У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000054.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

представник третьої особи, щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2023 року клопотання прокурора про арешт майна задоволено, накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку житла за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone» сірого кольору; ноутбук «ASUS» сірого кольору, інв. 1429, SN:K1N0CX08160407B, із забороною розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, зобов`язати т.в.о. начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Миколаївській області повернути вилучене майно.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Апелянт звертає увагу на те, що клопотання прокурора про арешт майна подано до суду з порушенням вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме 16.08.2023 р. не протягом 48 годин після вилучення майна. Крім того, клопотання розглянуто слідчим суддею з порушенням вимог ч. 6 ст. 173 КПК України, не через 72 години з дня надходження клопотання прокурора.

На думку апелянта, прокурором не додано до матеріалів клопотання документів, які б підтверджували право власності на вилучене майно, натомість представником у судовому засіданні надані документи, які підтверджують набуття права власності на вилучене майно КП ММР «Миколаївелектротранс» на підставі договору купівлі-продажу. Крім того, клопотання прокурора не містить даних, які б підтверджували те, що вилучене майно відповідає критерію речового доказу.

Представник вказує на те, що проведений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.08.2023 р., обшук, за місцем мешкання ОСОБА_8 , є незаконним, оскільки орган досудового розслідування територіально знаходиться під юрисдикцією Центрального районного суду м. Миколаєва, при цьому, вилучені речі не входили до переліку, щодо якого наданий дозвіл на відшукання, а зазначений в ухвалі слідчого судді перелік майна не конкретизований.

Крім наведеного, представник зазначає, що, в даному випадку, слідчим здійснюється досудове розслідування двох кримінальних проваджень, а саме від 03.02.2023 р. з відповідним номером та від 26.07.2023 р., яке номера провадження не має, що є порушенням вимог КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

В провадженні слідчого управління ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000054, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, за фактом ймовірного привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс» за попередньою змовою між собою, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс», діючи спільно та в інтересах третіх осіб, у період з 29.01.2021 р. по теперішній час, прийнято виконання робіт за договорами № 158 від 17.03.2021 р., № 219 від 06.04.2021 р., № 431 від 09.06.2021 р., з поставки товару призначеного для здійснення ремонтних робіт транспортних засобів, які не відповідають тим, що в них зазначені.

Крім того, службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс» 16.09.2022 р. укладено договір № 288 з ТОВ «ДІ КОР-БУД» про надання послуг з благоустрою трамвайного полотна та прилеглої до нього території після проведення поточного ремонту на загальну суму 16 750 386,24 грн., в порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі», в частині проведення аналізу пропозицій середньо ринкової вартості товарів та без дотримання максимальної економії та ефективності як основних принципів публічних закупівель. При використанні вказаного договору службовими особами ТОВ «ДІ КОР-БУД» завищено вартість наданих послуг, шляхом виготовлення документів зі штучним завищенням ціни на використані будівельні матеріали та транспортні послуги, внесенням до кошторисної документації недостовірних відомостей щодо роботи машин та механізмів, об`ємів використаних матеріалів, використання матеріалів неналежної якості.

10.08.2023 р., у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області проведений обшук за місцем мешкання директора КП ММР «Миколаївелектротранс» ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 , під час якого, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone» та ноутбук «ASUS», які перебували у фактичному володінні ОСОБА_8 та використовувались ним у особистих цілях.

Слідчий звернувся до суду з клопотання про накладення арешту на вказане майно. Клопотання мотивоване тим, що вказане майно відповідає критерію речового доказу, має важливе значення у кримінальному провадженні з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчиненого кримінального правопорушення, і арешт необхідний з метою його збереження.

Зважаючи на те, що вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 майно, у виді телефону та ноутбуку, якими користувався останній, може містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у ст. 98 КПК України, є необхідність у їх дослідженні, в тому числі шляхом проведення відповідних експертиз, результати яких можуть мати доказове значення, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, пояснення представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів, при цьому, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя має діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, має врахувати: існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

З матеріалів клопотання вбачається, що 03.02.2023 р. до ЄРДР за № 0000054, внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, за фактом ймовірного привласнення та розтрати бюджетних коштів, вчинених службовими особами КП ММР «Миколаївелектротранс» за попередньою змовою між собою.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами клопотання про арешт майна, зокрема, даними копії договору № 288 від 16.09.2022 р., копії банківської виписки по руху коштів КП ММР «Миколаївелектротранс», копії договору про надання послуг з технічного нагляду № 264 від 05.09.2022 р., протоколу про негласне отримання зразків, необхідний для порівняльного дослідження від 30.01.2023 р., копії висновку експертів № 5392/23-34/14597-1460/23-34/14608/23-47 від 05.05.2023 р. за результатами проведення комплексної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів та судової будівельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні № 0000054, за результатами проведення якої, встановлено невідповідність фізико-технічних характеристик наданих зразків «плитки» вимогам ДСТУ та іншими матеріалами.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами, встановлено, що до скоєння даного кримінального правопорушення може бути причетний директор КП ММР «Миколаївелектротранс» ОСОБА_8 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

10.08.2023 р., в ході санкціонованого судом обшуку за місцем мешкання директора КП ММР «Миколаївелектротранс» ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone» та ноутбук «ASUS», які перебували у фактичному володінні ОСОБА_8 та використовувались ним у особистих цілях.

Отже, встановлені, на даний час, досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що мобільний телефон марки «iPhone» та ноутбук «ASUS», відповідають критеріям речових доказів, визначеним у ст. 98 КПК України, а саме могли зберегти сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього, постановою слідчого від 11.08.2023 р. мобільний телефон марки «iPhone» та ноутбук «ASUS» визнані речовими доказами.

Та обставина, що телефон марки «iPhone» та ноутбук «ASUS» придбані КП ММР «Миколаївелектротранс» та перебувають на балансі вказаного підприємства, істотно не впливає на можливість використання вказаного майна, як доказу у кримінальному провадженні, оскільки, як мобільний телефон, так і ноутбук перебували у фактичному користуванні ОСОБА_8 , що не виключає можливості збереження в них інформації, яка може стосуватись обставин кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках даного кримінального провадження, а відтак вказане майно може містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на відповідне майно. Доказів негативних наслідків для третіх осіб, від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, представником не надано, та під час апеляційного розгляду не встановлено. Ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, істотних порушень норм кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування постановленого судом рішення, апеляційним судом не встановлено, тому підстав для задоволення апеляційної скарги представника третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 не має, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000054 залишити без змін, апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3