279/435/24
1-кс/279/122/24

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 16.01.2024 року о 19 години 47 хвилин до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області звернулась ОСОБА_4 , яка повідомила про те, що 19.12.2023 року близько 19 години 30 хвилин, невідома особа перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Вигідна покупка» «Аврора», що за адресою: вул. Шевченка 55, м.Коростень, Житомирська обл., шляхом вільного доступу таємно викрала майно, що належить ТОВ «Вигідна покупка», чим заподіяла майнову шкоду, яка встановлюється.
19.01.2024 року у ОСОБА_5 вилучено майно, а саме: дві електричні гірлянди марки «Mirko», а також зимову куртку чорного кольору та светер кольору «хаккі», в які той був одягнутий під час здійснення крадіжки 19.12.2023 року в приміщенні магазину ТОВ «Вигідна покупка» «Аврора», що за адресою: вул. Шевченка 55, м. Коростень, Житомирська обл.
Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що предмети вилучені під час огляду речей, а саме: дві електричні гірлянди марки «Mirko»; зимня куртка чорного кольору та светер кольору «хаккі», можуть бути використані як доказ в скоєнні вказаного злочину, тому слідчий просит накласти на вказане майно арешт.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено 19.01.2024 року та постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його
приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту лише частини майна, зазначеного у клопотанні, яке підпадає під предмет кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження відповідно до внесеної до ЄРДР фабули, зокрема предметів посягання.
Необхідність арешту вилученного у ОСОБА_5 одягу не обгрунтовано, тим більше враховуючи сезонність вилученого одягу.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Враховуючи, що подане клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту частини майна, яке підпадає під предмет злочину, тому наявні підстави для його часткового задоволення.
Положення КПК України та Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, покладають на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому вирішення питання про місце зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на дві електричні гірлянди марки «Mirko».
В накладенні арешту на зимову куртку чорного кольору та светер кольору «хаккі», вилучені 19.01.2024 року у ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1