ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 673/1155/22

Провадження № 11-кп/4820/575/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Деражня Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, з середньою спеціальною освітою, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України не має судимостей;

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 92 062 грн 74 коп та моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 18 980 грн 33 коп та моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Початок строку виконання покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченої ОСОБА_8 .

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Судом вирішено питання речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

За вироком суду, 03 липня 2022 року близько 21 год 00 хв ОСОБА_8 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_6 в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що у серванті, який розміщено у вітальній кімнаті та у верхній шухляді тумбочки, яка розміщена у веранді, знаходяться золоті вироби: золотий ланцюжок 583 проби вагою 2,840 г вартістю 2 755 грн 37 коп, пара золотих сережок 585 проби вагою 1,350 г вартістю 1 314 грн 26 коп, пара золотих сережок 583 проби вагою 2,960 г вартістю 2 871 грн 79 коп, пара золотих сережок 583 проби вагою 4,34 г вартістю 4 210 грн 67 коп, чоловіча золота обручка 583 проби вагою 5,530 г вартістю 5 365 грн 21 коп та жіноча золота обручка 585 проби вагою 2,530 г вартістю 2 463 грн 03 коп, які належать ОСОБА_9 , прийняла рішення про викрадення вказаних золотих виробів.

Тоді ж, 03 липня 2022 року близько 21 год 00 хв, ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , підійшла до серванту, який розміщено у вітальній кімнаті, після чого, взяла в руки металеву скриньку, відчинила її та дістала з неї золоті вироби: золотий ланцюжок 583 проби вагою 2,840 г вартістю 2 755 грн 37 коп, пару золотих сережок 585 проби вагою 1,350 г вартістю 1 314 грн 26 коп, пару золотих сережок 583 проби вагою 2,960 г вартістю 2 871 грн 79 коп, пару золотих сережок 583 проби вагою 4,34 г вартістю 4 210 грн 67 коп, які належать ОСОБА_9 , після чого поклала вказані золоті вироби в кишеню свого одягу.

Потім ОСОБА_8 , перебуваючи у веранді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, продовжуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, умисно таємно шляхом вільного доступу відчинила верхню шухляду тумбочки, звідки дістала золоті вироби: чоловічу золоту обручку 583 проби вагою 5,530 г вартістю 5 365 грн 21 коп та жіночу золоту обручку 585 проби вагою 2,530 г вартістю 2 463 грн 53 коп, які належать ОСОБА_9 , після чого поклала вказані золоті вироби в кишеню свого одягу.

Таким чином, ОСОБА_8 таємно викрала майно ОСОБА_9 на загальну суму 18 980 грн 33 коп, чим заподіяла їй майнової шкоди на вказану суму.

Окрім цього, 06 липня 2022 року близько 21 год 00 хв ОСОБА_8 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_6 , в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що у барсетці чорного кольору, яка знаходиться під столом у кімнаті, де проживає ОСОБА_6 , наявні грошові кошти в сумі 2 600 доларів США та 25 000 грн, які належать ОСОБА_6 , прийняла рішення про викрадення вказаних грошових коштів.

Тоді ж, 04 липня 2022 року близько 21 год 00 хв ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, достовірно знаючи про дію на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , дістала з-під столу барсетку чорного кольору, після чого відкрила її, дістала з неї грошові кошти в сумі 2 600 доларів США, що згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 06 липня 2022 року становить 76 062 грн 74 коп, та 25 000 грн, які належать ОСОБА_6 , якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 повторно, таємно викрала грошові кошти ОСОБА_6 на загальну суму 101 062 грн 74 коп, чим заподіяла йому майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просила вирок Деражнянського районнного суду від 16 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким призначити їй покарання із застосуванням ст.75 КК України - іспитовий строк 3 роки.

Уважала, що вирок суду першої інстанції є незаконним, несправедливим, бо призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через його суворість.

Стверджувала, що при ухваленні рішення місцевим судом не враховано низку пом`якшуючих обставин, які б істотно вплинули на строк покарання, а саме: визнання вини, правдиві показання, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика за місцем проживання, несудима, має на утриманні малолітніх дітей, яких виховує сама, частково відшкодовані завдані збитки. Тобто, в сукупності такі обставини давали суду право призначити м`якше покарання.

У запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_6 просили вирок Деражнянського районного суду від 16 червня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення.

Уважали, що вирок суду першої інстанції є законним та ухвалений з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зазначали, що судом правильно кваліфіковано кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , а її винуватість у вчиненні інкримінованого злочину судом повністю доведена.

Стверджували, що при призначенні покарання судом повністю враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зазначали, що місцевим судом взято до уваги та враховано зухвалість та повторність вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень за нетривалий період з часу відбування нею реального покарання згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2018 року за вчинення тотожного кримінального правопорушення з точки зору мотиву, зухвалості та способу його вчинення відносно потерпілих, до яких ОСОБА_10 увійшла в довіру.

Зауважували, що суд критично віднісся до заяви ОСОБА_8 про щире каяття та не визнав його пом`якшуючою обставиною.

Наголошували, що на даний час, обвинуваченою не відшкодовано матеріальних збитків, а свої вибачення за неправомірні дії вона висловила після наполегливої пропозиції суду. Самі вибачення супроводжувались злобою як до потерпілих, так і до інших учасників процесу.

Обвинувачена ОСОБА_8 в установленому законом порядку повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про що є розпис особи на поштовому повідомленні, однак до суду вона не з`явилася.

В апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_8 ставиться питання про пом`якшення покарання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Зважаючи на наведені вище обставини, думку прокурора, потерпілого та його представника, які вважали за можливе провести розгляд за відсутності обвинуваченої, враховуючи ту обставину, що її участь у даному кримінальному провадженні не визнана обов`язковою, апеляційний суд вважає за можливе та необхідне провести апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 які заперечили проти апеляційної скарги обвинуваченої; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів уважає, що вказані вимоги закону місцевим судом було дотримано.

Переглядаючи вирок в частині призначення покарання, колегія суддів приходить до висновку, що, призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 про необхідність призначення їй більш м`якого покарання не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.

Місцевим судом було взято до уваги, що обвинувачена, будучи раніше судима, знову скоїла умисний, тяжкий корисливий злочин. Вчинення повторного злочину ОСОБА_8 , на думку суду, свідчить про небажання обвинуваченої ставати на шлях виправлення, за що вона підлягає покаранню, пов`язаному з ізоляцією від суспільства.

Водночас судом ураховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше вже притягувалася до кримінальної відповідальності, однак навіть з урахуванням положень ст.89 КК України, знову вчинила аналогічне кримінальне правопорушення, не працює, розлучена, має на утриманні малолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Визначаючи вид та міру покарання суд, окрім наведених вище обставин, також урахував характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки, лише мізерне відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди потерпілим, які наполягали на суворому покаранні у виді позбавлення волі, всі відомості про особу обвинуваченої, її поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які б пом`якшували покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_8 призначено місцевим судом з дотриманням вимог закону, воно відповідає принципам справедливості, необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченої, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 такими, що на увагу не заслуговують.

Підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_8 та пом`якшення їй покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3