Провадження №1-кп/761/1826/2023
В И Р О К

іменем України

12 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002885 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2021 року у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Олександрія, Кіровоградської обл., громадянин України, з базовою середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий

?12.07.2021 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі, ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строк на один рік

?06.10.2022 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 15 серпня 2021 року, приблизно о 05 годині 53 хвилин знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 22, звернув свою увагу на ОСОБА_5 , який спав у сидячому положенні, зігнутим до колін у тулубі, біля входу до станції метро Льва Толстого та входу до ресторану «Макдональдс». В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, 15 серпня 2021 року, приблизно о 05 годині 53 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 22, підійшов до ОСОБА_5 , який спав у сидячому положенні, зігнутим до колін у тулубі, присів з лівої сторони від ОСОБА_5 в притул до нього та своєю лівою рукою викрав з лівої кишені штанів у які був вдягнутий ОСОБА_5 мобільний телефон марки IPhone 12 Pro, об`ємом пам`яті 256 Gb IMEI/MEID НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 , сірого кольору вартістю 27 015 (двадцять сім тисяч п`ятнадцять) грн. 50 коп., який належить ОСОБА_5 , в якому знаходилась СІМ-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє і на рахунку якої грошових коштів не було, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення беззаперечно визнав, дав вичерпні показання по суті справи, які повністю відповідають обставинам, викладеним у даному вироку щодо часу, способу, місця вчинення злочину та мотиву, розміру викраденого майна, навів причини свого вчинку. Щиро розкаявся, просив суворо не карати. Цивільний позов визнав частково в розмірі встановленому у обвинувальному акті щодо стягнення матеріальної шкоди, в частині моральної шкоди - заперечив.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру завданої шкоди у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку не визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте знаходиться на профілактичному обліку з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, летючих розчинників та канабіоїдів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за майнові злочини.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, так, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному каятті, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше судимий.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень застосування до нього покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Водночас, суд вважає за необхідне остаточне покарання ОСОБА_4 призначити із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України враховуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням покарання призначеного ОСОБА_4 за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2022, яким останнього засуджено за ч.4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Розглядаючи цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 , суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При розгляді цивільного позову ОСОБА_5 , судом встановлено, що потерпілий просить суд стягнути з обвинуваченого відшкодування за матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок викрадення обвинуваченим мобільного телефону, що належить йому, у сумі 37 199 грн. матеріальної шкоди і 5000 грн. моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснив, що він визнає цивільний позов частково, стверджуючи, що визнає розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, визначений у обвинувальному акті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, розмір фактично завданої потерпілому майнової шкоди становить 27 015 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, положеннями ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Отже судом встановлено, що потерпілий поніс матеріальні витрати на суму 27 015 гривень.

При цьому суд зазначає про відсутність правових підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 заявлену у позові суму, оскільки згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/43202-ТВ від 10.09.2021 вартість викраденого телефону на час вчинення кримінального правопорушення становила 27 015 гривень, таким чином, остаточною сумою, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 за завдану майнову шкоду є 27 015 гривень.

Крім того, у своєму позові потерпілий просить стягнути з ОСОБА_4 відшкодування за завдану ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень, з цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено потерпілому з боку обвинуваченого внаслідок скоєння останнім кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав потерпілий, зміни, які відбулись в його житті, що призвело до негативних наслідків.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Таким чином суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 необхідно задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 27 015 грн. на відшкодування майнової шкоди, 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта (висновок експерта № СЕ-19/111-21/43202-ТВ від 10.09.2021) в сумі 343 грн. 24 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, із урахуванням призначеного покарання вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2022 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення та відбуття покарання у даному кримінальному провадженні у період з 13.09.2021 по 01.11.2021 та строк відбування покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2022 року з розрахунку день за день.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 12 жовтня 2023.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта в розмірі 343 (триста сорок три) грн. 24 коп.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 користь ОСОБА_5 27 015 (двадцять сім тисяч п`ятнадцять) грн. на відшкодування майнової шкоди, та 1000 (одну тисячу) грн. на відшкодування моральної шкоди

Речові докази: DVD-R та CD-R диски залишити у матеріалах провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після проголошення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя ОСОБА_1