Справа № 454/5093/23
УХВАЛА

про арешт майна

м. Сокаль 13.12.2023 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :

секретаря ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся в суд з клопотанням та просить накласти арешт на мобільний телефон марки «iPhone», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером НОМЕР_3 , який поміщено в паперовий конверт; грошові кошти в сумі 470 000 (чотириста сімдесят тисяч) гривень, які поміщено в спец пакет PSP2147589; грошові кошти в сумі 321 021 (триста двадцять одна тисяча двадцять одна) гривня, 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) євро, 11 800 (одинадцять тисяч вісімсот) доларів, які поміщено в поліетиленовий пакет і опечатано; спортивні штани темно-синього кольору належні ОСОБА_5 , які поміщено в поліетиленовий пакет і опечатано; куртку темно-синього кольору марки «TOMMYHILFIGER», кросівки марки «MICHAELKORS».

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 як директор ФГ « ОСОБА_7 », 02.11.2023р. уклав договір поставки №29/10/23 з ТзОВ «Прайм Оксфорд груп», відповідно до якого він, зобов`язувався поставити покупцю товар у вигляді зернових культур кукурудзи загальною масою близько 500т та отримати оплату, після отримання фактичної кількості товару. Договори та специфікація були підписані та відправлені на електронну пошту покупця, товар покупцю був поставлений 11.11.2023р. на елеватор пункту розвантаження в с.Пониковиця Золочівського району Львівської області. Однак, кошти на рахунок фермерського господарства не оплачено, чим здійснено заволодіння майном фермерського господарства у великих розмірах.

22.11.2023р. по даному факту до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук житла за місцем проживання ОСОБА_5 , який причетний до вчинення даного злочину, де виявлено вищевказані предмети, які містять сліди та інформацію вчинення злочину та які можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні.

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, оскільки такі належать ОСОБА_3 та отримані нею від здійснення підприємницької діяльності.

Дослідивши матеріали клопотання, доходжу наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділенням поліції Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000350, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2023р. невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи належною ФГ « ОСОБА_7 » продукцією, чим заподіяли даному госопдарству матеріальну шкоду у великих розмірах.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_5 , який здійснював спілкування з потерпілим та іншими учасниками та представлявся директором ТОВ «Прайм Оксфорд Груп».

З протоколу від 08.12.2023р. встановлено, що під час обшуку уквартирі в АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , проведеного на підставі ухвали слідчого суді Сокальського районного суду Львівської області від 05.12.2023р., виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером НОМЕР_3 , який поміщено в паперовий конверт; грошові кошти в сумі 470 000 (чотириста сімдесят тисяч) гривень, які поміщено в спец пакет PSP2147589; грошові кошти в сумі 321 021 (триста двадцять одна тисяча двадцять одна) гривня, 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) євро, 11 800 (одинадцять тисяч вісімсот) доларів, які поміщено в поліетиленовий пакет і опечатано; спортивні штани темно-синього кольору належні ОСОБА_5 , які поміщено в поліетиленовий пакет і опечатано; куртку темно-синього кольору марки «TOMMYHILFIGER», кросівки марки «MICHAELKORS» належні ОСОБА_5 , які поміщено в поліетиленовий пакет і опечатано.

Постановою слідчого від 09.12.2023р. зазначене вилучене майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000350.

Відповідно до частини першої та пункту 7 частини другої статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, арешт майна.

Частинами першою та другою статті 170 КПК передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними та співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Вилучені під час обшуку мобільний телефон марки «iPhone», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером НОМЕР_3 ; спортивні штани темно-синього кольору; куртка темно-синього кольору марки «TOMMY HILFIGER» та кросівки марки «MICHAELKORS» належні ОСОБА_5 відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки з його використанням було вчинено кримінальне правопорушення, щодо якого провадиться досудове розслідування.

З огляду на зазначене, клопотання слід задовольнити частково в частині накладення арешту на мобільний телефон марки «iPhone», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером НОМЕР_3 ; спортивні штани темно-синього кольору; куртка темно-синього кольору марки «TOMMY HILFIGER» та кросівки марки «MICHAELKORS» належні ОСОБА_5 , оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення (відчуження), втрати, пошкодження вилученого майна, а тому потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Крім цього, при вирішенні вказаного клопотання слідчий суддя виходив з того, що під час клопотання представником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 надано було підтверджуючі документи щодо законності походження вилучених грошових коштів, а саме: податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , за 2022 рік її дохід становить 5 063 911грн. та податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , три квартали 2023 року її дохід становить 7 697 850грн.

Також, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з Конституцією України та Законом України Про міжнародні договори і угоди, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 року) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 року), учасником яких є Україна.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Також, органом досудового розслідування не доведено, що вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 грошові кошти здобуті злочинним шляхом та мають відношення до даного кримінального провадження.

Разом з цим, слідчим суддею встановлено, що вилучені під час обшуку 08 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти належать ОСОБА_3 .

З урахуванням вищевикладеного, в даному конкретному випадку, безпідставне застосування арешту на грошові кошти, може завдати суттєвих збитків та свідчити про порушення вимог статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції з захисту прав людини, що є неприпустимим.

За таких підстав, у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 470 000 (чотириста сімдесят тисяч) гривень; 321 021 (триста двадцять одна тисяча двадцять одна) гривня; 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) євро, 11 800 (одинадцять тисяч вісімсот) доларів, вилучені під час обшуку 08 грудня 2023 року слід відмовити.

Згідно ч.7 ст.237 КПК України, вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна (ст.169 КПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені 08.12.2023р. речі, а саме: мобільний телефон марки «iPhone», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім-картою з номером НОМЕР_3 ; спортивні штани темно-синього кольору належні ОСОБА_5 ,куртку темно-синього кольору марки «TOMMY HILFIGER», кросівки марки «MICHAEL KORS», які зберігати в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області.

В частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 470 000 (чотириста сімдесят тисяч) гривень; 321 021 (триста двадцять одна тисяча двадцять одна) гривня; 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) євро, 11 800 (одинадцять тисяч вісімсот) доларів, вилучені під час обшуку 08 грудня 2023 року - відмовити.

Грошові кошти в сумі 470 000 (чотириста сімдесят тисяч) гривень; які знаходяться в спецпакеті PSP2147589; 321 021 (триста двадцять одна тисяча двадцять одна) гривня; 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) євро, 11 800 (одинадцять тисяч вісімсот) доларів, які поміщені в синьому пакеті, опечатані печаткою вилучені під час обшуку 08 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000350 від 22.11.2023, повернути ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя : ОСОБА_1