Справа № 216/7788/23
Провадження № 1-кп/216/737/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000464, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2023 року, з доданими до нього матеріалами, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка Криворізького району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно п. 2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, оформлений та виданий засобами Єдиного державного реєстру єдиної інформаційної системи МВС (далі - Єдиний державний реєстр МВС) і виготовлений на бланку та/або в електронній формі, після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно у серпні 2023 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія видається територіальними сервісних центрах МВС у відповідності до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року, отримав від невстановленої слідством особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке надавало йому право керування транспортними засобами категорій «А», «В», «С», після чого став зберігати його при собі з метою подальшого використання при керуванні транспортним засобом.

21.10.2023 року приблизно о 20.06 год. ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки Honda Civic д.н.з. НОМЕР_2 на проїзній частині біля домоволодіння АДРЕСА_2 , на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», був зупинений співробітниками ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, яким на законну вимогу пред`явити документ, що надає право керувати вказаним транспортним засобом, діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що посвідчення водія НОМЕР_1 на імя « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 12.06.2021 ТСЦ 1242 є підробленим, а саме: не відповідає за способом виготовлення та наявністю захисних елементів встановленому зразку (бланкам посвідчень водія, виготовленими на підприємстві ПК «Україна»), використав для підтвердження права керування транспортним засобом завідомо підроблений документ, а саме - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 12.06.2021 ТСЦ 1242.

Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками кримінального проступку, передбаченогоч. 4 ст. 358 КК України «використання завідомо підробленого документа».

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинених ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого ОСОБА_3 складена в присутності захисника.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що події кримінального проступку мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками: використання завідомо підробленого документу.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, інвалідом не являється, раніше не судимий, у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває (м.к.п. а.с. 37).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції інкримінованої статті та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 50 КК України, саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виниим у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та піддати покаранню у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках цього кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення технічної експертизи документів № СЕ -19/104-23/42507-ДД від 23.11.2023 у розмірі 1195 грн. (одна тисяча сто дев`яносто п`ять гривень).

Речові докази, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 12.06.2021 ТСЦ 1242, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000464 від 22.10.2023, в спец пакеті (м.к.п. а.с. 34), - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0000464 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/7788/23 (1-кп/216/737/23).

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1