ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/298/24 Справа № 202/460/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника

арештованого майна, захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , який діє у інтересах власника майна ОСОБА_8 , поданою на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 січня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 06 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 січня 2024 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна, яке подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 06 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та накладено арешт на автомобіль «Subaru Іmpreza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , із забороною його відчуження, розпорядження та користування, з метою забезпечення збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2023 до ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що невстановлені особи 23.10.2023 близько 19.00 год., заволоділи транспортним засобом заявника, а саме автомобілем марки «Subaru Іmpreza» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований поблизу буд. № 129 розташованого по пр. Слобожанському в м. Дніпро.

В ході допиту потерпілого ОСОБА_10 , встановлено що 04.11.2023 йому стало відомо, що належний йому автомобіль «Subaru Impreza», vin НОМЕР_3 , було перереєстровано на нові державні номери, а саме: НОМЕР_4 , однак яким чином йому невідомо, оскільки будь-які договори, розписки чи інші документи зі своєю згодою або дозволом він не підписував.

06.01.2024, слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, винесено постанову про оголошення в розшук транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Subaru Impreza», vin НОМЕР_3 д.н.з НОМЕР_4 , попередній д.н.з НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_8 .

Надалі, 06.01.2024, о 14.20 год., поблизу буд. № 7 А розташованого по бульвару Рубіновому в м. Дніпро, працівниками ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, було виявлено транспортний засіб марки «Subaru Impreza», vin НОМЕР_3 д.н.з НОМЕР_4 , попередній д.н.з НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_8 , р.н.

06.01.2024, слідчим винесено постанову про визнання автомобіля марки «Subaru Impreza», vin НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_4 , попередній д.н.з НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_8 речовим доказом.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що автомобіль марки «Subaru Impreza», vin НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , попередній реєстраційний номер НОМЕР_5 є об`єктом ймовірних кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим, зважаючи специфіку та обставини кримінального правопорушення, вбачається, що органом досудового розслідування достатнім чином обґрунтовано те, що вилучений транспортний засіб має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки зберігає або несе на собі сліди скоєного правопорушення чи відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування. На переконання слідчого судді, даний транспортний засіб повністю відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Зважаючи стадію кримінального провадження, обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що наразі існують обставини, які підтверджують можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, тому на момент розгляду клопотання доцільною є заборона відчуження, користування та розпорядження вищевказаним майном.

На ухвалу слідчого судді представник власника арештованого майна захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 січня 2024 року та постановлення нової ухвали, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000021 від 06 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Зазначає про те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що висновки зазначені в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт зазначає про те, що ОСОБА_10 володів на праві власності двома транспортними засобами: автомобілем «Subaru Іmpreza» державний номерний знак НОМЕР_1 та «Citroen Xantia» державний номерний знак НОМЕР_6 , однак 23.10.2023 року став потерпілою особою, яка під погрозою застосування фізичної сили всупереч своєї волі позбавлена права користування на належне йому майно, тобто один транспортний засіб. Крім того, після вчинення щодо ОСОБА_10 кримінального правопорушення останній не звертався до правоохоронних органів, як у день вчинення кримінального правопорушення, так і в день отримання інформації про перереєстрацію транспортного засобу 04.11.2023 року, що свідчить про обізнаність ОСОБА_10 про нового власника транспортного засобу та місце його знаходження.

Захисник вказує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 транспортний засіб «Subaru Іmpreza» державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстрований на ім`я ОСОБА_11 . Дана обставина підтверджує факт того, що ОСОБА_10 ніякого відношення до автомобіля на момент вчинення кримінального правопорушення не мав.

Також, у відповідності до договору комісії №7612/23/1/001092 від 01.11.2023 року ОСОБА_12 поклав на себе обов`язки вчинення комісійного правочину продажу транспортного засобу в порядку та умовах вищевизначеним договором комісії. На підставі даного договору між ОСОБА_13 (комісіонер) та ОСОБА_8 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу 7612/23/1/001092 від 02.11.2023 року та 04.11.2023 року ОСОБА_8 було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 в якому вона зазначена як власник даного транспортного засобу.

Показання ОСОБА_10 , на переконання захисника, є досить суперечливими та такими, що не відповідають поведінці осіб у тотожних справах. Потерпілий не вказує на підставі чого у останнього у користуванні перебував транспортний засіб та з яких причин останній звернувся до правоохоронних органів лише зі спливом трьох місяців з моменту вчинення правопорушення. Крім того, слідчим суддею не було з`ясовано питання з приводу тривалого часу не звернення до правоохоронних органів.

На думку апелянта підстава необхідності накладення арешту на майно зазначена у клопотанні старшого слідчого не відповідає завданням кримінального провадження, оскільки ОСОБА_8 є власницею транспортного засобу «Subaru Іmpreza» державний номерний знак НОМЕР_1 та використовує його щоденно.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.173 КПК України визначено, що разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Однак слідчим суддею даних вимог законодавства враховано не було.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_7 повністю підтримав доводи поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати і відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна;

- прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження про розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 2 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів. При цьому у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу, тобто матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

Так, розглянувши клопотання старшого слідчого про арешт майна та задовольнивши його, слідчий суддя дійшов цілком обґрунтованого висновку, що арешт повинен бути накладений на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, що в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, вимогам кримінального процесуального закону та належним чином умотивовано в ухвалі, оскільки при вирішенні зазначеного вище питання були дотримані вимоги ст. 170-173 КПК України, з`ясовані і досліджені всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме наявність правової підстави для арешту цього майна, можливість використання арештованого майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Апеляційним переглядом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000021, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2024, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2023 до ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшла заява від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невстановлені особи 23.10.2023 близько 19.00 год., заволоділи транспортним засобом заявника, а саме автомобілем марки «Subaru Іmpreza» д.н.з НОМЕР_1 , який був припаркований поблизу буд. № 129 розташованого по пр. Слобожанському в м. Дніпро.

В ході допиту потерпілого ОСОБА_10 , встановлено що 21.10.2023 він познайомився з раніше невідомою дівчиною в соціальній мережі, «Вконтакте», яка була підписана під псевдонімом « ОСОБА_14 », на вигляд близько 21-22 роки, зріст близько 170 см., плотної тіло будови, волосся чорного кольору довге, після чого останні декілька днів спілкувалися в соціальній мережі. 23.10.2023 року «Мелена» запропонувала ОСОБА_10 приїхати до неї за місцем проживання, та вказала адресу, а саме: АДРЕСА_1 . Так о 19:00 годині у вищевказаний день, ОСОБА_10 приїхав за вказаною адресою, на належному йому автомобілі марки «Subaru Impreza» д.н.з НОМЕР_1 та припаркував його біля магазину «Дніпро - М», надалі пішов до під`їзду, підійшовши до під`їзду він набрав в «домофон» номер квартири АДРЕСА_2 , та «Мелена» відчинила йому двері. Піднявшись на 9 поверх, « ОСОБА_14 » запросила ОСОБА_10 до приміщення квартири, та зачинила вхідні двері, після чого « ОСОБА_14 » направилась до приміщення кухні, а ОСОБА_10 в свою чергу залишився в коридорі де в цей час, він побачив як відкрились вхідні двері вбиральні та з неї вийшли двоє невідомих йому чоловіків, один з чоловіків був худорлявої статури, зріст близько 180 см., на вигляд близько 20 років, другий чоловік середньої статури, зріст близько 170 см., з бородою, на вигляд близько 25 років, як йому стало пізніше відомо його звали ОСОБА_15 . Після чого чоловік на ім`я ОСОБА_15 побачив у ОСОБА_10 ключі запалювання від автомобіля, та під погрозою фізичною розправою, забрав у нього ключі запалювання від автомобіля, Надалі ОСОБА_15 передав ключі запалювання від автомобіля «Мелені» та вона одразу пішла до автомобіля, відкрила його та забрала гаманець належний ОСОБА_10 , в якому знаходились, паспорт громадянина України, ідентифікаційний код та військовий квиток на його ім`я, технічний паспорт на автомобіль Subaru Impreza» д.н.з НОМЕР_1 та технічний паспорт на автомобіль «citroenxantia», д.н.з НОМЕР_6 . В цей час ОСОБА_10 знаходився в приміщенні квартири, а ОСОБА_15 з іншим хлопцем почали оглядати гаманець ОСОБА_10 , та виявили ще один технічний паспорт на інший автомобіль «citroenxantia» д.н.з НОМЕР_6 , після чого запитали у ОСОБА_10 де цей автомобіль, він в свою чергу розповів що він знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем його проживання. Після чого ОСОБА_15 сказав щоб вони всі разом поїхали за другим автомобілем. Так останні пішли до автомобіля «Subaru Impreza», ОСОБА_15 та дівчина « ОСОБА_14 » сіли з переду, а другий хлопець сів разом із ОСОБА_10 на заднє сидіння, та вони всі разом поїхали за місцем проживання ОСОБА_10 . Приїхавши за адресою: м. Дніпро, вул. Лісова 6, ОСОБА_10 сів за кермо автомобіля «citroenxantia» д.н.з НОМЕР_6 , а другий хлопець сів з боку. ОСОБА_15 та дівчина « ОСОБА_14 » поїхали на автомобілі «Subaru Impreza», ОСОБА_10 разом з іншим чоловіком поїхав за ними. Надалі останні приїхали на парковку ресторану «McDonald`s» який розташований за адресу: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 2б. Після чого в салон автомобілю де перебував ОСОБА_10 сів ОСОБА_15 та забрав у нього технічний паспорт на автомобіль «Subaru Impreza». Надалі ОСОБА_15 пішов у невідомому йому напрямку та приблизно через 10 хвилин повернувся та віддав йому всі документи, окрім технічного паспорту на автомобіль «Subaru Impreza». Після чого ОСОБА_15 , «Мелена» та третій чоловік сіли до автомобіля марки «Subaru Impreza», та поїхали у невідомому напрямку, ОСОБА_10 в свою чергу направився за місцем проживання.

Також ОСОБА_10 доповнив, що 04.11.2023 йому стало відомо, що належний йому автомобіль «Subaru Impreza», vin НОМЕР_3 , було перереєстровано на нові державні номери, а саме: НОМЕР_4 , однак яким чином йому невідомо, оскільки будь-які договори, розписки чи інші документи зі своєю згодою або дозволом він не підписував.

06.01.2024, слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, винесено постанову про оголошення в розшук транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Subaru Impreza», vin НОМЕР_3 д.н.з НОМЕР_4 , попередній д.н.з НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_8 .

Надалі, 06.01.2024, о 14.20 год., поблизу буд. № 7 А розташованого по бульвару Рубіновому в м. Дніпро, працівниками ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, було виявлено транспортний засіб марки «Subaru Impreza», vin НОМЕР_3 д.н.з НОМЕР_4 , попередній д.н.з НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_8 , р.н.

В подальшому, 06.01.2024, у період часу з 14:20 год. до 15:00 год., в присутності ОСОБА_10 , слідчим СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, проведено огляд ділянки місцевості розташованої поблизу буд. № 7 А по бульвару Рубіновому в м. Дніпро, в ході якого вилучено автомобіль марки «Subaru Impreza», vin НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_4 , попередній д.н.з НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_8 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , та який поміщено на зберігання до майданчику ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння 6.

06.01.2024, слідчим винесено постанову про визнання автомобіля марки «Subaru Impreza», vin НОМЕР_3 , д.н.з НОМЕР_4 , попередній д.н.з НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_8 речовим доказом.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вилученого в майна, яке належить ОСОБА_8 , оскільки на даний час існує реальна необхідність в забезпеченні збереження цього майна, як речового доказу у кримінальному провадженні №0000021 від 06 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_10 не є власником автомобіля «Subaru Іmpreza» д.н.з НОМЕР_1 , у зв`язку з чим даний транспортний засіб не відповідає критеріям речових доказів а також доводи в частині не доведеності необхідності накладення арешту на вищезазначене майно, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі слідства є підстави для обґрунтованого припущення, що автомобіль «Subaru Іmpreza» державний номерний знак НОМЕР_1 безпосередньо стосується предмета розслідування, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає правові підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Аналізуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права осіб, які володіють, користуються і можуть розпоряджатись даним майном, враховуючи їх приватні та суспільні інтереси.

Зокрема, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна колегія суддів враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме:

а) чи є втручання законним;

б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині тривалого часу звернення із заявою про вчинене кримінальне правопорушення слід зазначити наступне. Кримінальним процесуальним кодексом України прямо не встановлено граничних строків подання заяви про вчинення кримінального правопорушення. До правоохоронних органів можна звертатися з повідомленням про злочин в будь-який час і після спливу будь-якого строку після події злочину.

У сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на зазначене у клопотанні прокурора майно, діяв у спосіб та в межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 з цього приводу є необґрунтованими.

Колегія суддів не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 січня 2024 року про накладення арешту на майно, автомобіль «Subaru Іmpreza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000021 від 06 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та такою, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4