У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2023 Справа №607/18133/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт на автомобіль Mercedes Sprinter р.н. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії/номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_3 , жит. АДРЕСА_1 та який був вилучений 25.06.2023 під час огляду місця події та поміщений на територію спецмайданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Бережанська, 44Б, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року (ЄУНСС №607/11429/23) в рамках кримінального провадження №0001530 від 25 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що на даний час слідчі дії, зокрема експертизи, з автомобілем Mercedes Sprinter р.н. НОМЕР_1 , вже проведені. Перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє власника майна конституційного права, на законних підставах володіти майном. Враховуючи наведене, оскільки в подальшому потреба в застосуванні арешту автомобіля відпала, відтак, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав із мотивів наведених у ньому та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури для забезпечення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 від 27 червня 2023 року ЄУНСС №607/11429/23, накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене 25 червня 2023 року під час огляду місця події по вул. Об`їзна в м. Тернополі майно, зокрема автомобіль Mercedes Sprinter р.н. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії/номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_3 , жит. АДРЕСА_1 , користувачем є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_2 , який поміщено на зберігання на територію спецмайданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Бережанська, 44Б.

Згідно свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії/номер НОМЕР_3 , власником автомобіля Mercedes Sprinter р.н. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , жит. АДРЕСА_1 .

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Поряд з тим, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, тривалість проведення досудового розслідування, що, в свою чергу, призводить до порушення права власника на користування автомобілем, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі вказаного транспортного засобу його володільцю, таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування відпала.

Відтак, права та законні інтереси володільця майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.

За наведених обставин, враховуючи клопотання адвоката ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає підстав для подальшої заборони власнику майна користуватися транспортним засобом марки Mercedes Sprinter р.н. НОМЕР_1 , однак без права розпорядження та відчуження.

Крім того, будь-яких доказів, які б вказували слідчому судді на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.

Враховуючи викладене, клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, підлягає частковому задоволенню, а автомобіль Mercedes Sprinter р.н. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії/номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_3 , жит. АДРЕСА_1 , поверненню власнику майна ОСОБА_3 на відповідальне зберігання з правом користування.

Керуючись ст. ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт, на автомобіль Mercedes Sprinter р.н. НОМЕР_1 , 1998 року випуску, червоного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії/номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_3 , жит. АДРЕСА_1 та який був вилучений 25.06.2023 під час огляду місця події та поміщений на територію спецмайданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Бережанська, 44Б, що накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2023 року (ЄУНСС №607/11429/23), передавши даний автомобіль власнику майна - ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, з правом користування вказаним транспортним засобом, без права відчуження та розпорядження.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1