Справа № 314/5948/23
Провадження № 1-кп/314/280/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000619 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільнянськ Запорізької області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку тримання під вартою на термін 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, посилався на ті обставини, що на сьогодні відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на теперішній час зібрані всі можливі речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, усі докази знаходяться в матеріалах кримінального провадження, також в ході судового розгляду допитаний потерпілий, тому, на думку сторони захисту, на даний час ті ризики, які були підставою для запобіжного ув`язнення зменшилися, що є підставою для зміни запобіжного заходу. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченої більш м`який запобіжний захід, зокрема, нічний домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_3 .

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала свого захисника, просила застосувати до неї більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Потерпілий теж вважає, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого перебування обвинуваченої під вартою.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до таких висновків.

З реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25.09.2023 ОСОБА_3 була затримана у порядку ст. 208 КПК України, ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.09.2023 їй обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.11.2023 цей строк продовжений ще на 35 днів. Ухвалою Вільяннського районного суду Запорізької області від 21.12.2023 відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін 60 днів. інцевим днем тримання під вартою визначено 19.02.2024.

За приписами ст.ст. 177, 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України").

Як встановлюється із матеріалів кримінального провадженні, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом встановлено, що на теперішній час у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 зібрані всі докази, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вони знаходяться в матеріалах кримінального провадження, в ході судового розгляду допитаний потерпілий. На теперішній час кримінальне провадження перебуває на стадії дослідження письмових доказів, питання про необхідність виклику та допиту свідків взагалі не ініціювалося учасниками судового провадження. У суду відсутні будь-які дані, які б свідчили про вплив обвинуваченої на потерпілого та свідків, отже, наявність ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі жодним чином не доведена стороною обвинувачення. Зважаючи, що судовий розгляд кримінального провадження перебуває на стадії дослідження письмових доказів, які вже зібрані і зберігаються у прокурора, не вбачає суд й ризику перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд, розглядаючи клопотання прокурора, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, позицію, викладену у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України", згідно з якою при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

За положеннями ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у справі "Слоев проти України"), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.07.2012 у справі "Луценко проти України" зазначив, що однією з вимог п. 3 ст. 5 Конвенції є те, що судовий контроль за триманням під вартою має бути автоматичним. За приписами п. 4 ст. 5 Конвенції передбачено право осіб, яких затримано або взято під варту, на перегляд процесуальних і матеріально-правових умов, які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення "законності" позбавлення їх свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання, та легітимність мети, з якою особу затримано та потім узято під варту (п. 95). При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Посилання сторони обвинувачення на ті обставини, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке полягає у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджені в стані алкогольного сп`яніння, офіційно не працює, законних джерел для існування не має, веде аморальний спосіб життя, що являється не загально прийнятим в суспільстві, зловживає спиртними напоями, за місцем мешкання характеризується негативно, свідчить про наявність ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості обвинуваченої переховатися від суду, проте, у суду відсутні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

За таких обставин, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано фактичних даних та доказів про те, що на даний час існують ризики, які раніше були взяті до уваги слідчим суддею та судом, як при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, так і його наступному продовженні, оскільки ризики мають бути реальними та їх існування має бути оцінено з урахуванням конкретних обставин, наразі перебування обвинуваченої під вартою перестало містити ознаки розумності, ризики прокурором не доведені, відтак суд не знаходить підстав для подальшого застосування до ОСОБА_3 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, отже, у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити.

В свою чергу, суд приходить до беззаперечного висновку, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої можливо шляхом застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням декількох обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, отже, клопотання захисника в цій частині є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199, 202, 331, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_2 у період часу з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня без дозволу суду.

Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, який здійснює розгляд кримінального провадження № 0000619 щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати на виклик суду будь-якої інстанції, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з м. Вільнянськ Запорізького району Запорізької області, в якому вона зареєстрована та фактично проживає, без дозволу суду; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

Визначити строк дії ухвали тривалістю два місяці до 16.04.2024.

Обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу передати Відділенню поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізької областідля негайного виконання і постановки обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік, про що необхідно повідомити суд.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1

16.02.2024