Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/713/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено цей строк до 18.01.2024 без визначення застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рокосово Хустського району Закарпатської області, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні внесеному 01.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000037.

З клопотання вбачається, що СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037, відомості про яке 01.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 у період з 21 год 40 хв до 22 год 18 хв 30.08.2023, діючи з прямим умислом, у складі організованої групи як виконавець, незаконно зберігав з метою збуту за вказівкою організатора організованої групи ОСОБА_8 , психотропну речовину метамфетамін масою 20 г за адресою Закарпатська область м. Мукачево, вул. Академіка Морозова, 8 А.

30.08.2023 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 31.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

01.09.2023 щодо ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави, строк дії якого продовжено до 29.11.2023.

25.10.2023 постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 01.02.2023 продовжено до трьох місяців, тобто до 30.11.2023. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2023 строк досудового розслідування в даному кримінальному проваджені продовжено до шести місяців, тобто до 28.02.2024.

-2-

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, крім того ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені судом при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 не зменшилися, продовжують існувати, також існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, строк якого закінчується 29.11.2023, оскільки органу досудового розслідування необхідно провести ряд додаткових слідчих (розшукових) дій, а саме: розсекретити процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД; отримати висновки 2-х судових фоноскопічних експертиз, які знаходяться на виконанні у Закарпатському НДЕКЦ МВС України, встановити особу, яка здійснювала постачання психотропних речовин учасникам організованої злочинної групи; встановити походження вогнепальної зброї та боєприпасів, збутих ОСОБА_8 , в тому числі перевірити можливі факти викрадення її з військових формувань; витребувати інформацію щодо стану досудових розслідувань та судового розгляду кримінальних проваджень щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; встановити та провести слідчі і процесуальні дії з особами, які прибували по місцю проживання ОСОБА_8 з метою можливого встановлення інших фактів збуту психотропних речовин, наркотичних засобів, зброї або боєприпасів; відповідно до ст. 279 КПК України скласти та вручити підозрюваним ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, з врахуванням всіх встановлених під час досудового розслідування обставин; ознайомити підозрюваних з матеріалами досудового розслідування; оформити обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та відповідно до ст. 293 КПК України вручити його підозрюваному; при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенню, а тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказала на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а тому є підстави вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і їх наявність стороною захисту не спростовано. При цьому слідчий суддя врахувала, що відомостей про неможливість перебування в умовах тримання під вартою ОСОБА_7 , стороною захисту не надано. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшла до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 23.11.2023 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 у 1997 році переніс хімічний опік стравоходу, внаслідок чого у нього залишились постопікові рубці стравоходу, залишились рецидиви для сторонніх тіл стравоходу. У зв`язку з чим, у підозрюваного, під час перебування в Закарпатській установі виконання покарань (№ 9) мав місце приступ, під час якого відбулось удушення. Перший приступ мав місце вночі у жовтні 2023 року. Тоді йому не було надано жодну медичну допомогу, оскільки медиків вночі не було та не було зафіксовано факт приступу, вранці медики відмовились фіксувати дану подію. Повторна така подія мала місце 16.11.2023, що підтверджує довідкою № 276 від 22.11.2023. Під час приймання їжі ОСОБА_7 почав душитися,

-3-

викликаний медик ввів ін`єкцію. Іншої допомоги ОСОБА_7 надано не було. Стверджує, що у таких випадках потрібно, щоб «швидка» відвезла хворого у стаціонарне відділення, де йому вводять зонд, а оскільки у нього вузький стравохід, вводять дитячий зонд. Щоб не допустити приступи даної хвороби необхідна спеціальна дієта та систематичне бужування стравоходу. Підозрюваний перебуває на обліку та до затримання перебував на лікуванні у лікаря-нарколога з діагнозом зловживання амфетамінами та іншими психоактивними речовинами зі шкодою для здоров`я. З метою продовження лікування 16.11.2023 ОСОБА_7 було передано пігулки для лікування «Міасер». Отже підозрюваний потребує постійного медичного нагляду та лікування, яких він позбавлений в умовах ізоляції. Окрім іншого, звертає увагу на необґрунтованість висновку суду про неможливість визначення ОСОБА_7 застави.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037, відомості про яке 01.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

-4-

30.08.2023 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 31.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

01.09.2023 щодо ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави, строк дії якого продовжено до 29.11.2023.

25.10.2023 постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 01.02.2023 продовжено до трьох місяців, тобто до 30.11.2023. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2023 строк досудового розслідування в даному кримінальному проваджені продовжено до шести місяців, тобто до 28.02.2024.

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді від 01.09.2023, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід - тримання під вартою без визначення застави

-5-

та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обґрунтовано дійшла висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання заступника керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіонупро продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 18.01.2024, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ч. 6 ст. 199 КПК України.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою, і такі відхиляє.

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді цілодобового домашнього арешту, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

-6-

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі сторони захисту доводам, задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя перевірила та надала оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, зокрема, про незадовільний стан здоров`я підозрюваного, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Твердження захисника про те, що слідчим суддею не була розглянута можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 інших (альтернативних) запобіжних заходів, є неспроможними, оскільки слідчий суддя достатньо мотивувала необхідність продовження виняткового запобіжного заходу та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 .

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 в цій частині безпідставними і такі відхиляються.

-7-

Доводи захисника про необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно з повідомленням про підозру, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчинене організованою групою та в особливо великих розмірах.

Тому, на переконання колегії суддів, при продовженні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею правомірно не визначено розмір застави, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також з огляду на те, що покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених запобіжним заходом у виді застави, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а відтак не мінімізує вищевказані ризики для кримінального провадження.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під ватою задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.11.2023 щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді