печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000821, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на мобільний телефон iPhone 13 Pro, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000821 від 25.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 127 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Національної гвардії України та перебуваючи на посаді головного сержанта 9-ї стрілецької роти 3-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 НГУ, 01.07.2023, у вечірню пору доби, точний час у ході досудового слідства не встановлено, знаходячись за місцем розташування контрольно-спостережного пункту (КСП) згаданої 9 стрілецької роти у АДРЕСА_1 , виявив ознаки алкогольного сп`яніння у стрільця 3-го відділення 3-го стрілецького взводу 9-ї стрілецької роти 3-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України ОСОБА_7 , який є його підлеглим та, з метою його освідування, наказав останньому слідувати разом з ним у автомобілі Nissan X-Trail, державний номерний знак наразі слідством не встановлено, до медичного пункту 3 батальйону військової частини НОМЕР_3 , розташованому на відстані близько 8 км. у населеному пункті АДРЕСА_2 .

Слідуючи згаданим автомобілем до медичного пункту та виявивши, що ОСОБА_7 стало зле і його нудить, ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 4, 6, 9, 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи продемонструвати підлеглому ОСОБА_7 свою владу та перевагу над ним, принизити його честь і гідність, а також з метою покарання за вживання алкогольних напоїв, перевищуючи владу та застосовуючи фізичну силу, 01.07.2023, але не пізніше 21 год., точний час у ході досудового слідства не встановлено, витягнув ОСОБА_7 з салону вказаного автомобіля Nissan X-Trail та проти його волі заштовхав до багажника.

Після освідування ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 4, 6, 9, 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи відкрито продемонструвати підлеглому ОСОБА_7 свою владу та перевагу над ним, принизити його честь і гідність, а також з метою покарати за вживання алкогольних напоїв, 01.07.2023, але не пізніше 23:59 год., точний час у ході досудового слідства не встановлено, доставив ОСОБА_7 на вказаному автомобілі Nissan X-Trail до контрольно-спостережного пункту 3-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 НГУ, розташованого у АДРЕСА_2 , де, всупереч волі ОСОБА_7 , перевищуючи владу, застосовуючи фізичну силу, заштовхав його до металевої клітки (вольєра), що призначалась для утримання собак, завдаючи при цьому останньому фізичних та психологічних страждань, де той знаходився упродовж ночі до ранку 02.07.2023, точний час у ході досудового слідства не встановлено.

Отже, головний сержант 9-ї стрілецької роти 3-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України ОСОБА_5 , будучи військовою службовою особою, перевищуючи 01.07.2023 за вказаних обставин владу та службові повноваження, вчинив дії, що обмежували невідчужувані та непорушні права, свободи та законні інтереси ОСОБА_7 на повагу до його гідності, на свободу та особисту недоторканність та на свободу пересування, визначені ст. 28, 29 та 33 Конституції України, тобто вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, а саме, дії, які ніхто не має права виконувати, а також застосував нестатутні заходи впливу щодо підлеглого, які є нелюдським та таким, що принижують гідність людини, а у своїй сукупності обмежували права, свободи та законні інтереси ОСОБА_7 і спричинили останньому фізичні та психічні страждання.

Продовжуючи свої злочинні дії, бажаючи продемонструвати підлеглому ОСОБА_7 свою владу та перевагу над ним, принизити його честь і гідність, а також з метою покарати за вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 , 02.07.2023, але не пізніше 10 год., точний час у ході досудового слідства не встановлено, знаходячись за місцем розташування згаданої 9-ї стрілецької роти у АДРЕСА_1 , вступив в злочинну змову із командиром 9-ї стрілецької роти 3-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України ОСОБА_6 , з яким домовився про спільне вчинення злочинних дій відносно ОСОБА_7 , а саме застосування насильства, зокрема шляхом спричинення останньому тілесних ушкоджень та закопування його у землю заживо, згодивши місце, час, спосіб вчинення, зміст виконуваних функцій.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , 02.07.2023, близько 10 год. забрав ОСОБА_7 з контрольно-спостережного пункту 3-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 НГУ, де останній знаходився з 01.07.2023 у металевій клітці (вольєрі), що призначалась для утримання собак, після чого доставив його на автомобілі Nissan X-Trail до контрольно-спостережного пункту 9-ї стрілецької роти 3-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 НГУ, розташованого у АДРЕСА_1 .

Прибувши до згаданого контрольно-спостережного пункту 9-ї стрілецької роти, за вказаною адресою, ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , наказав ОСОБА_7 взяти лопату та слідувати за ним. Після цього ОСОБА_7 у супроводі ОСОБА_5 та невстановленого слідством на даний час військовослужбовця, пройшли до лісосмуги, розташованої на захід від КСП за залізничною колією, де на ділянці на відстані близько 90 метрів від КСП ОСОБА_5 наказав ОСОБА_7 копати яму.

Отримавши відмову виконати наказ, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 4, 6, 9, 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи відкрито продемонструвати підлеглому свою владу та перевагу над ним, принизити його честь і гідність, а також з метою примушування всупереч волі особи до виконання наказу, перевищуючи владу застосовував насильство до підлеглого військовослужбовця ОСОБА_7 , а саме рукою в зону лівої лопатки два рази, чим заподіяв останньому фізичний біль та моральні страждання.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , наказав присутньому, невстановленому слідством на даний час військовослужбовцю викопати яму, а після того як яма була готова, наказав ОСОБА_7 лягти у яму.

Отримавши відмову виконати наказ, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 4, 6, 9, 11, 16, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи відкрито продемонструвати підлеглому свою владу та перевагу над ним, принизити його честь і гідність, а також з метою примушування всупереч волі особи до виконання наказу, перевищуючи владу, застосовував насильство до підлеглого військовослужбовця ОСОБА_7 , а саме: металевим лізом (ковшом) лопати наніс два удари в область лівої лопатки та потиличну зону голови, чим заподіяв останньому фізичний біль та моральні страждання.

Оцінивши обстановку і сприйнявши дії і погрози ОСОБА_5 як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, ОСОБА_7 змирився з вимогами і наказами ОСОБА_5 і вимушений був всупереч своєї волі погодитись лягти до згаданої ями. ОСОБА_5 у свою чергу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , застосовував насильство до підлеглого військовослужбовця ОСОБА_7 , а саме: закопав останнього усупереч його волі заживо у ямі, закидавши ґрунтом висотою близько 30 см., таким чином, щоб на поверхні землі залишилась лише голова потерпілого, чим заподіяв останньому фізичний біль та моральні страждання.

Після цього ОСОБА_5 місце злочину залишив, віддавши присутньому, невстановленому слідством на даний час військовослужбовцю, наказ чергувати біля потерпілого, щоб той не втік.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , разом з останнім повернувся близько о 15 год. 02.07.2023 до ями, де був залишений і закопаний ОСОБА_7 .

Виявивши, що всупереч наказу ОСОБА_7 звільнився та виліз з ями, ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного умислу, розчистив за допомогою лопати згадану яму, а коли яма була готова, наказав ОСОБА_7 лягти у яму.

Оцінивши обстановку і сприйнявши дії і погрози ОСОБА_5 як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, ОСОБА_7 змирився і всупереч своєї волі ліг до згаданої ями. ОСОБА_5 у свою чергу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , застосовував насильство до підлеглого військовослужбовця ОСОБА_7 , а саме: закопав останнього усупереч його волі заживо у ямі, закидавши ґрунтом висотою близько 30 см., таким чином, щоб на поверхні землі залишилися голова потерпілого та його голі ступні у шкарпетках, чим заподіяв останньому фізичний біль та моральні страждання.

При цьому ОСОБА_5 , з метою присікання рухів потерпілого руками і ногами, які останній здійснював під час його закопування через фізичний біль, наніс потерпілому ОСОБА_7 металевим лізом (ковшом) лопати два удари по маківці голові та правому коліну. Свої дії ОСОБА_5 супроводжував постійним психологічним впливом по відношенню до потерпілого, погрозами насильства, зокрема у спосіб повторного і багаточисельного (8 разів) закопування та викопування потерпілого.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного умислу, після завершення закопування потерпілого, застосовував насильство до підлеглого військовослужбовця ОСОБА_7 , а саме: усією вагою свого тіла, обома ногами, став на ділянку ґрунту у ямі, на рівні якої знаходилась грудна клітина потерпілого, а також, з метою спричинення ще більшого фізичного болю, зробив кілька стрибків на цій ділянці. Окрім того, з цією ж метою ОСОБА_5 , використовуючи дерев`яну палку, наніс до 5 ударів по голих ступнях ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому фізичний біль та моральні страждання.

Надалі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного умислу, після завершення закопування потерпілого, застосовував насильство до підлеглого військовослужбовця ОСОБА_7 , а саме: усією вагою свого тіла, обома ногами, став на ділянку ґрунту у ямі, на рівні якої знаходилась грудна клітина і ключиця потерпілого, а також, з метою спричинення ще більшого фізичного болю, зробив кілька стрибків на цій ділянці, чим заподіяв останньому фізичний біль та моральні страждання.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 місце злочину залишили, віддавши присутньому, невстановленому слідством на даний час військовослужбовцю, наказ чергувати біля потерпілого, щоб той не втік.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , з метою реалізації злочинного умислу, близько 21 год. 02.07.2023 відкопав ОСОБА_7 , після чого супроводив його до контрольно-спостережного пункту 9-ї стрілецької роти 3-го стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_3 НГУ, де розмістив у одному з приміщень, зв`язавши руки клейкою стрічкою, а потім пластиковими хомутами, при цьому наніс кулаками рук декілька ударів у плечові суглоби, чим заподіяв останньому фізичний біль та моральні страждання.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , бажаючи продемонструвати підлеглому ОСОБА_7 свою владу та перевагу над ним, принизити його честь і гідність, а також з метою покарати за вживання алкогольних напоїв, перевищуючи владу, надали підлеглим наказ за яким ОСОБА_7 помістили до підвального приміщення підсобної будівлі КСП 9-ї стрілецької роти 3-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 НГУ, де останнього, всупереч його волі, утримували, до ранку 04.07.2023, точний час у ході досудового слідства не встановлено, після чого відпустили.

06.10.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 127 КК України.

06.10.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 127 КК України.

В ході досудового розслідування свідком ОСОБА_4 долучено до матеріалів кримінального провадження належний йому на праві власності мобільний телефон iPhone 13Pro, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 .

В ході огляду мобільного телефону встановлено, що на ньому містяться оригінали одного відеозапису та двох фотознімків факту закопування ОСОБА_8 , які він особисто зробив 02.07.2023.

Постановою слідчого від 02.10.2023 мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор в кримінальному провадженні № 0000821 ОСОБА_3 надав на адресу суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, вимоги клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 направив на адресу суду заяву, згідно якої клопотання про арешт належного йому мобільного телефону просив розглянути без його участі.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано можливим розглянути клопотання у відсутність нез`явившихся осіб.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до протоколів огляду від 02.10.2023, якими проведено огляд мобільного телефону iPhone 13 Pro, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , виявлені файли та матеріали, які стосуються обставин кримінального провадження.

Постановою слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 02.10.2023 мобільний телефон iPhone 13 Pro, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000821.

Враховуючи вищевикладене, те, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно, на яке просить накласти арешт прокурор, може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, містить інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що з метою збереження речових доказів наявні підстави для накладення арешту на майно, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, зникнення цього майна.

В даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон iPhone 13 Pro, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування означеним майном.

Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1