. Такими діями Миронівській міській раді завдано матеріальні збитки в розмірі 81 277 гривень, тому міський голова звернувся до Обухівської оружної прокуратури з проханням подати цивільний позов про відшкодування шкоди в інтересах громади у зв`язку з недостатністю кошів місцевого бюджету, який вона підтримує.

Показання свідків

Свідок ОСОБА_9 надав показання, за змістом яких весною 2023 року, точної дати не пам`ятає, у вечірній час, коли було вже темно до нього зателефонували працівники поліції та запросили бути свідком події правопорушення. Працівники поліції заброди його з дому та відвезли на берег річки в місті Миронівка, в районі «трьох корит», як їхати в бік міста Канева. Коли його привезли до місця події, він побачив там працівників поліції, ще одного свідка та обвинуваченого, на землі лежав «павук» та близького сорока карасів, один судак та один рак. Обвинувачений пояснив, що це все його. Він був присутній про огляді вказаних речей, все фіксувалось на камеру, рибу порахували, запакували та склали протокол, в якому він розписався. Потім його відвезли додому. Обвинувачений вів себе спокійно, він зрозумів, що був викритий, чи застосовували до нього працівники поліції кайданки він не пам`ятає, людину у військовій формі зі зброєю він не бачив.

Свідок ОСОБА_10 показав, що він є представником Київського рибоохоронного патруля. Вони співпрацюють з працівниками поліції по телефону, оскільки в них мало інспекторів. Того дня йому зателефонували працівники поліції та повідомили про дану подію на річці Росава. Він приїхав на місце події близько 12 години ночі з громадським інспектором. Вони перерахували робу, було близького сорока карасів, судак, йорж та рак. Він склав акт та протокол про адміністративне правопорушення за ст. 85 ч. 4 КУпАП. Рибу було передано йому, він здав її до рибоприймального пункту за накладною, були нараховані збитки десь близько 80 тисяч. На березі річки військового зі зброєю він не бачив, при ньому на ОСОБА_5 кайданки не одягали, під час оформлення протоколу ніяких агресивних дій ні з чийого боку не було, ніякого тиску на обвинуваченого ніхто не чинив. Обвинувачений вину у вилові риби не заперечував та пояснив, що рибу ловив для власного споживання, не на продаж.

Допитати свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні суд був позбавлений можливості.

Суд застосовував заходи для забезпечення участі вказаного свідка в судовому засіданні.

Свідок повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у кримінальному провадженні за адресою, зазначеною прокурором. Судові вкладення повертались до суду без вручення вказаному свідку, за змістом довідок АТ «Укрпошта» за адресою, вказаною прокурором, така особа відсутня.

В ході розгляду кримінального провадження прокурор відмовилася від допиту вказаного свідка в судовому засіданні.

Відмова була прийнята судом, оскільки прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог процесуального закону, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та саме на ньому лежить обов'язок щодо доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України.

Виклик свідка ОСОБА_11 здійснювався за клопотанням сторони захисту. Здійснені судом заходи виявилися марними, свідок не з`явився до суду з підстав відсутності за наявною у матеріалах кримінального провадження адресою. Забезпечувати участь в судовому засіданні вказаного свідка сторона захисту не виявила бажання.

Показання зазначеного свідка, надані в ході досудового розслідування, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані доказами в кримінальному провадженні.

Таким чином буде порушена засада безпосередності, а недотримання її судом, виходячи зі змісту частини 2 статті 23 та статей 86, 94 КПК України, означає, що докази, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані допустимими і враховані при постановленні судового рішення судом.

Показання обвинуваченого

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 викладені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення заперечив, не визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вказав, що жодних незаконних дій не вчиняв, на спростування встановлених в ході досудового розслідування обставин надав показання.

З показань обвинуваченого вбачається, що у день події 24 квітня 2023 року він до пізнього вечора працював у місті Києві, ввечері йому зателефонував син і спитав, чи можна йому піти рибалити. Сину на час події було 12 років. Берег річки неподалік їх місця проживання, тому він дозволив сину піти на риболовлю. У них був обладнаний «павук» для риболовлі. Додому він повернувся приблизно о 21 годині, може дещо пізніше, сина вдома ще не було, тому він вирішив піти до нього на берег річки. Коли після 22 години прийшов до сина, той повідомив, що має намір ще порибалити, проте хоче води. Попросив його побути на березі, а сам пішов додому попити води. Він залишився неподалік «павука». Син не успів далеко відійти, як до нього підійшли працівники поліції та запитали що він тут робить. Син відповів, що гуляє, не повідомив, що ловив рибу. Працівники поліції підійшли до нього, один з них витягнув «павука», а другий надягнув на нього кайданки. На запитання про те, чи його сина вони зустріли, він відповів, що ні. Згодом зізнався, що то його син. Під час складання протоколу огляду місця події свою вину не заперечував, бо не хотів викривати сина, крім того, працівники поліції все робили примусово. У який спосіб до нього застосовувався примус пояснити не міг. Зазначив, що про застосування працівниками поліції заборонених заходів нікому не повідомляв, тілесних ушкоджень у нього не було, їх не застосовували. Понятих на місці події не було. Працівники поліції повідомляли, що йому за це нічого не буде. Категорично стверджує, що рибу ловив син, а не він, саме син зловив вилучену рибу, про це повідомляв слідчому. При проведенні слідчих дій слідчий фактично вказував йому як себе вести, як стати і що говорити. Саме тоді був присутній понятий, якого допитали в судовому засіданні. Вину у вчиненні кримінального правопорушення та заявлений до нього цивільний позов не визнав.

Письмові докази

На підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості ОСОБА_5 у його вчиненні прокурором надані письмові докази, які досліджені судом.

Фактичні дані наданих стороною обвинувачення письмових доказів є наступними.

Факт незаконного зайняття рибним добувним промислом підтверджується даними протоколу огляду місця події від 25 квітня 2023 року та ілюстративною таблицею до нього.

З протоколу огляду місця вбачається, що об`єктом огляду є територія, яка являє собою грунтовий берег водойми річки Росава, що розташована між вулицею Майданника та вулицею Яблунева міста Миронівка Обухівського району Київської області, за геометричними координатами Пн 49,667430, Сх 31,006090.

Під час огляду встановлено, що на березі річки виявлено пристрій для ловлі риби, що має назву «павук» та поліетиленове відро білого кольору, в середині якого виявлено рибу : карась сріблястий у кількості сорок сім одиниць, судак у кількості однієї одиниці, йорж звичайний у кількості однієї одиниці, рак річковий у кількості однієї одиниці.

Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області листом №16-3-9/1591-23 від 28 квітня 2023 року надало сектору дізнання інформацію про подію та скерувало до нього акт перевірки знаряддя лову, знаряддя лову та копії наказів Київського рибоохоронного патруля.

Згідно з даними акта перевірки знаряддя лову від 26 квітня 2023 року, об`єктом огляду є знаряддя лову: «павук», який складається з дерев`яної палиці, на одному із кінців якої прикріплена хрестовина з наявними 4 (чотирма) металевими трубами, на кінці яких прикріплена сітка, виготовлена з прозорої ліски квадратної форми полотно 1,5 м X 1,5 м а = 20 мм,

Знаряддя лову, яке було вилучено працівниками поліції в ході проведення огляду місця події від 25 квітня 2023 року за фактом, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України, заборонене для використання у промисловому лові користувачами водних біоресурсів.

Наказом начальника Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області № НОД- 116/6 від 22 березня 2023 року «Про заходи із забезпечення охорони водних біоресурсів у період нересту» затверджено терміни заборони на лов (добування) водних біоресурсів у весняно - літній період їх природного відтворення (нересту) у 2023 році на водних об`єктах у районі діяльності Київського рибоохоронного патруля: у всіх водосховищах і озерах із затоками, протоками, включаючи зону підтоплення - з 01 квітня до 10 червня; у всіх річках та їх кореневих водах - з 01 квітня до 20 травня; у новостворених водних об`єктах, а також у придатковій системі річок та інших водних об`єктах - з 01 квітня до 30 червня (пункт 1 Наказу).

Пунктом 4 даного Наказу було затверджено Перелік меж нерестовищ у районі діяльності Київського, рибоохоронного патруля, на яких забороняється лов (добування) водних біоресурсів у період нересту 2023 року (додаток 1).

Наказом начальника Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області №НОД- 138/6 від 28 березня 2023 року «Про внесення змін до додатку 1 наказу від 22 березня 2023 року №НОД- 116/6 «Про заходи із забезпечення охорони водних біоресурсів у період нересту» затверджено викладений в новій редакції «Перелік меж нерестовищ у районі діяльності Київського рибоохоронного патруля, на яких забороняється лов (добування) водних біоресурсів у період нересту 2023 року».

Згідно вказаного Переліку лов водних біоресурсів у період нересту 2023 року забороняється

На водних об`єктах у районі діяльності Київського рибоохоронного патруля, а саме: у всіх водосховищах, річках і водотоках (в межах Київської області з заплавами і озерами, затоками і протоками).

З метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

23 травня 2023 року у кримінальному провадженні було проведено слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_5 , даними якого підтверджено такі обставини.

На березі річки Росава міста Миронівка Обухівського району Київській області ОСОБА_5 у присутності двох понятих та статиста було запропоновано розповісти про обставини незаконного зайняття рибним добувним промислом, на що він погодився та розповів, що 24 квітня 2023 року приблизно о 21 годині він прибув до річки Росава, у місце, яке знаходиться між вулицею Майданника та вулицею Яблунева у місті Миронівка Обухівського району Київської області, з метою виловити риби забороненим знаряддям лову - «павук». Обвинувачений підтвердив, що за допомогою вказаного знаряддя лову він виловив рибу: сорок сім одиниць карася, один судак, один йорж, один рак, виловлене склав до поліетиленового відра, яке брав з собою.

Фактично при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_5 відтворив обставини події вчиненого проступку, вказав на місце здійснення ним незаконного вилову риби та місце, де знаходилося заздалегідь підготовлене відро, у яке він поміщував виловлену рибу.

Мотиви обвинуваченого про те, що свідок ОСОБА_9 не був присутнім при проведенні огляду місця події та був понятим саме при проведенні слідчого експерименту, не заслуговують на увагу.

Зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_9 не мав статуту понятого при проведенні вказаної слідчої дії.

Для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, пунктом 6 частини другої статті 242 КПК України встановлена обов'язковість призначення експертизи.

У кримінальному провадженні була проведена судова інженерно-екологічна експертиза для встановлення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визначення її істотності.

За наслідками експертного дослідження, розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилову риби 25 квітня 2023 року на річці Росава в місті Миронівка Обухівського району Київської області становить 81 277 (вісімдесят одна тисяча двісті сімдесят сім). Спричинена шкода, згідно пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» є істотною через вилов великої кількості риби.

Такі фактичні дані підтверджені висновком експерта № 656/23-23 від 19 травня 2023 року.

Наданий органом досудового розслідування висновок експертизи щодо збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням внаслідок незаконного вилову риби, суд визнає належним доказом того факту, що внаслідок незаконного вилову риби було завдано істотної шкоди.

Наведені та проаналізовані вище докази слід вважати належними, та такими що відповідають вимогам статті 85 КПК України.

Будь яких доказів, які б містили в собі очевидні ознаки недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення права і свобод людини, визначених в статті 87 КПК України, судом у даному кримінальному провадженні не встановлено.

За положеннями статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Частина 1 статті 249 КК України передбачає настання кримінальної відповідальності виключно за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Суспільною небезпечністю цього кримінального правопорушення визначається завдання шкоди рибним запасам та іншим водним тваринам в Україні шляхом їх хижацького знищення. Об`єктом злочину є науково обґрунтоване, раціональне використання і охорона риби та інших водних тварин та їх відтворення. Предметом злочину є риби різноманітних порід, що знаходяться у стані природної волі. Об`єктивна сторона злочину полягає у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, якщо ним заподіяно істотну шкоду.

За положеннями Закону України «Про тваринний світ», одним із видів використання об`єктів тваринного світу є рибальство. Рибальством вважається промислове добування риби. Промисловим рибальством є спосіб спеціального використання об`єктів тваринного світу підприємствами, установами, організаціями і громадянами, яким надається право ведення промислового рибальства та промислу водних безхребетних і морських ссавців на промислових ділянках, до яких також належать внутрішні морські води, які використовуються для промислового добування риби. Під поняттям промислу розуміються випадки вилову риби з використанням промислових засобів (сіток, неводів тощо). Промислом охоплюється як одиничний акт добування, так і дії, що складаються з ряду вольових актів. Незаконність зайняття рибним промислом має місце при здійсненні його без належного дозволу, у заборонений час, у недозволених місцях, а також забороненим способом і знаряддям лову.

У судовому засіданні дослідженими доказами знайшло своє повне підтвердження обвинувачення ОСОБА_5 у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, яке заподіяло істотну шкоду, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, доведена у повному обсязі.

Наведеними доказами беззаперечно підтверджується незаконні дії обвинуваченого, пов`язані з незаконним зайняттям рибним добувним промислом за допомогою заборонених знарядь лову, на річці Росава у місті Миронівка Обухівського району Київської області, у заборонений час та забороненому місці.

Будь-яких підстав не довіряти послідовним показанням допитаних судом свідків, даним протоколу огляду місця події та даним проведеного у кримінальному провадженні слідчого експерименту, суд не вбачає, оскільки вони в повній мірі узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях.

Клопотання захисника про визнання недопустимим доказу у виді висновку проведеної у кримінальному провадженні експертизи є необгрунтованим.

Згідно з частиною першою статті 101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Оцінка висновку експерта проводиться за загальними правилами оцінки доказів. Однією з особливостей оцінки висновку експерта є необхідність спеціального мотивування підстав, за якими відкидається висновок.

Суд під час оцінювання висновку експерта має з`ясувати: 1) чи було дотримано вимог законодавства під час призначення та проведення експертизи; 2) чи не було підстав для відводу експерта; 3) компетентність експерта й дотримання меж його повноважень; 4) достатність поданих експертові об`єктів дослідження; 5) повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; 6) узгодженість між дослідницькою частиною та висновком експертизи; 7) обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи висновок експерта, суд може перевірити як дотримання процесуального порядку проведення експертизи (перевірку законності викладеного), так і правильність висновків (перевірка обґрунтованості висновку).

Оцінка обґрунтованості висновку експерта повинна враховувати перевірку правильності застосованих наукових положень та обраної методики дослідження; умотивованості, аргументованості висновку; наявності або відсутності у висновку експерта внутрішніх суперечностей; наявності у висновку експерта повних відповідей на поставлені питання.

Ретельній оцінці повинні бути піддані фактичні вихідні дані, які використані експертом самостійно з матеріалів кримінального провадження.

За результатами такої оцінки суд може дійти наступних висновків: висновок експерта повний та обґрунтований і такий, що має значення для кримінального провадження; висновок неповний або недостатньо зрозумілий і потребує допиту експерта чи проведення додаткової експертизи; висновок експерта необґрунтований або сумнівний з точки зору його правильності і вимагає повторної експертизи чи інших процесуальних дій з метою його перевірки.

Одним із способів перевірки достовірності висновку експерта у кримінальному провадженні є допит експерта. Допит експерта можливий лише після надання ним письмового висновку та не повинен виходити за межі проведеного дослідження.

На підставі частини сьомої статті 101 КПК України, кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз'яснення чи доповнення його висновку.

Висловлюючи припущення щодо недостатності матеріалів, наданих експерту для проведення дослідження, захисник не навів доказів необґрунтованості висновку з точки зору його правильності, не вказав в чому може полягати неповнота чи недостатня зрозумілість висновку, яким зібраним у кримінальному провадженні матеріалам суперечить складений експертом висновок, не скористався правом звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз'яснення чи доповнення його висновку,чи проведення додаткової експертизи.

Суд дійшов висновку, що висновок експерта є повний та обґрунтований і такий, що має значення для кримінального провадження.

Суд наголошує, що правова концепція доведення вини особи «поза розумним сумнівом» сформульована та обґрунтована у рішеннях ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини», «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Козинець проти України» від 06 грудня 2017 року та ін. За цією концепцією сукупність зібраних слідством та безпосередньо досліджених судом доказів з додержанням критеріїв їх належності, допустимості, достатності, виваженості та взаємозв`язку між собою з урахуванням особливостей національного кримінального та кримінально-процесуального закону повинна відповідати загальним принципам права особи на справедливий суд, закріпленим в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сам процес та результат доведення вини особи має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд, провівши дослідження доказів та надавши оцінку доказам у їх сукупності, дійшов до переконання про визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні незаконного зайняття рибним промислом, що заподіяло істотної шкоди, та вважає, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, доведена поза розумним сумнівом.

Кваліфікація дій обвинуваченого

Приймаючи до уваги проаналізовані судом під час розгляду кримінального провадження докази, тези правової концепції доведеності вини особи «поза розумним сумнівом», суд вважає, що подія кримінального правопорушення, викладена в обвинуваченні, знайшла своє підтвердження під час розгляду кримінального провадження, у діях обвинуваченого об`єктивно міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України.

Обвинувачений є винними у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Мотиви призначення покарання

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до статей 36 - 43 КК України, виключають кримінальну протиправність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених статтями 44 - 49 КК України.

Судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусових засобів виховного чи медичного характеру, та обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у стані неосудності чи обмеженої осудності.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують обвинуваченого.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується як такий, відносно якого компрометуючі матеріли відсутні, одружений, має двох малолітніх дітей, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Такі фактичні обставини підтверджуються даними характеристики з місця проживання, виданої Миронівською міською радою № 02-14/105 від 05 травня 2023 року, даними наданого свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , свідоцтв про народження дітей: серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , довідок Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» від 01 травня 2023 року, вимоги УІАП та координації поліції «102» ГУ НП в Київській області № 3007/109/1602/02-23 від 01 травня 2023 року,

За приписами статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховується, що він вчинив кримінальне правопорушення у виді проступку, до вчинення кримінального правопорушення дотримувався правомірної поведінки, має добру характеристику за місцем проживання.

За змістом обвинувального акту, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 249 ч. 1 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений не визнав свою провину у вчиненні правопорушення, не повідомив правдиво про обставини, що мали місце, тому обставин, що пом`якшують покарання, суд не вбачає.

Обставини, що обтяжують покарання, в обвинувальному акті не зазначені, тому судом не застосовуються.

Призначаючи покарання обвинуваченому у межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини цього ж кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке є кримінальним проступком, ті обставини, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, вчинив один епізод протиправної діяльності, має на утриманні двох малолітніх дітей, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, що свідчить про його відношення до скоєного, на спеціальних обліках не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність обставин, що пом'якшують покарання, та вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 з призначенням йому покарання в межах санкції частини 1 статті 49 КК України у вигляді штрафу.

Обвинувачений зазначив, що офіційно не працевлаштовангий, проте має дохід.

Суд вважає, що таке покарання сприятиме досягненню цілей кримінального судочинства, оскільки є для засудженого важким, але реальним для виконання. Вказане покарання, яке пов`язане з обмеженням майнових прав обвинуваченого, суд вважає достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішення цивільного позову, заявленого до обвинуваченого

На підставі частини 2 статті 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (частина 1 статті 129 КПК України).

Рішення за цивільним позовом суд приймає після того, як вирішить загальні питання щодо обвинувачення та визначення покарання. Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково, якщо в судовому засіданні були доведені підстави цивільного позову.

Згідно зі статтею 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, що завдана особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір шкоди прокурором обраховано правильно відповідно до Постанови КМУ від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу», а також відповідним висновком експертизи.

Таким чином, враховуючи те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена, а обставини, викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що позов прокурора в інтересах держави в особі Миронівської міської ради, є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню.

Мотиви суду щодо процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до пунктів 12-14 частини 1 статті 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Застосовані ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 28 квітня 2023 року заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що долучено до кримінального провадження як речові докази, підлягають скасуванню.

Питання про розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі статті 124 КПК України.

Згідно правил вказаної статті, вартість проведеної у кримінальному провадженні судової інженерно-екологічної експертизи, що документально підтверджена довідкою про процесуальні витрати щодо залучення експерта у кримінальному провадженні, підлягає відшкодуванню обвинуваченим.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України та статей 96-1, 96-2 КК України.

Згідно з положеннями частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, у тому числі, частиною 1 статті 249 КК України.

Таким чином, спеціальна конфіскація застосовується при вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України.

Частиною 1 статті 96-2 КК України визначені випадки застосування спеціальної конфіскації, зокрема у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У зв`язку із зазначеним, на підставі статей 96-1, 96-2 КК України, слід застосувати спеціальну конфіскацію - конфіскувати в дохід держави знаряддя вчинення кримінального правопорушення: знаряддя для риболовної ловлі «павук», яке було виготовлене та використане як знаряддя для вилову риби, та рибу, виловлену внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 96-1, 96-2, 100, 124, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Штраф підлягає сплаті на розрахунковий рахунок (IBAN) UA0010748, , МФО 899998, отримувач коштів ГУК у Київ.обл/Миронівська міс/21081100, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.).

Цивільний позов прокурора Обухівської окружної прокуратури до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Миронівської міської ради матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 81 277 (вісімдесят одна тисяча двісті сімдесят сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1911 (одна тисяча дев`ятсот одинадцять) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 28 квітня 2023 року.

Керуючись правилами статей 96-1, 96-2, 100 КПК України, застосувати спеціальну конфіскацію та після набрання вироком чинності конфіскувати у власність держави майно, яке зберігається в Управлінні державного агентства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області :

Знаряддя для ловлі риби «павук», яке складається з дерев`яної палиці, на одному із кінців якої прикріплена хрестовина з наявними чотирма металевими трубами, на кінці яких прикріплена сітка, виготовлена з прозорої ліски квадратної форми, яке було опечатано биркою № 2 з підписами понятих та пояснювальними написами;

Полімерну ємність білого кольору з вмістом риби: сорок сім риб породи коропові «карась», одна риба роду «судак», одна риба роду «йорж» та один річковий рак, яка була поміщена до поліпропіленового мішка білого кольору, який опечатано биркою № 1 з підписами понятих та пояснювальними написами.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1