ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/236/23
Номер справи місцевого суду: 766/5031/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

11 жовтня 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 11 вересня 2023 року в кримінальному провадженні №0000310 від 07 червня 2023 року стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 вересня 2023 року задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 09 листопада 2023 року включно. У задоволенні клопотання захисника про скасування запобіжного заходу відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу в частині продовження ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що застосований до обвинуваченого.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що прокурором не надано жодного доказу в обґрунтування поданого клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Натомість, в своєму клопотанні прокурор посилається лише на абстрактні припущення щодо існування ризиків, перелік яких встановлено п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України. На думку захисника оскаржуване судове рішення також ґрунтується на припущеннях.

Адвокат зазначає, що в даному кримінальному провадженні повідомлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтовано та відсутні ризики, що передбачені п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому наявні обставини, що визначені ст.178 КПК України, які свідчать на користь відсутності необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, стороною обвинувачення не зібрано доказів щодо факту створення юридичної особи т.зв. «Государственного унитарного предприятея «Бассейнової управление водньіх ресурсов Херсонской области», працевлаштування в якій інкримінується ОСОБА_8 , приналежності вказаної юридичної особи саме до органів, створених окупаційною адміністрацією, а також факту зайняття ОСОБА_8 посади на даному підприємстві. На думку захисника подія та склад інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення є необґрунтованими.

Крім того на даний час не надано жодних належних та допустимих доказів, що у випадку зміни запобіжного заходу підозрюваний переховуватиметься. Судом не враховано, що підозрюваний співпрацював зі слідством, вчасно з`являвся на виклик слідчого, двічі самостійно з`являвся для участі у судовому засіданні Центрального районного суду м.Миколаєва щодо обрання йому запобіжного заходу, що не свідчить про намір ухилятися від слідства та суду.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, нерухому власність у м.Херсон, має міцні соціальні зв`язки. Крім того, підсудний має на утриманні дружину ОСОБА_9 (інвалід ІІІ групи з дитинства), доньку, батьків, тещу ОСОБА_10 (інвалід ІІІ групи безстроково), позитивно характеризується за місцем роботи, має позитивні характеристики та відзнаки ЗСУ.

Крім того апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 11 вересня 2023 року.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що повний текст оскаржуваного судового рішення складено та проголошено 15 вересня 2023 року о 13 год.30 хв., а отримано захисником о 15:00 год. В цей же день о 23 год 29 хв. через підсистему «Електронний суд» захисником подано апеляційну скаргу.

Поруч із цим, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року апеляційну скаргу повернуто через те, що до неї не долучено документів, що підтверджують повноваження захисника.

Захисник ОСОБА_7 вказує, що додаток до апеляційної скарги Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю додавався, але з невідомих причин не завантажився до скарги, вірогідно внаслідок технічної помилки.

Зазначає, що враховуючи об`єктивні умови роботи в м.Херсоні, в зоні бойових дій, не допустив необ`єктивного зволікання з поданням апеляційної скарги, а тому наявні поважні причини для поновлення строку на апеляційного оскарження.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Прокурор в питанні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження поклався на розсуд суду. Просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлений про місце дату та час апеляційного розгляду. Клопотань про забезпечення його участі в судовому засіданні чи відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Клопотання про проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін відсутні. Враховуючи викладене, відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України, розгляд апеляційної скарги можливий без участі обвинуваченого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ст.395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Положеннями ч.ч.5,7 ст.115 КПК України визначено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Хоча ст.117 КПК України і містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

На переконання суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_7 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтував існування обставин, які не залежали від його волевиявлення та перешкодили вчасно звернутися із апеляційною скаргою.

Так, матеріали провадження свідчать, що 11 вересня 2023 року Херсонським міським судом Херсонської області постановлено ухвалу, якою в кримінальному провадженні №0000310 від 07 червня 2023 року в тому числі продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України. Розгляд питання щодо продовження запобіжного заходу здійснювався за участь обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 . При цьому 11 вересня 2023 року судом оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали. Повний текст ухвали оголошено 15 вересня 2023 року.

Виходячи змісту ст.395 КПК України, з огляду на положення ч.5 ст.115 КПК України, враховуючи, що розгляд питання про продовження ОСОБА_8 дії запобіжного заходу здійснено з викликом захисника адвоката ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 11 вересня 2023 року для адвоката ОСОБА_7 обчислювався з 12 вересня 2023року по 18 вересня 2023 року.

Як вбачається зі змісту матеріалів провадження 15 вересня 2023 року адвокатом ОСОБА_7 отримано копію повного тексту ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 11 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_8 . З апеляційною скаргою на вказане судове рішення захисник вперше звернувся 15 вересня 2023 року за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Поруч із цим, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року вказану апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з тим, що до неї не долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Вдруге з апеляційною скаргою на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 11 вересня 2023 року захисник звернувся 21 вересня 2023 року, також за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Враховуючи викладене, з огляду на те, що зі змістом повного тексту оскаржуваного судового рішення захисник ознайомився 15 вересня 2023 року, вперше з апеляційною скаргою звернувся в межах строку на апеляційне оскарження, після повернення апеляційної скарги в найкоротший строк усунув виявлені недоліки, враховуючи, що після закінчення строку на апеляційне оскарження до повторної подачі апеляційної скарги минув незначний час (три дні), протягом якого захисник, вживав дії щодо реалізації свого права на апеляційне оскарження, працюючи в умовах зони бойових дій, суд апеляційної інстанції вважає, що перелічені обставини є поважними причинами пропуску адвокатом ОСОБА_7 строку на апеляційне оскарження. Таким чином клопотання захисника підлягає задоволенню, а пропущений строк поновленню.

Щодо обґрунтованості продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження слідчим відділом УСБ України в Херсонській області здійнювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000310 від 07 червня 2023 року стосовно ОСОБА_8 за ч.5 ст.111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 25 липня 2023 року відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16 вересня 2023 року включно.

Таке рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, існування ризиків того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення (п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України). При цьому слідчим суддею встановлено, що запобігти переліченим ризиками шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливо.

В подальшому, 31 серпня 2023 року ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та 01 вересня 2023 року до Херсонського міського суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні до за №0000310 від 07 червня 2023 року.

Під час підготовчого судового засідання 11 вересня 2023 року судом відповідно до приписів ст.315 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого без визначення розміру застави прокурор у клопотанні обґрунтував продовженням існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема прокурор зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України та перебуваючи на території м.Херсона підтримував зв`язок з представниками рф, а тому ризики, що стали підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу продовжують існувати.

Так, ОСОБА_8 набув знайомств з численними представниками окупаційної влади і таким чином має можливість безперешкодно прибути на ТОТ Херсонської області та в АР Крим, чи територію російської федерації та продовжувати там свою злочинну діяльність. Крім того, обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки йому відомо де можуть знаходитися речі та документи, що підтверджують проходження ним роботи в незаконно створеному державному унітарному підприємстві БУВР Херсонської області, яке продовжує свою діяльність на ТОТ Херсонської області.

Також прокурор зазначив, що ОСОБА_8 , використовуючи безпосереднє знайомство зі свідками по даному провадженню, перебуваючи на території Херсонської області може незаконно на них впливати, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, спілкуючись з колишніми співробітниками, які евакуювалися з окупаційною владою на тимчасово окуповану лівобережну частину Херсонської області та може передати інформацію, яка використовуватиметься проти основ національної безпеки України.

Херсонський міський суд Херсонської області проаналізувавши неведені доводи прийшов до висновку , що встановлені під час досудового розслідування ризики, що передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а запобігти їм можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Перевіривши вказані висновки Херсонського міського суду Херсонської області у відповідності із доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За приписами ч. 6 ст. 176 КПК під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати чи доведено стороною обвинувачення обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Виходячи зі змісту вказаних статтей, суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу на стадії судового провадження, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Застосування (продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування (продовження) одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як вбачається із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 суд виходив із того, що ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати. Суд, при вирішенні вказаного питання, фактично врахував не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, та суспільну небезпечність інкримінованого злочину, а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для висновку про продовження існування встановлених ризиків та прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як видно з ухвали, суд проаналізував відомості про особу обвинуваченого, характер та тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_8 , стан його здоров`я.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів того, що обвинувачений вдасться до неналежної процесуальної поведінки, зокрема переховування є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення. Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Що стосується посилань апеляційної скарги з приводу того, що прокурором не надано доказів на обґрунтування клопотання, то вони є безпідставними, адже матеріали провадження, що долучені до клопотання, дозволяють належним чином перевірити питання існування правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу.

