Справа № 645/6037/23
Провадження № 1-кс/645/61/24
УХВАЛА

Іменем України

08 січня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП№2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001521 від 29.10.2023, за ознаками кримінального правлопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ ВП№2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта ОСОБА_3 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001521 від 29.10.2023 на майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код платника податків: НОМЕР_1 ), а саме: автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 від 21.11.2018 р., об`єм двигуна 1568, червоного кольору,1982 р.в., , № двиг. 5; № куз. НОМЕР_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту психотропних речовин, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленому місці та у невстановлений період часу, але не пізніше 15:00 години 29 жовтня 2023 року, дізнався через месенджер «Телеграм» у невстановленої (невстановлених) під час досудового розслідування особи (осіб) місце зберігання психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Надалі він не пізніше 15:00 години 29.10.2023 року направився до місця зберігання вказаної психотропної речовини, а саме в район «Комунального ринку» в місті Харкові. Приїхавши за вказаною адресою на власному автомобілі марки ВАЗ «21051», р.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_5 зі схованки в землі забрав пакунок всередині якого знаходилася невстановлена кількість поліетиленових згортків з порошкоподібною речовиною.

Таким чином, ОСОБА_5 , виконав всі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети щодо незаконного придбання з метою збуту психотропної речовини.

У подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, помістив пакунок з ними до кишені одягненої на ньому куртки та на вищевказаному автомобілі поїхав розкладати «закладки» з психотропною речовиною, тим самим став їх зберігати при собі та перевозити.

В подальшому 29.10.2023 приблизно о 15 годині 30 хвилин протиправні злочинні дії ОСОБА_5 , пов`язані з незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням психотропних речовин з метою збуту, були припинені на законних підставах співробітниками УПП в Харківській області ДПП за адресою: м. Харків, вулиця Драгоманова, 16.

Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений вище період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети щодо незаконного придбання, перевезення та зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах.

29.10.2023 в період часу з 17:35 до 19:45 години в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , проведеного під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено 15 розфасованих полімерних згортків, всередині яких знаходиться порошкоподібна речовина, яка є психотропною речовиною.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

29.10.2023 року ОСОБА_5 було затримано у порядку ст.208 КПК України.

30.10.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

Необхідність накладення арешту обумовлена метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення підозрюваним ОСОБА_5 даних кримінального правопорушення, до моменту закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню та у зв`язку із можливістю здійснення спеціальної конфіскації.

Слідча до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд даного клопотання за її відсутності, просила клопотання задовольнити.

В клопотанні слідча просить розгляд даного клопотання проводити без виклику особи, у володінні якої знаходяться майно.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться, за клопотанням слідчого, ОСОБА_5 не викликався.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 знаходяться матеріали кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2023 року № 0001521 , за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 29.10.2023 року за адресою: м. Харків, вул. Драгоманова, 16 було виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі розфасовані згортки з наркотичною речовиною з метою збуту (ЄО № 13425).

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту психотропних речовин, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленому місці та у невстановлений період часу, але не пізніше 15:00 години 29 жовтня 2023 року, дізнався через месенджер «Телеграм» у невстановленої (невстановлених) під час досудового розслідування особи (осіб) місце зберігання психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Надалі він не пізніше 15:00 години 29.10.2023 року направився до місця зберігання вказаної психотропної речовини, а саме в район «Комунального ринку» в місті Харкові. Приїхавши за вказаною адресою на власному автомобілі марки ВАЗ «21051», р.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_5 зі схованки в землі забрав пакунок всередині якого знаходилася невстановлена кількість поліетиленових згортків з порошкоподібною речовиною. У подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, помістив пакунок з ними до кишені одягненої на ньому куртки та на вищевказаному автомобілі поїхав розкладати «закладки» з психотропною речовиною, тим самим став їх зберігати при собі та перевозити.

29.10.2023 року ОСОБА_5 було затримано у порядку ст.208 КПК України.

30.10.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Окрім цього, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з доданих до клопотання доказів, згідно відомостей регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 від 21.11.2018 р., об`єм двигуна 1568, червоного кольору,1982 р.в., № двиг. НОМЕР_6 ; № куз. НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява № 47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до п.п. 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Всі інші питання: фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, доведено, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що у разі не прийняття рішення про заборону розпоряджатися вищевказаним нерухомим та рухомим майном може призвести до втрати відповідного майна (зміни власника даного майна), що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення даного злочину з боку підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код платника податків: НОМЕР_1 ), а саме:

- Автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 від 21.11.2018 р., об`єм двигуна 1568, червоного кольору,1982 р.в., , № двиг. 5; № куз. НОМЕР_4 .

Виконання ухвали доручити ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області та Немишлянській окружній прокуратурі м. Харкова.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя