Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1457/24
Провадження №1-кп/523/985/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

26.01.2024 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в приміщені суду, у спрощеному порядку кримінальне провадження №0000005 від 03 січня 2024 року, із звинувачення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Василівці, Вознесенського р-ну, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, засудженого вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2023 року, за ч.2 ст.125 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, звільненого від його відбування покарання, із застосуванням ст.75 цього ж Кодексу, з іспитовим строком 1 рік, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

Органом дізнання встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 , перебуваючи близько 14 години 15 хвилин 02 січня 2024 року, в буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли в ході словесного конфлікту з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом на спричинення їй тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком в область обличчя, чим спричинив останній визнане в якості легкого тілесне ушкодження, у виді синця в ділянці лівого верхнього повіка.

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з обвинувальним актом про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку.

Обвинувачений, за згодою захисника адвоката ОСОБА_6 , також письмово звернувся до суду із заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному порядку.

Потерпіла ОСОБА_4 також надала суду письмову згоду про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку.

Суд погоджується із клопотанням прокурора та вважає доведеним, що ОСОБА_3 , перебуваючи близько 14 години 15 хвилин 02 січня 2024 року, в буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли в ході словесного конфлікту з ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на спричинення їй тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком в область обличчя, чим спричинив останній визнане в якості легкого тілесне ушкодження, у виді синця в ділянці лівого верхнього повіка, у зв`язку із чим, кваліфікує вчинені ним дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б його обтяжували.

Суд також враховує дані про ОСОБА_3 як про судиму, офіційно не працевлаштовану особу, а також відсутність до обвинуваченого позовних вимог від потерпілої.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого діяння, а також факту засудження ОСОБА_3 22 серпня 2023 року за вчинення іншого проступку аналогічної спрямованості, положень ч.3 ст.78 КК України, а також роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в частині неприпустимості повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку, суд вважає, що дана обставина не дозволяє застосувати до обвинуваченого після призначення остаточного покарання положення ст.ст.69,75,76 КК України, у зв`язку із чим, необхідно призначити остаточне покарання у виді обмеження волі.

Окрім того, зважаючи на призначення ОСОБА_3 вищезазначеного покарання, що підлягає реальному відбуттю, а також існування ризику ухилення останньої особи від його відбування після проголошення вироку, суд вважає необхідним застосувати до засудженого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.368,374,382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

На підставі ч.1 ст.71, із застосуванням п.4 ч.1 ст.72 цього ж кодексу до зазначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2023 року та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік і 10 днів.

Застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 26 березня 2024 року.

Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_3 залишати місце свого проживання в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби.

Після набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати, а ОСОБА_3 доставити до установи відбування покарання.

Виконання вироку в цій частині покласти на начальника Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного поміщення до установи відбування покарання.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку негайно направити прокурору, засудженому, захиснику та потерпілій.

Головуючий ОСОБА_1