Справа № 461/9022/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1339/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25 жовтня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 з визначенням розміру застави

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25.10.2023 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 23.12.2023 року з визначенням застави в розмірі 161040 гривень з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір визначеної застави до 20 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник вказує, що стороною обвинувачення не доведено наявність заявлених в кримінальному провадженні ризиків відносно підозрюваного ОСОБА_7 , не досліджено особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, здійснює догляд за престарілими батьками цивільної дружини, з якими разом проживає, останній не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування та суду, виконував та планує виконувати свої процесуальні обов`язки, повідомив всі обставини скоєного ним правопорушення. На переконання сторони захисту, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання можливим ризикам в цьому кримінальному провадженні.

Також захисник вказує, що визначений розмір застави слідчим суддею є надто непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 , при цьому такий не співвіднесений з майновим станом ОСОБА_7 та розміром винагороди за виготовлення документів.

При апеляційному розгляді захисник підтримав подану апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви, натомість прокурор заперечив апеляційну скаргу сторони захисту та наведені в ній мотиви та вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, оскаржувану ухвалу слідчого судді, доводи апеляційних скарги сторони захисту та обвинувачення, пояснення сторін обвинувачення та захисту, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно зі змістом вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, відповідно до частини четвертої вказаної статті, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, відповідно до змісту ч.5 ст.132, ч.1 ст.184, ч.3 ст.199 КПК України саме на сторону обвинувачення, покладено обов`язок доведення існування обставин для застосування чи продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України» та рішеннях від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою». Тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332. ч. 3 ст. 358 КК України, яка повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слідчий суддя встановила обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, зокрема й наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або сховати речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, обираючи підозрюваному найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею хоч і встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

Водночас, при апеляційному розгляді встановлено наступні обставини, які дають можливість застосувати до підозрюваного інший більш м`який запобіжний захід.

На думку колегії суддів, при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею не дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішеннях ЄСПЛ «Летелье проти Франції», «Мамедова проти Росії» та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України».

Відтак, враховуючи обставини кримінального провадження, в якому підозрюється ОСОБА_7 , особу підозрюваного, який раніше не судимий, наявність міцних соціальних зв`язків, зокрема те, що він проживає з цивільною дружиною та її престарілими батьками, за якими здійснює догляд, має постійне місце проживання, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надмірно суворим, а тому до останнього доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 25 жовтня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 з визначенням розміру застави скасувати.

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 23 грудня 2023 року включно.

На підставі ст.194 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_7 наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду на першу вимогу;

2) не відлучатися з місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання цієї ухвали покласти на слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , а контроль за виконанням - на прокурорів в кримінальному провадженні ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ..

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: