Справа № 487/3291/23
Провадження № 1-кс/487/3722/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.03.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.03.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. В ході досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зібраними в ході досудового розслідування доказами доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває за межами території України та оголошений у міжнародний розшук. Крім того, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Вищевикладене підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь - яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на сьогоднішній день здійснюються заходи для встановлення місцезнаходження та вилучення документів, які стосуються протиправної діяльності ОСОБА_6 , з метою подальшого визнання їх речовими доказами та проведення з ними судових експертиз. Перебуваючи на волі останній може знищити чи сховати дані документи. Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, оскільки на сьогоднішній день ще не допитано всіх свідків по кримінальному провадженню, встановлюється їх місцезнаходження, крім того, свідки, які допитані у провадженні можуть бути знайомі з ОСОБА_6 , тому перебуваючи на волі, підозрюваний може на них незаконно впливати з метою не надавати свідчення або змінити раніше надані свідчення, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки та виконання обов`язків підозрюваного, а вільно пересуваючись підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню й іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 12.10.2021 залишено без змін вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.02.2021, відповідно до якого ОСОБА_6 засуджено до 2 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком. Крім того, 20.06.2022 до суду направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. З огляду на викладене, наявні підстави для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч. 6 ст.193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 17.03.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

За версією сторони обвинувачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.09.2022, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

З цією метою, будучи обізнаним, що військові адміністрації наділені повноваженнями виносити розпорядження про дозвіл громадянам (в тому числі і військовозобов`язаним) на виїзд за межі України для перевезення гуманітарної допомоги, не маючи на меті здійснення будь-якої благодійної діяльності чи надання будь кому гуманітарної допомоги, вирішив створити громадську організацію таким чином почав створювати умови до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

21.09.2022, знаходячись за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Дальник, вул. Дружби, 126, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, в супереч інтересам суспільства та держави, для забезпечення організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, створюючи для цього відповідні передумови, звернувся до Дальницької сільської ради, Одеської міської ради з заявою про реєстрацію юридичної особи - Благодійна організація «Благодійний Фонд «Наші Герої», , адреса реєстрації: місто Одеса, вул. Шкодова гора, 3, директором та засновником якого зазначив ОСОБА_6 , яка була задоволена та 21.09.2022 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була зареєстрована вказана благодійна організація.

Так, у відповідності до рішення засновника від 19.09.2022 № 19/09/22 (далі рішення) створена Благодійна організація «Благодійний Фонд «Наші герої». У відповідності до рішення п. 5 Рішення директором Благодійної організації «Благодійний Фонд «Наші герої» призначено ОСОБА_6 .

Відповідно до п 1.7 статуту Благодійної організації «Благодійний Фонд «Наші Герої» (далі Статуту), затвердженого Рішенням від 19.09.2022 Фонд має право укладати договори (контракти), набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді. Фонд має самостійний баланс, печатку з власним найменуванням, штампами, які затверджуються правлінням та реєструються в установленому чинним законодавством порядку, поточний, валютний та інші рахунки в банківських установах.

У відповідності до п. 1.8 Статуту фонд має своє майно та може укладати відповідно за напрямками своєї діяльності договори.

Згідно з п. 5.3.1 Статуту Директор фонду є одноособовим, постійно діючим виконавчим органом Фонду. У відповідності до п. 5.3.3 Статуту директор фонду в межах своєї компетенції: розглядає та затверджує кошториси витрат на фінансування програм фонду, здійснює виконання рішень Загальних зборів учасників, здійснює загальне керівництво поточною діяльністю фонду, приймає на роботу та звільняє з роботи працівників штатного апарату фонду, видає накази, укладає угоди, видає доручення від імені фонду, здійснює оперативне управління майном і коштами фонду, представляє інтереси фонду в відносинах з іншими особами.

Отже, в період з 21.09.2022 року ОСОБА_6 постійно обіймав посаду в установі пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, тобто згідно з положеннями ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи на шкоду територіальній цілісності, недоторканості та суверенітету держави, 21.11.2022 ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою отримання засобів для незаконного переправлення осіб через державний кордон України, підготував та направив лист обґрунтування № 1 на ім`я начальника Херсонської обласної адміністрації щодо надання дозволу на виїзд за межі України в період часу з 22.11.2022 по 22.12.2022 громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання гуманітарної допомоги в місті Вроцлав, республіка Польща.

22.11.2022 т.в.о. начальника обласної військової адміністрації ОСОБА_8 , який не був обізнаним у злочинному умислі ОСОБА_6 щодо незаконного переправлення через кордон України осіб, у яких немає на меті повернутись у встановлений строк та завезти будь яку гуманітарну допомогу, виніс розпорядження № 295 про надання дозволу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період часу з 22 листопада по 22 грудня 2022 року дозволу на тимчасовий виїзд за межі території України та направив до Державної прикордонної служби України листа № 01-01-71-4648/0/22/314 про надання дозволу останньому на тимчасовий виїзд за кордон України.

Усунувши перешкоди для виїзду за закордон, шляхом надання у листі БО «БФ Наші Герої» від імені ОСОБА_6 недостовірних відомостей про начебто бажання завезти гуманітарну допомогу, останній організував незаконний перетин державного кордону Україні громадянином ОСОБА_7 , який 24.11.2022 року о 18:26 годин, знаходячись у пункту пропуску «Грушів», виїхав за межі України та відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.04.2023 №91-17351/18/23, не повернувся на територію України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно на шкоду територіальній цілісності, недоторканості та суверенітету держави, ОСОБА_6 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 13.12.2022 підготував та направив від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Наші Герої» на начальника Херсонської обласної військової адміністрації лист-обґрунтування від 13.12.2022 № 3 щодо надання дозволу на виїзд за межі України волонтеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За результатами розгляду вказаного листа в.о. начальника Херсонської обласної військової адміністрації ОСОБА_9 , який не був обізнаним у злочинному умислі ОСОБА_6 щодо незаконного переправлення через кордон України осіб, у яких немає на меті повернутись у встановлений строк на територію України та завезти будь яку гуманітарну допомогу, 22.12.2022 виніс розпорядження № 385 про надання дозволу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасовий виїзд за межі території України у період часу з 22 грудня 2022 року по 20 січня 2023 року та направив до Державної прикордонної служби України листа № 01-01-71-5387/1/22/314 про надання дозволу останньому на тимчасовий виїзд за кордон України.

Усунувши перешкоди для виїзду за закордон, шляхом надання у листі

БО «БФ Наші Герої» від свого імені недостовірних відомостей про начебто бажання завезти гуманітарну допомогу, ОСОБА_6 організував собі незаконний перетин державного кордону, в результаті чого 24.12.2022 року о 17:58 годин, знаходячись у пункту пропуску «Краківець», виїхав за межі України та відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.04.2023 № 91-17351/18/23, не повернувся на територію України.

11.07.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, вчиненні щодо кількох осіб, повторно, службовою особою з використанням службового становища.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

- листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.05.2023 №8/1/1318, відповідно до якого ОСОБА_6 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , як військовозобов`язаний, можливість користуватись правом на виїзд за межі України під час здійснення заходів мобілізації людських та транспортних ресурсів не отримував;

- листом Херсонської обласної військової адміністрації від 09.03.2023 №01-01-66-1496/0/23/47, додатком до якого надано флеш-карту з електронними файлами на 623 арк. з даними військовозобов`язаних осіб, які з 24.02.2022 виїжджали за межі України через внесення відомостей про особу, яка виїжджає до інформаційної системи «Шлях»;

- протоколом огляду від 07.07.2023 карти пам`яті, отриманої з Херсонської обласної військової адміністрації, в ході проведення якого виявлено файли зі зверненнями БО «БФ «Наші Герої» від 21.11.2022 №1 щодо надання дозволу на виїзд за кордон волонтеру ОСОБА_7 та від 13.12.2022 №3. щодо надання дозволу на виїзд за кордон волонтеру ОСОБА_6 за підписами директора Благодійної організації ОСОБА_6 з відповідними розпорядженнями та листами на Державну прикордонну службу;

- листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.04.2023 № 91-17351/18/23 24.12.2022 року, відповідно до якого 24.11.2022 року о 18:26 годин, ОСОБА_7 , знаходячись у пункту пропуску «Грушів», виїхав за межі України та не повернувся на територію України, а також 24.12.2022 року о 17:58 годин, ОСОБА_6 , знаходячись у пункту пропуску «Краківець», виїхав за межі України та не повернувся на територію України;

- протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 23.06.2023, відповідно до якого в юридичному Департаменті Одеської міської ради вилучено реєстраційну справу БО «БФ «Наші Герої» №2377;

- показами свідка ОСОБА_10 , яка показала, що з 1974 року проживає в будинку АДРЕСА_1 та обрана старшою даного будинку, ОСОБА_6 у даному будинку не проживає, ніколи такого не бачила, про перебування будь якої благодійної організацією за цією адресою ніколи не чула;

- показами свідка ОСОБА_11 , який, обіймаючи посаду начальника відділу повітряного, водного транспорту та сфери зв`язку Департаменту інфраструктури ХОВА, опрацьовував листи БО «БФ «Наші Герої» та готував проекти рішень щодо надання дозволу на виїзд за кордон України ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;

- показами свідка ОСОБА_12 , яка, обіймаючи посаду начальника Управління діловодства та доступу до публічної інформації апарату ХОВА, показала, що лист БО «БФ «Наші Герої» від 21.11.2022 №1 надійшов з електронної пошти благодійної організації на електронну пошту ХОВА та зареєстровано в журналі за №5738/0-22/01-01-71 від 29.11.2022.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 2 ст. 332 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Допитані в якості свідків сусіди ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що як їм відомо, ОСОБА_6 знаходиться за межами України, у Європі.

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 14.04.2023 № 91-17351/18/23, ОСОБА_6 24.12.2022 року о 17:58 годин, знаходячись у пункту пропуску «Краківець», виїхав за межі України та до теперішнього часу не повернувся.

У зв`язку з неможливістю встановлення місцезнаходження підозрюваного та наявністю достатніх підстав вважати, що останній перебуває за межами території України, 11.07.2023 екземпляр повідомлення про підозру разом з повістками про необхідність явки до СУ ГУНП в Херсонській області, за адресою тимчасового місця дислокації: м. Миколаїв, вул. Спаська, 39-а, на 11:00 год. 14, 15 та 17 липня 2023 року направлено поштовим зв`язком на ім`я ОСОБА_6 за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 , другий екземпляр з повістками залишено в ході обшуку за вказаною адресою, а також третій екземпляр вручено сусідці ОСОБА_15 для передачі останньому, крім того, вручення повідомлення про підозру здійснено шляхом опублікування в засобах масової інформації у відповідному розділі газети «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 15.09.2023.

Таким чином, підозрюваного ОСОБА_6 належним чином повідомлено про час, дату та місце проведення слідчих (розшукових) дій, але останній за викликами не прибув та ухиляється від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуває за межами України, встановити його точне місцезнаходження не надається можливим.

Окрім цього, 11.07.2023 за місцем реєстрації та проживання підозрюваного ОСОБА_6 проведено обшук, за результатом якого не виявлено останнього та його дружини, що також підтверджує вищевказану інформацію.

10.08.2023 ОСОБА_6 оголошено у розшук та у міжнародний розшук.

16.08.2023 після встановлення мобільного телефону підозрюваного ОСОБА_6 , на мобільний телефон НОМЕР_1 через додаток WhatsApp направлено відскановані пам`ятку про права та обов`язки підозрюваного, повідомлення про підозру, постанову про оголошення розшуку особи та зупинення досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, зібраними в ході досудового розслідування доказами доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває за межами території України та оголошений у міжнародний розшук, крім того ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 332 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь - яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на сьогоднішній день здійснюються заходи для встановлення місцезнаходження та вилучення документів, які стосуються протиправної діяльності ОСОБА_6 , з метою подальшого визнання їх речовими доказами та проведення з ними судових експертиз. Знаходячись на свободі останній може знищити чи сховати дані документи.

Також прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання винуватим у вчиненні якого підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. ОСОБА_6 є громадянином України, народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Миколаєві Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку. Відтак, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України суд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 КПК України, строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 197, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.03.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147.

Після затримання ОСОБА_6 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 29.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1