Номер провадження: 11-сс/813/1758/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю представника заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.10.2023, якою повернуто скаргу представника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 28.09.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 27, 365 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що подана представником ОСОБА_6 скарга не підлягає розгляду в межах територіальної юрисдикції Київського райсуду м. Одеси, оскільки офіційна адреса ТУ ДБР територіально знаходиться в м. Миколаєві по вул. Пограничній 9, тобто зазначений орган досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Заводського райсуду м. Миколаєва.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки:

- слідчий суддя вийшов за межі наданих йому законом повноважень та постановив ухвалу, яка не передбачена нормами КПК України, зокрема, про повернення скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про кримінальне правопорушення вже після відкриття провадження, при цьому, повинен був розглянути скаргу по суті та постановити рішення відповідно до вимог ст. 307 КПК України;

- слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставин, зокрема, чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази щодо наявності в діяннях особи складу кримінального правопорушення.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, натомість, подав до суду заяву про проведення апеляційного розгляду без його участі, обґрунтовуючи її процесуальною зайнятістю, в якій також заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи неявку прокурора в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснювати без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника ОСОБА_6 , який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Так, положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною ч. 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

На підставі аналізу змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає вимогам зазначених норм закону та слідчий суддя належним чином мотивував своє рішення, при цьому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу апелянта на наступне.

Відповідно до аналізу змісту поданої до слідчого судді скарги вбачається, що представник ОСОБА_6 звернувся до Київського райсуду м. Одеси в інтересах заявника ОСОБА_7 зі скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 28.09.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 27, 365 КК України (а.с. 1-2).

В поданій скарзі представник ОСОБА_6 просив зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві протягом 1-го робочого дня з моменту отримання ухвали слідчого судді внести до ЄРДР відомості, розпочати досудове розслідування в кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 27, 365 КК України, визнавши ОСОБА_7 потерпілим, про що надати відповідний витяг з ЄРДР.

Окрім того, до поданої скарги представником ОСОБА_6 було долучено копію заяви ОСОБА_7 про вчинення стосовно нього вищезазначеного кримінального правопорушення, адресоване ним ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві (а.с. 7-10), яке ним було направлено засобами поштового зв`язку на адресу вищезгаданого органу досудового розслідування (54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9) 28.09.2023 (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у рішенні від 22.04.2020 у справі №51-1901впс20, встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Нормами діючого КПК України, зокрема п. 2 ч. 2 ст. 304, передбачено повернення скарги, яка не підлягає розгляду в цьому суді, при цьому не передбачені, які саме випадки вказують на неможливість розгляду саме в цьому суді.

Тому, колегія суддів вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме законності, що регламентована ст. 9 КПК України, а саме ч. 6 якої визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» від 22.03.2018 №2367-VIII внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 КПК України передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічні зміни внесені і до абз. 1 ч. 1 ст. 184 та ч. 2 ст. 234 КПК України.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, можна дійти висновку, що клопотання в порядку ст.ст. 132, 184, 234 КПК України необхідно подавати до місцевого суду за фактичною адресою місця знаходження органу досудового розслідування, що позбавить можливості учасників кримінального провадження зловживати своїм правом на звернення до суду.

Відповідно до відкритих інтернет-джерел, фактичною адресою місця знаходження ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві є: м. Миколаїв, вул. Погранична, 9, у зв`язку з чим скарги в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого вказаного органу досудового розслідування за правилами територіальної юрисдикції не підлягають розгляду в Київському райсуді м. Одеси.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про необхідність повернення представнику ОСОБА_6 його скарги в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, який не перебуває під територіальною юрисдикцією Київського райсуду м. Одеси, тобто у зв`язку із порушенням скаржником при поданні скарги правил територіальної підсудності.

Водночас, є обґрунтованими посилання представника заявника на те, що слідчий суддя постановив ухвалу про повернення скарги після попереднього відкриття провадження за такою скаргою (а.с. 12), разом із тим, на переконання суду апеляційної інстанції, зазначена обставина не свідчить про допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які мали б суттєвий вплив на реалізацію заявником ОСОБА_7 його передбачених законом прав.

Так, в цьому контексті апеляційний суд зауважує на існуванні правової позиції, викладеної в постанові ККС ВС від 02.02.2023 у справі №347/1400/18, відповідно до якої невід`ємною властивістю поняття «істотність порушення вимог кримінального процесуального закону» є його здатність перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Натомість, в оскаржуваній на теперішній час ухвалі про повернення скарги представнику слідчий суддя зауважує на тому факті, що питання стосовно територіальної підсудності скарги за наявними документами неможливо було однозначно вирішити на стадії відкриття провадження, внаслідок чого заявнику була надана можливість під час судового розгляду довести правильність обраної підсудності (а.с. 21).

З урахуванням викладеного, колегія суддів констатує, що в даному випадку, не зважаючи на встановлений факт постановлення рішення про повернення скарги представнику заявника на підставі вимог ст. 304 КПК України у зв`язку із порушенням правил територіальної підсудності, після відкриття провадження за нею, слідчим суддею не було допущено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б призвели до істотного порушення прав заявника ОСОБА_7 та перешкодили прийняти законне й обґрунтоване судове рішення.

Що стосується тверджень представника заявника про те, що слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати, чи містить заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення склад злочину, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, всупереч доводам апелянта, не надано жодної правової оцінки викладеним в заяві ОСОБА_7 відомостям стосовно вчинення кримінального правопорушення, з огляду на повернення скарги представника у зв`язку із порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає жодних підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 та скасування законної, обґрунтованої й вмотивованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 303, 304, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах заявника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.10.2023, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 , в інтересах заявника ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 від 28.09.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 27, 365 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4