Справа 756/5466/22 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3052/2023 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0000816 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця Полтавської області, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

засуджено за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і 5 місяців;

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 , 24 травня 2022 року, близько 19 години, перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, біля будинку 9-а, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, які виникли на ґрунті словесного конфлікту, діставши із сумки предмет, зовні схожий на ніж, умисно наніс удар в область живота ОСОБА_7 , чим заподіяв потерпілому колото-різану рану, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його суворості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом при призначенні покарання ОСОБА_9 не було враховано із належною повнотою його показання про те, що на місці події останній розцінював обстановку як таку, що загрожувала безпеці. Наведене, на переконання захисника свідчить про відсутність у ОСОБА_9 прямого умислу та бажання настання суспільно небезпечних наслідків. Крім цього, поза увагою суду залишилась позиція потерпілого ОСОБА_7 , який до ОСОБА_9 будь-яких претензій не мав та не наполягав на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням. Позиція сторони обвинувачення щодо призначення покарання, яка просила призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, також не була врахована судом. Призначаючи ОСОБА_9 покарання суд не у повній мірі врахував дані, що пом`якшували його покарання, зокрема факт щирого каяття ОСОБА_9 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Крім цього, без належного врахування суду залишились дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, має постійне місце проживання, не має негативних характеристик за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки. Просив вирок змінити в частині призначеного ОСОБА_9 покарання та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника та обвинуваченого, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

прокурора, який апеляційну скаргу захисника вважав необґрунтованою та просив залишити її без задоволення, а вирок без змін;

потерпілого, який апеляційну скаргу захисника підтримав та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги, відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність вироку в частині призначеного покарання, то вони не ґрунтуються як на матеріалах кримінального провадження, так і на вимогах закону.

Відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Цих вимог закону при призначенні ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції дотримався у повному обсязі.

Так, при вирішенні питання про покарання обвинуваченого суд першої інстанції врахував те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин. Судом у повній мірі були враховані дані про особу обвинуваченого, у тому числі і його характеристики, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. У якості обставини, яка пом`якшувала покарання ОСОБА_9 суд визнав його щире каяття, а у якості обставини, яка обтяжувала його покарання, суд визнав вчинення правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, призначаючи покарання обвинуваченому суд обґрунтовано врахував поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що він втік з місця події та позбувся знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Сукупність наведених обставин привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку із чим суд, із урахуванням положень як закону України про кримінальну відповідальність, так і з урахуванням кримінального процесуального закону призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і п`ять місяців, належним чином мотивувавши своє рішення. При цьому, суддя місцевого суду обґрунтовано прийшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_9 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства.

Із указаними висновками колегія суддів погоджується повною мірою.

Апеляційна скарга захисника не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом вироку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обставини, на які послався захисник у апеляційній скарзі судом першої інстанції при вирішенні питання про покарання були враховані із належною повнотою, що дало суду першої інстанції обґрунтовані підстави призначити обвинуваченому покарання, близьке до мінімальної межі санкції ч.1 ст. 121 КК України.

На думку колегія суддів, вид та розмір призначеного покарання відповідає як тяжкості вчиненого злочину, так і особі обвинуваченого. Призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і п`ять місяців є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для пом`якшення цього покарання колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги в частині існування обставин на місці події, які загрожували життю та здоров`ю обвинуваченого ОСОБА_9 є необґрунтованими.

Не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження також і доводи апеляційної скарги в частині наявності обставини, яка з огляду на положення ч.1 ст.66 КК України пом`якшувала покарання обвинуваченого ОСОБА_9 - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Повідомлення останнім місцезнаходження знаряддя злочину, об`єктивно було обумовлено іншими чинниками, як то його викриття правоохоронними органами, наявність свідків злочину, тощо.

Належних доводів для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання шляхом застосування ст. 75 КК України захисником у апеляційній скарзі не наведено і підстав для цього у ході апеляційного розгляду не встановленою. Це указує на необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_9 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_9 протягом того ж часу з моменту вручення йому копії даної ухвали.

СУДДІ

___________________ _______________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4