Так, матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території. За скоєння вказаного злочину Кримінальним кодексом України передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

На даний час кримінальне провадження перебуває на початковій стадії судового розгляду, докази ще не досліджувалися, свідки допитані не були. Таким чином, можливе існування зв`язків обвинуваченого з представниками окупаційної влади, враховуючи близькість м.Херсон до тимчасово окупованої території Херсонської області, вказує нате, що ризики, які встановлені під час досудового розслідування продовжують існувати, оскільки за таких обставин, існує можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Водночас, оскільки інкримінований обвинуваченому злочин спрямований проти національної безпеки України, тому перебуваючи на волі, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

При цьому, апеляційний суд враховує, що тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, адже враховується у сукупності із іншими обставинами кримінального провадження.

Зокрема, згідно обвинувального акта ОСОБА_8 інкриміновано те, що він перебуваючи на території м.Херсона підтримував зв`язок з представниками рф, а тому існує вірогідність, що обвинувачений, використовуючи його, може виїхати на тимчасово окуповану територію чи територію рф.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Відтак, з огляду на ту обставину, що допит свідків у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, апеляційний суд погоджується з доводами клопотання прокурора про продовження існування вказаного ризику.

Крім того обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки йому може бути відоме місцезнаходитися речей та документів, що підтверджують проходження ним роботи в незаконно створеному державному унітарному підприємстві БУВР Херсонської області, яке продовжує свою діяльність на ТОТ Херсонської області.

Таким чином, можливе існування зв`язків обвинуваченого з представниками окупаційної влади, враховуючи близькість м.Херсон до тимчасово окупованої території Херсонської області, вказує на те, що ризики, які встановлені під час досудового розслідування на даний час в умовах продовжуваної агресії рф продовжують існувати.

При цьому наведеним ризикам на даний час можливо запобігли лише шляхом запобіжного заходу у виді тримання під вартою, адже більш м`які запобіжні заходи, які не пов`язані з постійним контролем за поведінкою обвинуваченого, не зможуть усунути можливість скоєння обвинуваченим таких дій.

Посилання апеляційної скарги захисника на наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків та позитивної характеристики, а також щодо того, що обвинувачений самостійно з`являвся в судові засідання, суд апеляційної інстанції хоч і приймає до уваги, проте вказані обставини не є беззаперечними аргументами, які б вказували на відсутність ризиків, що передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання апеляційної скарги як на підставу для скасування ухвали суду від 11 вересня 2023 року на те що обставини та докази, якими мотивоване клопотання прокурора не є достатніми для твердження про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, адже питання існування обґрунтованої підозри було предметом перевірки слідчого судді під час досудового розслідування. Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу перевірив достатність доказів, що свідчить про причетність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Натомість, на даний час, кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, в ході якого предметом перевірки суду першої інстанції є обставини, що передбачені ст.91 КПК України. На даній стадії кримінального провадження, перевіряючи ухвалу суду про продовження дії запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями надавати оцінку висновкам слідчого судді щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри, які наведені у судовому рішенні, що не оскаржується, та доведеності існування в діях такої особи ознак складу кримінального правопорушення.

Питання доведеності чи недоведеності винуватості, оцінку доказів з точки зору їх достатності, допустимості для доведення винуватості, вирішується судом на стадії судового розгляду відповідно до положень ст. 368 КПК України і не може бути предметом перевірки апеляційного суду в межах визначених ст. 422-1 КПК України.

Апеляційний суд, зважаючи на обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, а саме злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, пов`язаного із взаємодією з державою-агресором, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, враховуючи приписи ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, погоджується із висновком суду, про наявність підстав для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Встановлені на стадії застосування запобіжного заходу ризики із сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою з великою вірогідністю, не зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК України.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 11 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 11 вересня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3