Справа №766/3050/23
н/п 1-кс/766/2326/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області

ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

озглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором, подане в рамках матеріалів кримінального провадження за №0000496 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання слідчого погоджене із прокурором про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною будь-яким уповноваженим особам на внесення інформації про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження по вищевказаному нерухомому майну.

Слідчий в судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд клопотання у його відсутності.

Окрім того,розгляд клопотання просили проводити за відсутності підозрюванного ОСОБА_4 відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України.

Неприбуття в судове засідання заявника, не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому суд вважає клопотання слідчого про розгляд питання у відсутність власника майна обгрунтованим та таким, що відповідає приписам ч. 2 ст. 172 КПК України оскільки, на переконання суду, враховуючи обставини справи, обрання відносно ОСОБА_4 в рамках розглядуванного криміналного провадження запобіжного заходу не пов`язанного із ізоляцією від суспільства, такий розгляд є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого виходячи з наступного.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Відділом поліції № 2 Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000496 від 18.04.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням наразі встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.04.2023 близько 11 год. 00 хв., переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, всупереч волі власника, через незачинені металеві ворота проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в подальшому шляхом зламу відчинив ворота гаражу, звідки викотив разом зі свідком ОСОБА_5 , необізнаним про злочинний умисел ОСОБА_4 , автомобіль «Hyundai I30» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого за допомогою буксировочного тросу під`єднав до автомобіля «Daewoo Lanos», на якому приїхав другий свідок ОСОБА_7 , який також не знав про істинний умисел та мотив ОСОБА_4 , останній сів за кермо автомобіля та шляхом буксирування, почав переміщувати зазначений автомобіль від зазначеної адреси: АДРЕСА_2 , до території домоволодіння АДРЕСА_3 , де заштовхав автомобіль на територію домоволодіння та залишив його там. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно, всупереч волі власника, заволодів автомобілем «Hyundai I30» чорного кольору, 2008 р.в., номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку судово автотоварознавчої експертизи № СЕ- 19/122-23/1685-АВ від 16.06.2023 становить 204 420 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши своїми діями потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше сховище.

31.08.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні за вищевикладених обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий просить накладсти арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання за інкримінованою статтею а також можливого відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики відчуження цього майна.

Разом із тим, з доданої слідчим Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчудження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 , відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно щод вказаного суб`єкта відсутні.

Окрім того, щодо власників майна, про накладення арешту на яке йдеться у клопотанні, а саме за адресою АДРЕСА_1 , в матеріалах доданих до клопотання відомості відсутні. При цьому сам факт реєстрації ОСОБА_4 за вказаною адресою, що вбачається із дослідженої судом копії паспорту останнього, жодним чином не свідчить про його права власності на вказане майно.

Судом також вживались заходи для визначення власників вказанного майна шляхом формування запитів через Електронний суд проте, в матеріалах справи відсутні достатні дані для встановлення власників вказанного майна, а саме реєстраційний номер об`єкта вказанного майна, в разі якщо пошук здійснюється по об`єкту, а також відсутній УНЗР з метою встановлення наявності будь-якого нерухомого майна, зокрема того, про яке йдеться у клопотанні, у власності ОСОБА_4 ..

Таким чином, з огляду на відсутність достатніх даних щодо майна, про обтяження якого йдеться у клопотанні, суд приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого про арешт нерухомого майна, а саме: : житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1