Справа № 471/1120/23
Номер провадження 1-кп/473/359/2023
УХВАЛА

"27" вересня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000110 за обвинуваченням

ОСОБА_9 в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.127, ч. 2 ст.146, ч.4 ст.27 ч.3 ст.152, ч. 1 ст.301 КК України,

ОСОБА_10 в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч. 2 ст.146, ч. 3 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.127, ч. 2 ст.146, ч.4 ст.27 ч.3 ст.152, ч. 1 ст.301 КК України, ОСОБА_10 в скоєні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.127, ч. 2 ст.146, ч. 3 ст.152 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , так як ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували під час обрання запобіжного заходу, не змінились.

Так, прокурором зазначено, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потрепілого та свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявні ризики обґрунтовує тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, ОСОБА_9 відомі дані потерпілий та свідків, а отже він може вплвати на них, ОСОБА_9 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку.

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 прокурор обгрунтовує тим, що на теперішній час що ОСОБА_10 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Дані ризики обґрунтовує тим, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, обвинуваченому відомі дані потерпілих та свідків, а отже він може впливати на них, ОСОБА_9 офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку.

Представник потерпілого клопотання прокурора підтримала.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи це станом його здоров`я та тим, що він потребує лікування.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи це наявністю в нього міцних соціальних зв`язків та необхідністю продовжити навчання.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до такого.

28 квітня 2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою. Після чого строк дії запобіжних заходів щодо обвинувачених продовжувався, останній раз запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були продовженні до 28 вересня 2023 року. На теперішній час розгляд кримінального провадження до спливу вказаного в ухвалі строку неможливий з об`єктивних причин.

Відповідно до ст..177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, знищити, сховати або спортворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Ілійков проти Болгарії»), і наявність даних обставин, може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Суд вважає, що що на даний час продовжують відносно обвинуваченого ОСОБА_9 існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні.

Так, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується в скоєні кількох кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким злочином, проти статевої недоторканості, за який, передбачене покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі та тяжкого злочину, проти життя та здоров`я особи. У обвинуваченого ОСОБА_9 відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли утримати його від залишення місця проживання з метою ухилення від суду, так він не одружений, неповнолітніх дітей на утримання не має, офіційно не працює. ОСОБА_9 відомі дані потерпілих та свідків в даному кримінальному провадження та адреси їх проживання. Крім того, суд звертає увагу на те, що потерпілим в даному кримінальному провадженні, є неповнолітня особа. Отже суд вважає, дані факти в сукупності дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадження. На території України введений воєнний стан лише посилює ризик у вигляді можливості обвинуваченого переховуватись від суду. Суд вважає, що прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Факт того, що обвинувачений навчається у Миколаївському професійному машинобудівному ліцеї, жодним чином не зменшує зазначені ризики. Суд не знаходить підставі для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт.

Звідси суд вважає що обвинуваченому ОСОБА_9 може бути продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 листопада 2023 року включно.

Також, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_10 обвинувачується скоєні кількох кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким злочином, проти статевої недоторканості, за який, передбачене покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі та тяжкого злочину, проти життя та здоров`я особи. ОСОБА_10 не одружений, на утримання неповнолітніх дітей не має, не працює. Дані факти в сукупності дають підстави вважати, що ОСОБА_10 може ухилитись від суду. На території України введений воєнний стан лише посилює ризик у вигляді можливості обвинуваченого переховуватись від суду. Також, ОСОБА_10 відомі дані потерпілих та свідків в даному кримінальному провадження та адреси їх проживання. Крім того, суд звертає увагу на те, що потерпілим в даному кримінальному провадженні, є неповнолітня особа. Потерпілий та свідки судом ще не були допитані у судовому засіданні з урахуванням вимог ч.2 ст.23 КПК України, тому є наявним ризик впливу на потерпілого та свідків. Що ж стосується стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , то згідно наданої стороною захисту довідки завідувача Миколаївської міської медичної частини на теперішній час стан ОСОБА_10 є контрольований, екстреної медичної допомоги за межами СІЗО він не потребує. Суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 під час судового розгляду кримінального провадження та не знаходиться підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Звідси суд вважає що обвинуваченому ОСОБА_10 може бути продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 листопада 2023 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 314, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 26 листопада 2023 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт , відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 26 листопада 2023 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 з тримання під вартою на домашній арешт , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3