УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 620 221 001 200 002 56 від 12.07.2022,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві (далі - ТУ ДБР у м. Києві), ОСОБА_4 від 12.09.2023 про закриття кримінального провадження № 620 221 001 200 002 56 від 12.07.2022 за ч. 2 ст. 365 КК України.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що досудове розслідування проведено неповно, внаслідок чого слідчим прийнято необґрунтоване, передчасне та незаконне рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим просив постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити, з наведених у ній підстав.

Слідчий ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження є законною, оскільки досудове розслідування проведено всебічно та неупереджено.

Слідчий суддя, заслухавши думку заявника, заперечення слідчого, дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження № 620 221 001 200 002 56 від 12.07.2022, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому розслідуванні заявником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Особа, яка звернулась із скаргою, у силу ст. 55 КПК є потерпілим, отже, наділена правом оскарження рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Статтею 7 КПК передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Положенням ч. 1 ст. 92 КПК встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК збирання доказів стороною обвинувачення здійснюється шляхом проведення сукупності дій, якими є слідчі та негласні слідчі дії, отримання висновків експертів, витребування документів, проведення інших процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначив, що «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю» («Алексахін проти України» п.55).

Слідчий, постановляючи рішення від 12.09.2023 про закриття кримінального провадження № 620 221 001 200 002 56 від 12.07.2022 за ч. 2 ст. 365 КК, посилається на те, що органом досудового розслідування всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, та як наслідок цього вказує на відсутність складу кримінального правопорушення.

Водночас з оскаржуваної постанови вбачається, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що слідчим вимоги КПК України дотримано належним чином та надано необхідну правову оцінку всім обставинам у сукупності.

Так, у рішенні від 12.09.2023 слідчий проігнорував доводи заявника, надані ним у скарзі від 01.05.2023 щодо суперечностей показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із проведеною у кримінальному провадженні судово-медичною експертизою.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що судовий експерт у своєму рішенні зазначає, що експертна об`єктивізація способу спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за обставин, на які вказали свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час допитів 22.08.2022, можлива шляхом проведення слідчих експериментів за їх участі.

У той же час, слідчий не надав оцінку таким обставинам, уникнувши проведення слідчого експерименту з працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що з урахуванням вищенаведеного є неприпустимим.

Вказане свідчить, що встановлена на цей час органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що дозволяє дійти висновку про відсутність в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, висновок слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження є передчасним, тому скаргу слід задовольнити, постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 9, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 12.09.2023 про закриття кримінального провадження № 620 221 001 200 002 56 від 12.07.2022 за ч. 2 ст. 365 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1