Справа №766/6824/23
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

27 вересня 2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого в режимі відеоконференції: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000313 від 11.09.2021 року, за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000313 від 11.09.2021 року.

Клопотання мотивоване наступним.

Так, на розгляді Білозерського районного суду Херсонської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000313 від 11.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України, який 10.09.2021 у вечірній час, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зловживання довірою, користуючись родинними стосунками, запросив до свого автомобіля марки ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_1 малолітню потерпілу ОСОБА_6 під приводом поїздки до с. Широка Балка. Однак, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою Херсонська область Херсонський район с. Молодецьке, біля продуктового магазину, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи що порушує права особи на волю, честь та гідність, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тримання та переміщення дитини протягом тривалого часу у своєму автомобілі, де вона не бажала знаходитись та не мала змоги вільно залишити транспортний засіб через своє малолітство, хоча бажала цього, позбавивши дитину можливості повідомити членів сім`ї про своє місцезнаходження, оскільки забрав та вимкнув її мобільний телефон, насильно утримував останню з 21.00 годин 10.09.2021 до 05.00 годин 11.09.2021 до виявлення її місцезнаходження працівниками поліції в полі поблизу селища Надеждівка на території Білозерської об`єднаної територіальної громади Херсонського району Херсонської області за координатами: широта 46 4215.0, довгота НОМЕР_2 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.146 КК України - незаконне позбавлення волі вчинене щодо малолітнього, що здійснювалося протягом тривалого часу.

Окрім того, ОСОБА_4 у той же проміжок часу з 21.30 години 10.09.2021 до 05.00 години ранку 11.09.2021, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в полі поблизу селища Надеждівка на території Білозерської об`єднаної територіальної громади Херсонського району Херсонської області, (більш точне місце досудовим розслідуванням не установлено), перебуваючи у транспортному засобі марки ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_1 , і реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті природним та неприроднім способом, достовірно знаючи, що остання не досягла чотирнадцятирічного віку, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді порушення статевої недоторканості малолітньої особи та нормального психічного і фізичного розвитку малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та бажаючи їх настання, використовуючи її безпорадний стан через малолітство, внаслідок якого остання не могла чинити активний опір, застосовуючи фізичну силу відносно дитини, що виразилась в насильницькому утриманні потерпілої в своєму автомобілі, силоміць роздягнув малолітню ОСОБА_6 , знявши з неї нижню частину одягу та білизну, з використанням своїх генеталій, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним та вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 , чим задовольнив свою статеву пристрасть та спричинив їй відповідно до висновку судово-медичної експертизи №663 від 11.10.2021 року тілесні ушкодження у вигляді саден в області правої лопатки, правої сідниці, нижніх кінцівок, синця живота які виникли не більше ніж від 5 травматичних впливів тупими предметами після чого покинув місце вказаного кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним та вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинений щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

На даному етапі судового розгляду кримінального провадження, наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, які будуть досліджені у суді під час судового розгляду по суті.

Окрім доказів причетності до інкримінованого злочину, органами досудового розслідування також було вивчено особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженцем с. Новоолександрівка Сахновщинського району Харківської області, громадянином України, з загальною середньою освітою, не працевлаштованим, одруженим, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Сахновщицького районного суду Харківської області від 03.02.2015 за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.152 КК України до 6 років позбавлення волі та який звільнився 22.04.2020 за відбуттям строку покарання.

В порядку ст.208 КПК України 11 вересня 2021 о 08 годині 13 хвилин (фактичне затримання 06 година 50 хвилин 11.09.2021) було затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та того ж дня письмово повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 13.09.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09.11.2021 включно.

У подальшому строки дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою були продовжені як під час досудового слідства так і при розгляді обвинувального акту у суді.

Востаннє ухвалою Херсонського міського суду від 31.07.2023 продовжено строк дії запобіжного заходу ОСОБА_4 . На теперішній час обвинувачений утримується під вартою в умовах Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», строк дії якого спливає 28 вересня 2023 року (включно).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 підозрюється у вчинені двох тяжких злочинів, один з яких є особливо тяжким та за яке передбачено максимальне покарання строком від 10 до 15 років позбавлення волі, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з урахуванням міри покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винними у інкримінованому злочині). Окрім того, ОСОБА_4 є мешканцем іншої області, за місцем мешкання проживає без реєстрації не тривалий час, що дає підстави вважати про його можливість втечі та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Серед обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, репутацію підозрюваного (п. 4 та п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, фактично родини або утриманців у ОСОБА_4 не має, безробіття, посередня характеристика останнього вказують у сукупності саме на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Крім того, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпіла є онучкою його цивільної дружини, а всі свідки мешкають за тією ж самою адресою у різних будинках, що й обвинувачений до затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Існує ризик, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності у майбутньому може схиляти потерпілу до неправдивих свідчень, здійснювати на неї психологічних та емоційний тиск, яка через малолітній свій вік зможе спотворити наявні обставини вчиненого кримінального правопорушення під впливом дорослих.

ОСОБА_4 був раніше засудженою особою за злочин проти статевої свободи та недоторканості, а тому наявний ризик повторення протиправної поведінки (п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України) чи продовжити кримінальне правопорушення (та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

За таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з зазначених в ньому підстав, вказала, що здійснюються заходів щодо відновлення втраченого провадження, справа перебуває в Приморському районному суді м.Одеси.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання значив, що під час окупації міста всіх обвинувачених із СІЗО розпустили, йому вибили зуби, після деокупації він сам прийшов до СІЗО. Він взагалі не розуміє чому йому продовжують строк тримання під вартою, його вперше спитали про отримання чи не отримання ним клопотання про продовження строків тримання під вартою, до цього вказаного клопотання жодного разу не вручали; він готовий воювати за країну.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, підтримала позицію свого підзахисного, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, зазначила, що кримінальна справа за суттю не слухалася, обвинувачений перебуває під вартою, він бажає захищати Батьківщину.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали клопотання, судом встановлено наступне.

Справу з обвинувальним актом направлено до Білозерського районного суду Херсонської області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 по обвинуваченню за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2023 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено до 28.09.2023 року (включно).

На даний час обвинувачений ОСОБА_4 утримується в умовах установи "Миколаївський слідчий ізолятор", строк дії запобіжного заходу спливає 28.09.2023.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 152 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у зв`язку з вчиненням особи злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте разом з іншими обставинами збільшує ризик втечі особи настільки, що йому неможливо запобігти, не взявши особу під варту.

Так у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Досліджені обставини в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, з огляду на воєнний стан на території України, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться». КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права особи, відносно якої його обрано, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей (справа «Летельє проти Франції»). Окрім того, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого; відомості, що характеризують особу ОСОБА_4 , відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, той факт, що обвинувачений звинувачується у вчиненні злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, та те, що ризики не змінилися, суд дійшов висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Посилання обвинуваченого на те, що йому раніше не вручалися інші клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу та неможливістю, на його думку, взагалі продовження такого строку, оскільки він деякий час не утримався під вартою до того часу, як сам не з`явився до СІЗО після звільнення міста Херсон, суд вважає безпідставними. Зазначені питання обвинувачений мав можливість оскаржувати у встановленому законом порядку в апеляційній інстанції після постановлення відповідних ухвал про продовження строку тримання під вартою. Безпосередньо в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому був продовжений строк тримання під вартою на 60 днів до 28 вересня 2023 року включно ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.07.2023 р., яка в апеляційному порядку не оскаржена та набула законної сили 07.08.2023 р. Інших матеріалів суду не надано.

Щодо посилання обвинуваченого в судовому засіданні про його бажання на проходження військової служби, суд вважає за необхідне роз`яснити, що такі клопотання розглядаються прокурором в порядку ст. 616 КПК України, але статті, за якими він обвинувачується виключають можливість розгляду цього питання прокурором.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 197, 199, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу «тримання під вартою» обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 25.11.2023 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

СуддяОСОБА_9