Справа № 638/8899/17
Провадження № 1-кс/638/2689/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 жовтня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суду м.Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002244 від 06 травня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження № 0002244 від 06 травня 2017 року, про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 18 травня 2017 року старшим слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.І ст.186 КК України, а саме закінчений замах на вчинення злочину, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), який не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення злочин при наступних обставинах: 05.05.2017 року о 18:10 годин ОСОБА_6 , знаходячись на паркові супермаркету «Клас», розташованій за адресою: м. Харків, просп. Л. Свободи, 43 побачив, як з легковий автомобіль марки «Volkswagen Polo», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому під час відсутності водія, спрацювала авто-сигналізація у наслідку чого розблокувалися двері зазначеного автомобіля. ОСОБА_6 вирішив скористатися обставинами та шляхом вільного доступу таємно викрасти чуже майно, яке знаходилось в салоні вищезазначеного автомобіля. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до легкового автомобіля марки «Volkswagen Polo», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому відчинив двері шляхом вільного доступу. Після чого, ОСОБА_6 проник в салон вказаного автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: сонцезахисні окуляри в футлярі, вартістю - 260,00 грн.; туристичний розкладний ніж в футлярі, вартістю - 130,00 грн., USB авто- зарядний пристрій, вартістю - 118,00 грн. та авто-кріплення для окулярів, вартістю - 41,00 грн., чим заподіяв останній майнову шкоду, згідно з висновком судово- товарознавчої експертизи № 2192 від 15.05.2017 року на загальну суму-549, 00 грн. В свою чергу ОСОБА_7 , побачила на пульті від авто-сигналізації сигнал про відкриття дверей автомобілю та поспішно повернулася до нього, де побачила в салоні свого автомобіля ОСОБА_6 , який на той час викрадав її майно. ОСОБА_7 стала голосно кричати та кликати на допомогу сторонніх осіб, на що ОСОБА_6 , продовжив свої злочинні та протиправні дії, спрямовані на викрадення майна ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи та не зважаючи на те, що його викрито у викраденні чужого майна, продовжив свої злочинні дії, тобто діючи відкрито, з прямим корисливим умислом, спрямованим на викрадення майна ОСОБА_7 став тікати з місця скоєння злочину, утримуючи при собі сонцезахисні окуляри в футлярі, туристичний розкладний ніж в футлярі, USB авто-зарядний пристрій та авто-кріплення для окулярів, які належать останній, з метою їх подальшого звернення на свою користь. Проте, довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися викраденим в потерпілої ОСОБА_7 майном, ОСОБА_6 не зміг, з причин, які не залежали від його волі, оскільки безпосередньо після вчиненого злочину, ОСОБА_6 був затриманий з викраденим майном перехожим, який побачив, як він тікає і наздогнав останнього.

Слідчий констатує, що своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, а саме закінчений замах на вчинення злочину, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

18.05.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, а саме закінчений замах на вчинення злочину, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), який не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього.

Слідчий акцентує увагу, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення - злочини.

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними:

Так, 15.05.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення з корисливим умислом та будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення- злочину середньої тяжкості, ухиляється від явки до органів досудового розслідування, не повідомивши орган досудового розслідування перетнув Державний кордон України, за місцем свого постійного мешкання та реєстраціє не проживає, виклики органу досудового розслідування ігнорує та на теперішній час місце знаходження останнього невідоме, саме цим підтверджується можливість ОСОБА_6 подальше переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що стало підставою для зупинення досудового розслідування та оголошення останнього 06.06.2017 року в розшук.

Також слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 , знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки останні на стадії досудового розслідування надали свідчення, які мають істотне значення для кримінального провадження щодо обставин скоєного злочину ОСОБА_6 . Крім цього, ОСОБА_6 може також перешкоджати кримінальному провадженню і іншим чином, у зв`зку з чим орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд вказаного клопотання за їх відсутності, просили задовольнити клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002244 від 06 травня 2017 року, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

18 травня 2017 року старшим слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.І ст.186 КК України, а саме закінчений замах на вчинення злочину, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), який не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього.

Слідчий суддя з матеріалів клопотнная вбачає, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення злочин при наступних обставинах: 05.05.2017 року о 18:10 годин ОСОБА_6 , знаходячись на паркові супермаркету «Клас», розташованій за адресою: м. Харків, просп. Л. Свободи, 43 побачив, як з легковий автомобіль марки «Volkswagen Polo», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому під час відсутності водія, спрацювала авто-сигналізація у наслідку чого розблокувалися двері зазначеного автомобіля. ОСОБА_6 вирішив скористатися обставинами та шляхом вільного доступу таємно викрасти чуже майно, яке знаходилось в салоні вищезазначеного автомобіля. Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до легкового автомобіля марки «Volkswagen Polo», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому відчинив двері шляхом вільного доступу. Після чого, ОСОБА_6 проник в салон вказаного автомобіля, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: сонцезахисні окуляри в футлярі, вартістю - 260,00 грн.; туристичний розкладний ніж в футлярі, вартістю - 130,00 грн., USB авто- зарядний пристрій, вартістю - 118,00 грн. та авто-кріплення для окулярів, вартістю - 41,00 грн., чим заподіяв останній майнову шкоду, згідно з висновком судово- товарознавчої експертизи № 2192 від 15.05.2017 року на загальну суму-549, 00 грн. В свою чергу ОСОБА_7 , побачила на пульті від авто-сигналізації сигнал про відкриття дверей автомобілю та поспішно повернулася до нього, де побачила в салоні свого автомобіля ОСОБА_6 , який на той час викрадав її майно. ОСОБА_7 стала голосно кричати та кликати на допомогу сторонніх осіб, на що ОСОБА_6 , продовжив свої злочинні та протиправні дії, спрямовані на викрадення майна ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи та не зважаючи на те, що його викрито у викраденні чужого майна, продовжив свої злочинні дії, тобто діючи відкрито, з прямим корисливим умислом, спрямованим на викрадення майна ОСОБА_7 став тікати з місця скоєння злочину, утримуючи при собі сонцезахисні окуляри в футлярі, туристичний розкладний ніж в футлярі, USB авто-зарядний пристрій та авто-кріплення для окулярів, які належать останній, з метою їх подальшого звернення на свою користь. Проте, довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися викраденим в потерпілої ОСОБА_7 майном, ОСОБА_6 не зміг, з причин, які не залежали від його волі, оскільки безпосередньо після вчиненого злочину, ОСОБА_6 був затриманий з викраденим майном перехожим, який побачив, як він тікає і наздогнав останнього. Своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, а саме закінчений замах на вчинення злочину, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

18.05.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, а саме закінчений замах на вчинення злочину, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), який не було закінчено з причин, які не залежали від волі останнього.

Слідчий суддя вбачає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення - злочини.

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними:15.05.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі. Можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення з корисливим умислом та будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення- злочину середньої тяжкості, ухиляється від явки до органів досудового розслідування, не повідомивши орган досудового розслідування перетнув Державний кордон України, за місцем свого постійного мешкання та реєстраціє не проживає, виклики органу досудового розслідування ігнорує та на теперішній час місце знаходження останнього невідоме, саме цим підтверджується можливість ОСОБА_6 подальше переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що стало підставою для зупинення досудового розслідування та оголошення останнього 06.06.2017 року в розшук.

Також слідчий суддя констатує, що підозрюваний ОСОБА_6 , знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки останні на стадії досудового розслідування надали свідчення, які мають істотне значення для кримінального провадження щодо обставин скоєного злочину ОСОБА_6 . Крім цього, ОСОБА_6 може також перешкоджати кримінальному провадженню і іншим чином, у зв`зку з чим орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 9 КПІК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994" Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990).

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Під час досудового розслідування встановлено, що перелічені вище ризики обґрунтовані та наявні, оскільки наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 усвідомлюючи, що ним скоєно злочин, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім цього, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих кримінальних правопор.шень-злочинів, постійного місця роботи та доходів не має, знов, повторно скоїв корисливе кримінальне правопорушення злочин тому перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність з корисливих мотивів.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питания про необхідність попереднього ув язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування ці сі особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обгрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування особи під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, були пред`явлені обвинувачення або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, орган досудового розслідування приходить до висновку про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання ризиків та виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, на даний час органу досудового розслідування достовірно відомо, що ОСОБА_6 за місцем реєстрації та мешкання не проживає, на зв`язок з органом слідства не виходить, хоча останньому відомо про обставини вчиненого ним злочину, місце знаходження останнього не встановлено, що свідчить про його бажання ухилитися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування та суду та для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 183, ч. 2 ст. 187, 188,189 КПК України, суд дійшов висновку що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження № 0002244 від 06 травня 2017 року про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99.

Строк дії ухвали дванадцять місяців з дня її постановлення.

Дата втрати ухвалою законної сили 26 жовтня 2024 року.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя