ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3363/23 Справа № 204/9047/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 80000592 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України

Встановила:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження з 05 вересня 2022 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В задоволенні цивільного позову цивільного позивача потерпілого ОСОБА_10 - відмовлено.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 30 серпня 2022 року близько 15 години 20 хвилини, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 36, побачив на спеціально обладнаній велопарковці торгового центру ТОВ «Аполло», два велосипеди: двоколісний велосипед чорного кольору з синіми вставками марки «Titan» моделі «Urban», що належить потерпілому ОСОБА_10 та двоколісний велосипед чорного кольору з червоними вставками моделі «HARO» flightline, з написом на рамі AL6000, Seriesaluminum FL3g Technology з серійним номером UHAX8K8231, що належить потерпілій ОСОБА_11 на яких до велопарковки торгового центру ТОВ «Аполло» прибули раніше знайомі між собою неповнолітні діти потерпілих та які були припарковані до металевого парковочного паркану шляхом приєднання обох велосипедів за допомогою одного велосипедного замка чорного кольору з паролем. При цьому ОСОБА_7 визначив обидва велосипеди, як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись у вказаному місці, в цей же день о 15 годині 22 хвилини, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, впевнившись, що ніхто за його злочинними діями не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, дістав зі своєї сумки чорно-білого кольору в клітинку заздалегідь приготовлений для реалізації свого злочинного умислу інструмент, а саме - болторіз, яким перекусив велосипедний замок чорного кольору з паролем, що замикав обидва велосипеди біля парковочного паркану.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що ніхто за його злочинними діями не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_7 , знаходячись у вказаному місці, в цей же день о 15 годині 23 хвилини, отримавши доступ до велосипеду марки «Titan» моделі «Urban» чорного кольору з синіми вставками, сівши на нього, привів його до руху та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду у розмірі 5633, 33 грн потерпілому ОСОБА_10 . При цьому лишивши інший велосипед, до якого в результаті своїх злочинних дій ОСОБА_7 також отримав доступ, та який раніше визначив як об`єкт свого злочинного посягання біля металевого парковочного паркану.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що ніхто за його злочинними діями не спостерігає і вони є таємними для оточуючих ОСОБА_7 , повернувшись до вказаного місця, а саме на спеціально обладнану велопарковку торгового центру ТОВ «Аполло», що за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 36, в цей же день о 15 годині 32 хвилини, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, користуючись раніше отриманим доступом до двоколісного велосипеду чорного кольору з червоними вставками моделі «HARO» flightline, з написом на рамі AL6000, Seriesaluminum FL3g Technology з серійним номером UHAX8K8231, сівши на нього, привів його до руху та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном в подальшому на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду у розмірі 7022,50 грн потерпілій ОСОБА_11 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 05 вересня 2022 року близько 17 години 28 хвилини, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 36, побачив на спеціально обладнаній велопарковці торгового центру ТОВ «Аполло» велосипед моделі XAWKARDIS, номер рами НОМЕР_1 чорного кольору, що був припаркований до металевого парковочного паркану, за допомогою залізної цепочки, зчепленої замком «APECS», який належав раніше йому не знайомій потерпілій ОСОБА_12 , та який ОСОБА_7 визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись у вказаний час та вказаному місці, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, впевнившись, що ніхто за його злочинними діями не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, дістав зі своєї сумки чорно-білого кольору в клітинку болторіз, яким перекусив металевий ланцюг червоного кольору з замком, що замикав велосипед біля парковочного паркану.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), дуючи повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , тримаючи при собі велосипед моделі XAWKARDIS, номер рами НОМЕР_1 , чорного кольору, намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши майнову шкоду у розмірі 7693,34 грн потерпілій ОСОБА_12 .

Проте, злочинний умисел ОСОБА_7 на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були помічені та він був затриманий працівниками правоохоронних органів, внаслідок чого ОСОБА_7 не отримав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений просить вирок суду щодо нього скасувати та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування спричиненої шкоди.

Обвинувачений просить визнати зазначені обставини як такі, що пом`якшують його порання. Обставини, що обтяжують його покарання не встановлено.

Також обвинувачений просить врахувати, що він з багатодітної сім`ї, його мати має захворювання та потребує допомоги.

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 просить вирок змінити та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Посилається на те, що до моменту вчинення злочину обвинувачений не мав судимостей, шкідливих звичок, не перебував на обліку і лікарів нарколога та психіатра.

Будучи зареєстрованим та постійним мешканцем Харківської області, після повномасштабного військового вторгнення РФ в України, обвинувачений разом з матір`ю та бабусею були вимушені переїхати до м. Дніпрі, де набули статусу внутрішньо переміщених осіб. Як показав ОСОБА_7 , працевлаштуватися йому не вдалося, а тому, бажаючи допомогти матеріально членам своєї родини, він став на шлях вчинення корисливих злочинів. Саме скрутний матеріальний стан його родини це єдина причина, яка спонукала обвинуваченого вчинити крадіжки.

Після вчинення злочинів, ОСОБА_7 активно співпрацював із слідством, у скоєному щиро розкаюється, завдані ним матеріальні збитки повністю відшкодовані потерпілим, перед якими останній вибачився.

Захисник зазначає, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки матір та бабусю, а перебування під вартою майже рік, вже посприяло його виправленню та перевихованню.

Під час апеляційного розгляду справи обвинувачений та його захисник підтримали вимоги апеляційних скарг, просили їх задовольнити, а вирок змінити в частині призначення обвинуваченому покарання, шляхом застосування до нього вимог ст. 75 КК України.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, вважала вирок щодо ОСОБА_7 законним та обґрунтованим.

В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.

Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини скоєних ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, та вірно визначив їх кваліфікацію за ч.2 ст.15 ч.4. ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, що не оскаржуються стороною захисту.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає доводи сторони захисту, викладені в апеляційних скаргах щодо невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання - необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитися з апеляційними доводами про неналежну оцінку судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого та всім обставинам, що пом`якшують його покарання та про необхідність застосування до ОСОБА_7 вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, прийде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, судом враховано тяжкість вчинених останнім кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, обставини їх вчинення та дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається особою, раніше не судимою, не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є внутрішньопереміщеною особою.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 судом віднесено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі, наближеного до найнижчої межі, передбаченими санкціями статті КК України, є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових правопорушень та узгоджується з правовими позиціями Конституційного Суду України про те, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Посилання сторони захисту на необхідність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, на думку колегії суддів не заслуговують на увагу. Дані, на які посилається сторона захисту, а саме: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочинів та відшкодування потерпілим спричиненої шкоди - було враховано судом при призначенні ОСОБА_7 покарання в сукупності з іншими обставинами по справі.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений вчинив злочини у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, що його бабуся хворіє та потребує значних фінансових ресурсів, а дідусь помер - як на підставу для призначення покарання з випробуванням, не є слушними.

Процесуальні порушення, які б потягли за собою безумовне скасування судового рішення, по справі не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційних скарг та зміни або скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає, тому апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4