Дата документу 11.10.2023 Справа № 331/4919/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 331/4919/23 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1192/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянула 11 жовтня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 за ч.3 ст.190 КК України.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з Вознесенівської окружної прокуратури надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.3 КК України.

Прокурор вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття або зупинення провадження у справі відсутні, кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Запоріжжя за місцем розташування органу досудового розслідування, просить призначити судовий розгляд, справу розглядати у відкритому судовому засіданні, одноособово суддею.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_10 і потерпіла ОСОБА_11 підтримали думку прокурора щодо можливості призначення справи до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_8 і обвинувачена ОСОБА_9 вважали можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2023 року повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 18.01.2021 року, відносно ОСОБА_9 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, прокурору Вознесенівської окружної прокуратури, для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом розумного строку.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, без викладення формулювання обвинувачення, відносно ОСОБА_9 є не конкретними, що перешкоджає реалізації права обвинуваченої на захист та може вплинути на результати розгляду справи по суті, обвинувачення побудоване без належної конкретизації, не розкриваючи об`єктивну сторону інкримінованого обвинуваченій злочину, не містить всупереч вимогам КПК України викладення події кримінального правопорушення (місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Вимоги і узагальненні доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що вона підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_9 зазначені відомості за кожним з пунктів ч.2 ст.291 КПК України, у тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Посилання суду на те, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті не зазначено місце та спосіб вчинення злочину, є безпідставними, у вказаному обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення у відповідності до вимог КПК України, так, як їх вважає встановленими орган досудового розслідування, а тому суд не може вдаватись в оцінку правильності їх встановлення на цій стадії судового провадження. Вказівка суду на відсутність зазначення стороною обвинувачення місця вчинення злочину, не можна вважати тими обставинами, які позбавляють можливості призначити судовий розгляд. Виходячи з обставин справи, фактично злочин був завершений у момент нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, який містить усі відповідні реквізити, включаючи юридичну адресу розташування нотаріальної контори та який буде досліджено під час судового розгляду.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що злочин вчинено шляхом обману, який полягав в умисному приховуванні відомостей при відчуженні об`єкта нерухомого майна обвинуваченою ОСОБА_9 з подальшим викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулюванням обвинувачення. Тому твердження суду про відсутність зазначення способу вчинення злочину в обвинувальному акті є хибним та таким, що не відповідає дійсності.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачена ОСОБА_9 вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою та просить залишити ухвалу без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурори в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні.

Обвинувачена та її захисник перечували проти доводів та вимог апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального Кодексу України.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо недотримання при складанні обвинувального акту вимог ст.291 КПК України не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в обвинувальному акті наявні необхідні для розгляду кримінального провадження відомості.

Частиною 2 статті 291 КПК України встановлено перелік даних, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, п.5 передбачено викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Підставами для повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 стала встановлена судом невідповідність зазначеного процесуального документу вимогам ст. 291 КПК України.

Вказуючи на неконкретність пред`явленого обвинувачення, місцевий суд зазначив, що формулювання обвинувачення викладено не конкретно, обвинувачення не містить об`єктивної сторони інкримінованого злочину, не містить всупереч вимогам КПК України викладення події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а саме місця вчинення кримінального правопорушення, що позбавляє обвинувачену мати можливість підготуватися до захисту.

При цьому колегія судді звертає увагу, що висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні та фактично припустився оцінки правильності викладу обвинувачення, що є неприпустимим.

Так, конкретність обвинувачення є оціночним критерієм, та може бути перевірена лише в ході судового розгляду провадження, оскільки під час підготовчого судового засідання суд не може давати оцінку кваліфікації дій обвинуваченої, доказам чи фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Отже, на переконання колегії суддів, неконкретність обвинувачення у даному кримінальному провадженні та з урахуванням вимог ст. 291 КПК України не може бути підставою для повернення обвинувального акту, про що обґрунтовано зазначено прокурором в апеляційній скарзі.

Одночасно, судова колегія зауважує, що з метою недопущення порушення права особи на захист через неконкретність обвинувачення та можливого скасування рішення суду першої інстанції з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст.337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення тощо.

При цьому, в силу наведеної вище норми, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, рівно як і прийняти рішення про виправдання (ч.1 ст.373 КПК України).

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акту стало те, що, на думку суду першої інстанції, в ньому фактично відсутнє в розумінні ст.291 КПК України викладення формулювання обвинувачення стосовно кожного з наведених складових, встановленого і викладеного в обвинувальному акті органом досудового розслідування, що є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення.

Однак, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції і вважає, що зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_9 вбачається, що акт містить виклад фактичний обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де вказане місце, час вчинення даного кримінального правопорушення, конкретні дії, які вчинила обвинувачена, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також інші обставини його вчинення, при цьому конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, їх деталізація, викладена у даному обвинувальному акті, достатньо зрозуміла для ефективної реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення.

Стосовно місця вчинення кримінального правопорушення, то слід зауважити на положеннях ст. 32 КПК України. Так, у випадку неможливості встановлення місця вчинення кримінального правопорушення, кримінальне провадження здійснюється судом у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Зміст формулювання обвинувачення, як складової частини обвинувального акта, підлягатиме доведенню під час судового розгляду і випадку, передбаченому ст.338 КПК України може бути змінений. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вирішив питання, яке не підлягає вирішенню на даній стадії судового розгляду.

Так, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором та висловився щодо його неконкретності, що взагалі відповідає вимогам ст.337 КПК України, а обставини доведення провини підлягають дослідженню та встановленню судом під час безпосереднього здійснення судового провадження, але в жодному разі не на стадії підготовчого судового засідання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання висловився щодо фактичних обставин, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства та не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст.314 КПК України, а сам процесуальний документ відносно ОСОБА_9 складений за результатами досудового розслідування, повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України. А тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що обумовлює задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 за ч.3 ст.190 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4