Провадження № 1-кп/643/271/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002897 від 03.05.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

25.04.2023 до Московського районного суду м. Харкова з Октябрського районного суду м.Полтави надійшли матеріали кримінального провадження № 0002897 від 03.05.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Верховного Суду від 23.03.2023 було постановлено кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 передати з Октябрського районного суду м.Полтави до Московського районного суду м.Харкова для розгляду.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 підтримано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке подавалося 21.01.2020 під час розгляду справи попереднім складом суду, та міститься на а.с. 100-102 (том 1). В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що затверджений акт не відповідає положенням ст.291 КПК України. Захисник вважає, що обвинувальний акт в частині фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, які прокурор вважає встановленими, не містить повного розкриття об`єктивної та суб`єктивної сторін кримінального правопорушення. Так, в обвинувальному акті зазначається, що особлива зухвалість обвинуваченого полягає у завданні тілесних ушкоджень потерпілому та в тому, що ОСОБА_6 є особою похилого віку. Водночас, зі змісту ст. 296 КК України вбачається, що об`єктивна сторона вказаного злочину полягає у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. У сформульованому обвинуваченні значиться про нібито мотив особисті неприязні стосунки обвинуваченого і потерпілого на ґрунті висловлених потерпілим зауважень, що виключає кваліфікацію за ст. 296 КК України. Зазначені суперечності обмежують обвинуваченого у правах, передбачених ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Захисник вважає, що суд позбавлений можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення. Посилання у обвинувальному акті на джерела доказів (висновок експертизи) є намаганням прокурора вплинути на прийняття судом рішення на стадії підготовчого провадження. Захисник зауважує, що суд може повернути обвинувальний акт не тільки з підстав порушень вимог, передбачених ст. 291 КПК України, а й інших норм КПК, якщо ці недоліки є такими, що унеможливлюють призначення справи до розгляду. Захисник звернув увагу на відсутність у реєстрі відомостей щодо оголошення підозри обвинуваченому.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення прокурору відсутні. Прокурор зазначає, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення. Крім того, прокурор зазначає, що дане клопотання захисника вже розглядалося судом з прийняттям рішення про відмову у його задоволенні, тому підстав для його повернення прокурору нема та кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, перевіривши обвинувальний акт, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення зокрема про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно з ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже, при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначена обставина, відповідно до положень ст. 291 КПК України, не може бути підставою для висновку суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту в зазначеному кримінальному провадженні при викладені фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення стосовно ОСОБА_5 прокурором зазначено ті обставини вчинення злочину, які він вважає встановленими.

Аналізуючи зміст ч. 2 ст. 291 КПК України слід зазначити, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення») та формулювання обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

При цьому, важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Отже, фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

За таких обставин, визнати обґрунтованими наведені мотиви захисника суд не може, оскільки встановлення відповідності зазначених в обвинувальному акті відомостей не належить до повноважень суду під час підготовчого судового засідання та, в розумінні вимог ст. 291 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків.

В будь-якому випадку зазначене формулювання наперед не має значення для суду, оскільки вказані обставини в обвинувальному акті, мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті, а прокурор має право змінювати обвинувачення під час судового розгляду, що передбачено положеннями ч. 2 ст. 337 КПК України, які надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

Зазначені захисником недоліки щодо реєстру досудового розслідування також не є підставою для повернення обвинувального акту, адже відповідно до п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Так, у ч. 4 ст. 291 КПК України законодавець визначає перелік документів (п.п.1-5), які додаються до обвинувального акта. Додатки до обвинувального акта, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування, як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

На думку суду, обвинувальний акт складено повністю згідно із нормами КПК України, а доводи захисника обвинуваченого не доводять наявність підстав для повернення обвинувального акта прокурору.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. 291,314-316 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений 20 жовтня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1