ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/54/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1328/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.310, ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в режимі відеоконференції заяву суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 19 липня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до відомостей протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Харківського апеляційного суду від 24.10.2023 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

До початку апеляційного розглядусудді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заявили самовідвід, який підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 25.02.2020 року в складі: головуючого судді - ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , розглянуто кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , заступника прокурора Харківської області ОСОБА_11 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2019 року стосовно ОСОБА_7 , тобто це ж саме кримінальне провадження.

За результатами попереднього апеляційного розгляду колегією суддів частково задоволено апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого, вирок Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2019 року стосовно ОСОБА_7 скасовано і призначення нового розгляд в суді першої інстанції (т.1 арк.152-154).

З мотивувальної частини ухвали Харківського апеляційного суду від 25.02.2020 року вбачається, що колегією суддів, у склад якої входили судді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , надано оцінку доводам апеляційної скарги сторони обвинувачення щодо правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Крім того, в своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора від 05.10.2023 року захисник ОСОБА_9 обґрунтовує свою незгоду з апеляційними доводами прокурора, посилаючись на висновки колегії суду, які викладені в ухвалі Харківського апеляційного суду від 25.02.2020 року та які були підставою для скасування попереднього вироку Зміївського районного суду Харківської області від 23.04.2019 року.

Тобто, до початку апеляційного розгляду колегія суддів вбачає, що доводи сторони захисту та обвинувачення фактично стосуються висновків колегії суддів, що викладені в ухвалі Харківського апеляційного суду від 25.02.2020 року та будуть предметом при новому апеляційному розгляді за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 19.07.2023 року стосовно ОСОБА_7 .

Згідно п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів», суддя заявляє самовідвід навіть коли не тільки у сторін по справі, а і у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.3 Європейського статуту судді «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але і повинен сприйматися будь-ким як неупереджений».

Крім того, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лауко проти Словаччини", будь який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи, тобто заявити самовідвід.

Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України, «Мироненко проти України», «Фельдман проти України», характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім, тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Відповідні принци практики Європейського суду з прав людини щодо вимоги про безсторонність, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції, наведені в рішенні у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08, п.п. 51-57, від 20.09.2016 року.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судоустрою чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

У Конституції України закріплені основні засади судочинства, а Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами, суд повинен бути справедливим та неупередженим.

Зазначені принципі також закріплені і в міжнародних актах, зокрема, відповідно до пункту 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

За таких обставин та на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, з метою недопущення будь-яких сумнівів у сторони обвинувачення та захисту чи будь-якого стороннього спостерігача в неупередженості суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , а також в об`єктивності рішень колегії суддів за їх участі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність задоволення вищезазначеної заяви суддів про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 75 ч.1 п.4, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву суддівОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити.

Матеріали кримінального провадження (апеляційне провадження № 11-кп/818/1328/23, справа № 621/54/19) стосовно ОСОБА_7 - передати керівнику Харківського апеляційного суду для заміни суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і визначення головуючого судді та другого судді у складі колегії суддів.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді