Справа № 536/2584/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду в м. Кременчуці матеріали кримінального провадження №0001301 від 30.05.2023 року, які надійшли з Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області з обвинувальним актом за фактом вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 299 КК України - жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, якщо такі дії призвели до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі тварини, вчинене з хуліганських мотивів, групою осіб, активним способом та які вчинені з метою створення та поширення відеопродукції, що пропагують жорстоке поводження з тваринами, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибальське, Миргородського району, Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рокитне, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, працюючого ТОВ «УКРТОРГЛОГІСТИК ПЛЮС» експедитором, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

В кінці травня 2023 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули до покинутої будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у приміщенні покинутої будівлі, під час відпочинку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в зазначеному приміщенні виявили живого кажана, виду нетопир малий, ріду - нетопирі, підтипу - хребетні, який має кровоносну і нервову систему, кістковий хребет та відноситься до хребетних тварин, відповідно до п. 1, 2 Висновків комплексної судово-ветеринарної та судово-мистецтвознавчої експертизи №21438/21439/21440 від 13.10.2023 року, у яких виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, що призвели до каліцтва чи загибелі тварини та створення і поширення відеопродукції, що пропагує жорстоке поводження з тваринами.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи групою осіб, з хуліганських мотивів, маючи умисел, направлений на жорстоке поводження з тваринами, а саме спричинення тілесних ушкоджень, що призвело до каліцтва чи загибелі тварини, створення та поширення відеопродукції, що пропагує жорстоке поводження з тваринами, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, всупереч Закону України «Про тваринний світ», в порушення вимог ст. 4, 5, 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яким передбачено недопущення нанесення побоїв, травм, отруєння тварин та заборона пропаганди жорстокого поводження з тваринами, заклики до жорстокого поводження з ними та використання матеріалів, що демонструють жорстоке поводження з тваринами, нехтуючи існуючими загальнолюдськими моральними правилами і нормами поведінки у суспільстві, ОСОБА_6 дістав належний йому мобільний телефон не встановленої марки, який має функцію відеозапису, за допомогою якого здійснював відеозапис, а ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що ОСОБА_6 здійснює відеозйомку, використовуючи фізичну силу з особливою жорстокістю та в активний спосіб, утримуючи кажана правою рукою за крило, здійснив фізичний вплив та наніс удар, після чого знову своєю ногою наніс удар по кажану, внаслідок чого кажан впав на підлогу. Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 знову правою рукою підняв кажана, в якого вже відсутнє одне крило та, тримаючи за інше крило кажана, здійснив ним кругові рухи, після чого два рази вдарив кажана об стіну будівлі, чим спричинив тварині тілесні ушкодження у вигляді розриву шкіряної перетинки лівого крила, що заподіяло каліцтво тварині, відповідно до п. 8.1.1 Методики судово-ветеринарного дослідження тварини з метою встановлення їх каліцтва. Відсутність можливості літати могло б призвести за життя до загибелі кажана від аліментарного виснаження. Тілесні ушкодження, заподіяні тварині, могли спричинити її загибель, що підтверджується тим, що травма крила з кровотечею для кажанів призводить до крововтрати, що може становити загрозу життю тварини, але якщо тварина переживе крововтрату, відсутність можливості літати може призвести до її загибелі від аліментарного виснаження, відповідно до п. 3, 4 Висновків комплексної судово-ветеринарної та судово-мистецтвознавчої експертизи №21438/21439/21440 від 13.10.2023.

Такі дії ОСОБА_7 щодо жорстокого поводження з кажаном, що призвели до каліцтва тварини, вчиненого групою осіб, з хуліганських мотивів, що супроводжувалися нецензурною лайкою зі сторони ОСОБА_7 та глузуванням ОСОБА_6 , з метою створення відеопродукції, що пропагує жорстоке поводження з тваринами, зафіксовані останнім шляхом здійснення відеозйомки на свій мобільний телефон невстановленої марки та в подальшому викладений до історії свого власного аккаунту з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» соціальної Інтернет мережі «Instagram», тобто умисно поширив, створену ним відеопродукцію, що згідно п. 5 Висновків комплексної судово-ветеринарної та судово-мистецтвознавчої експертизи №21438/21439/21440 від 13.10.2023, пропагує культ насильства та жорстокості.

04 січня 2024 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 з іншого боку на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні за ініціативою обвинуваченого у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , уклали угоду про визнання винуватості та згідно до умов якої ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 299 КК України, тобто у жорстокому поводженні з тваринами, що належать до хребетних, якщо такі дії призвели до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі тварини, вчинене з хуліганських мотивів, групою осіб, активним способом та які вчинені з метою створення та поширення відеопродукції, що пропагують жорстоке поводження з тваринами.

Сторонами погоджено покарання за скоєння кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 299 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України сторони погодились на звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку судом та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Також, 04 січня 2024 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_7 з іншого боку на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, за ініціативою обвинуваченого у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості та згідно до умов якої ОСОБА_7 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 299 КК України, тобто у жорстокому поводженні з тваринами, що належать до хребетних, якщо такі дії призвели до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі тварини, вчинене з хуліганських мотивів, групою осіб, активним способом та які вчинені з метою створення та поширення відеопродукції, що пропагують жорстоке поводження з тваринами.

Сторонами погоджено покарання за скоєння кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 299 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України сторони погодились на звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку судом та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав правильність кваліфікації своїх дій за ознаками кримінального правопорушення відповідно до ч. 4 ст. 299 КК України та беззастережно визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі.

ОСОБА_8 пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

ОСОБА_8 пояснив суду, що укладення угоди про визнання винуватості з його боку є добровільним та просив суд затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження даної угоди.

ОСОБА_6 в судовому засіданні, визнав правильність кваліфікації своїх дій за ознаками кримінального правопорушення відповідно до ч. 4 ст. 299 КК України та беззастережно визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі.

ОСОБА_6 пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

ОСОБА_6 пояснив суду, що укладення угоди про визнання винуватості з його боку є добровільним та просив суд затвердити угоду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження даної угоди.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив суд затвердити угоди про визнання винуватості з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 і призначити обвинуваченим узгоджені міри покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених та розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, доходить таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2, 5, ст. 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може бути за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, та може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 4, 6 ст. 474 КПК України та укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Також ОСОБА_6 роз`яснено та він цілком розуміє наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, характеристику ВК Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, згідно якої ОСОБА_6 характеризується позитивно, наявність обставини що пом`якшує покарання особи, суд вважає узгоджене сторонами кримінального провадження покарання достатнім та співмірним та доходить висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_6 з іншого боку у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 розуміє положення ч. 4, 6 ст. 474 КПК України та укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України - розуміє.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, характеристику з місця навчання ВПУ № 7 м. Кременчука, згідно якої ОСОБА_7 характеризується позитивно, наявність обставини що пом`якшує покарання особи, суд вважає узгоджене сторонами кримінального провадження покарання достатнім та співмірним та доходить висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_7 з іншого боку на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, за ініціативою обвинуваченого у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Статтею 368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів.

Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні загалом витрати на залучення експертів під час досудового розслідування становлять 28677,60 грн, що підтверджуються відповідними довідками про витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Ч. 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 28677,60 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 373, 468-470, 472-476 КПК України, ст.ст. 75, 76, ч. 4 ст. 299 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 січня 2024 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню №0001301 від 30.05.2023 року.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 299 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації тварини.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки та покласти на нього обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 січня 2024 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області - ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0001301 від 30.05.2023 року.

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 299 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, без конфіскації тварини.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки та покласти на нього обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 14338,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 14338,80 гривень.

Речові докази:

-оптичний диск DVD+R, марки «HP» з маркуванням «Фото-відео матеріали до протоколу огляду від 13.06.2023» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1