Справа № 136/2193/23
Провадження №11-сс/801/36/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 19.12.2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000341 від 19.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 КК України.

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 19.12.2023 року клопотання про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 від 19.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 КК України задоволено.

Накладено арешт на безномерний екскаватор марки Volvo EW 160 В, чорно-жовтого кольору, який перебуває у володінні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 з позбавленням права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Екскаватор - повернуто власнику на відповідальне зберігання для подальшого користування.

Непогодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах СФГ «Іванна», просив скасувати ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 19.12.2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт екскаватора марки Volvo EW 160 В, чорно-жовтого кольору, вилученого під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000341 від 19.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 КК України задоволено.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом при прийнятті оскаржуваної ухвали взагалі не було повно та всебічно вивчено подане клопотання про арешт майна, правова підстава для арешту майна відсутня, ОСОБА_8 підозра не висувалась, не визначено розмір завданої шкоди, тому що по суті ніякої шкоди не було допущено, не визначено співмірності та розумності обмеження права власності на арештоване майно.

Слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що вся сільськогосподарська техніка на яку було накладено арешт оскаржуваною ухвалою відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, у даному кримінальному провадженні відсутні правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки органом досудового розслідування та прокурором не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що грунтується на припущеннях

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задоволити, дослідивши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 170, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_9 , в провадженні якої перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000341 від 19.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.236 КК України, звернулая до суду з клопотанням про арешт майна.

Згідно клопотання слідчого органами досудового розслідування встановлено наступне.

19.10.2023 о 10:47 до ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що на території Вінницької області Турбівської ТГ за межами населеного пункту с. Стара Прилука (координати 49,41000 Пн, 28,67366 Сх) за місцем розташування русла річки Десна розташована гідротехнічна споруда (міст), поблизу якого виявлено знятий шар ґрунту прибережної захисної смуги, яким перекрито русло річки Десна.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення слідчим СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023 за № 0000341, з попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 242 КК України.

25.10.2023 начальником Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури попередня правова кваліфікація у даному кримінальному провадженні була змінена із ч.1 ст.242 КК України на ст.236 КК України, тобто порушення порядку здійснення оцінки впливу на довкілля, правил екологічної безпеки під час проектування, розміщення, будівництва, реконструкції, введення в експлуатацію, експлуатації та ліквідації підприємств, споруд, пересувних засобів та інших об`єктів, якщо це спричинило загибель людей, екологічне забруднення значних територій або інші тяжкі наслідки.

1 9.10.2023 в ході огляду місця події, який було проведено на території Вінницької області Турбівської ТГ за межами населеного пункту с. Стара Прилука (координати 49,41000 Пн, 28, 67366 Сх) за місцем розташування русла річки Десна, де розташована гідротехнічна споруда (міст), виявлено знятий шар грунту прибережної захисної смуги, яким перекрито русло річки Десна, а також виявлено та зафіксовано протектори шин транспортного засобу яким проводились гідротехнічні роботи.

У ході досудового слідства допитаний у якості свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснив, що з 18.10.2023 по 19.10.2023 він за вказівкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з його приватної території, яка розташована в АДРЕСА_2 взяв безномерний, екскаватор марки Volvo EW 160 В, жовтого кольору, яким поїхав за межі вищевказаного населеного пункту, а саме на берег русла річки Десна, де розташована гідротехнічна споруда (міст). Там він за допомогою екскаватора, знімав грунт прибережної захисної смуги, яким перекривав русло річки Десна. 19.10.2023 року в першій половині дня він завершив роботу з перекриттям русла, після чого даним екскаватором поїхав на територію, яка розташована по АДРЕСА_2 , де його залишив на зберігання.

Згідно з інформацією, отриманою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 5243.7 кв.м., є ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

11.12.2023 відповідно до ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 15.11.2023 за адресою: АДРЕСА_2 проведено санкціонований обшук, в ході якого за вищевказаною адресою на території підприємства ПП «Плахотнюк» ОСОБА_8 добровільно вказав місцезнаходження запитуваного в ухвалі суду майна, а саме безномерного екскаватора марки Volvo EW 160 В, чорно-жовтого кольору, який перебуває у його володінні, після чого добровільно його видав. Даний екскаватор в ході проведення санкціонованого обшуку було вилучено, оглянуто, опечатано та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , який перебуває у його володінні, про що було відібрано відповідну заяву. Місцем зберігання було визнано територію приватного підприємства «Плахотнюк», яка розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Стара Прилука, вул. Гагаріна, 49.

Слідчий суддя прийняв до уваги те, що постановою слідчої СВ відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 від 11.12.2023 року визнано у кримінальному провадженні №0000341 речовим доказом безномерний екскаватор марки Volvo EW 160 В, чорно-жовтого кольору, перевірив обставини, які вказують на причетність зазначеного майна до вчинення кримінального правопорушення, відповідність його критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що клопотання про арешт майна подано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність підстав для арешту майна, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з наданих матеріалів, арештоване майно у повному обсязі відповідає ознакам речового доказу, а відтак, відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, вказане майно підлягає арешту.

Ті обставини, що ОСОБА_8 не набув статусу у даному кримінальному провадженні №0000341 від 19.10.2023 року, не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна у відповідності до ч. 4 ст. 170 КПК України .

На думку колегії суддів слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя прийшов до вірного висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання слідчого, врахувавши «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, суду не надано та колегією суддів не встановлено.

На спростування доводів апеляційної скарги захисника колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею було накладено арешт шляхом заборони власнику майна у його праві на відчуження та розпорядження ним, що у свою чергу не призведе до надмірного обмеження його у права власності.

На думку суду апеляційної інстанції рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого щодо арешту майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При постановленні ухвали слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні органу досудового розслідування правові підстави для арешту майна, у зв`язку з чим слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали провадження, додані до клопотання слідчого, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності, оскільки незастосування арешту на вищевказані об`єкти майна може призвести до подальшого незаконного його відчуження та у подальшому унеможливить виконання рішення суду в частині забезпечення виконання рішення суду щодо конфіскації майна.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 без задоволення

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалу слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 19.12.2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000341 від 19.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 236 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4