Справа № 334/3322/23
Номер провадження № 1-кс/334/3241/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001947, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі: заявника - адвоката ОСОБА_3 (діє на підставі Ордеру серії АР №1113071 від 07.11.2023), прокурора - ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001947, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 09.11.2023 р., а саме: грошові кошти у розмірі 1220 доларів США, 430 євро, 35 314,00 грн, які на праві власності належать ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 6 листопада 2023 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2023 року в межах розслідування кримінального провадження № 0001947 від 26.09.2023 року було проведено обшук на території домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 09 листопада 2023 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя (суддя ОСОБА_7 ) було винесено ухвалу якою задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНІ в Запорізькій області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке вилучено під час проведення обшуку в будинку по АДРЕСА_1 та вилучено під час проведення обшуку 06.11.2023 року. В даному домоволодінні зареєстрована ОСОБА_4 , 1934 р.н., яка проживає разом зі своєю онукою та її цивільним чоловіком ОСОБА_6 . Під час обшуку було вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , зокрема, грошові кошти у розмірі 1020 доларів США, 430 євро, 35314 гривень, які останньою збиралися на протязі багатьох років. Дані грошові кошти ОСОБА_4 збиралися на «поховання», а тому через вилучення цих коштів й фізичний та моральний стан дуже погіршився. Якщо проаналізувати ухвалу слідчого судді на надання дозволу на проведення обшуку, то метою його проведення у домоволодінні ОСОБА_6 є пошук та виявлення майна потерпілого ОСОБА_9 , а саме: зварювальний апарат, електродриль, болгарка та дротові подовжувачі, а також інші предмети, які мають значення у кримінальному провадженні. Тобто, слідчий суддя в своїй ухвалі фактично чітко визначив предмети які підлягають встановленню та вилученню, і які можна охарактеризувати одним словом «електрообладнання». Крім того, правоохоронцям достеменно була відома марка, модель, колір та інші індивідуальні прикмети викраденого у потерпілого електрообладнання, тобто вказані речі володіють індивідуальними ознаками та їх можливо ідентифікувати, зокрема, під час обшуку. 3 огляду на вимоги ст. ст. 98, 167 КПК України, вилучені в ході обшуку грошові кошти не мають ознаки речових доказів та не можуть мати зв`язок з предметом кримінального правопорушення. Зазначає, що з матеріалів справи слідує, що в провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000689 від 04.04.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. В той же час, з матеріалів провадження вбачається, що обшук домоволодіння було проведено у присутності ОСОБА_6 , який не є підозрюваним по даному кримінальному провадженню. Таким чином, вважає, що причетність вилучених коштів до вчинення кримінального правопорушення не доведена. Вищевказані грошові кошти отримані в законному порядку та збиралися ОСОБА_4 на протязі тривалого часу та є її особистими збереженнями. В ухвалі суду про надання дозволу на обшук не міститься жодної вказівки на вилучення будь-яких грошових коштів. Крім того, дана ухвала суду має чіткі ознаки предметів які підлягають виявленню та вилученню, зокрема, електрообладнання.

Посилаючись на те, що вилучені грошові кошти є власністю ОСОБА_4 , не мають ознак, визначених ст. 98 КПК України, а їх арешт є втручанням в право особи мирно володіти своїм майном, просить арешт, накладений на грошові кошти скасувати.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 на задоволенні клопотання наполягав, зазначаючи, що під час обшуку було вилучене майно, яке належить його довірительниці, яка є особою похилого віку. Про вказану обставину в ході проведення обшуку адвокат одразу повідомляв слідчого, зробивши відповідне зауваження в протоколі обшуку.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання адвоката заперечувала, посилаючись на те, що майно вилучене під час обшуку, тому має значення для кримінального провадження.

Слідчий у кримінальному провадженні, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 25.10.2023 надано дозвіл на проведення обшуку на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , який є власником вказаного домоволодіння, з метою перевірки останнього до вчинення злочинів, відшукання зварювального апарату, електродрилі, болгарки та дротових подовжувачів, а також інших предметів та речей, що містять сліди злочину та можуть мати доказове значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

25.10.2023 на підставі вказаної ухвали слідчим у кримінальному провадженні проведено обшуку на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено майно, згідно переліку, в тому числі грошові кошти в сумі 1220 доларів США, 430 євро, 35 314 грн, які упаковані до спец пакету № PSP 3084762. В протоколі обшуку адвокатом ОСОБА_3 зафіксовано зауваження, що «вилучені грошові кошти належать ОСОБА_4 , 1934 року народження, яка мешкає та зареєстрована за вказаною адресою».

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 09.11.2023 р. у кримінальному провадженні накладено арешт на майно, яке вилучено під час проведення обшуку в буд. АДРЕСА_1 , зокрема грошові кошти в сумі 1220 доларів США, 430 євро, 35 314 грн, які упаковані до спец пакету № PSP 3084762.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя виходив з того, що речі, вилучені під час обшуку мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою:

- виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення,

- відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення,

- встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Положення ст.235 КПК України встановлюють вимоги до ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи. В такій ухвалі, серед іншого, мають зазначатися речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук. Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Згідно з ч. 1ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання вбачається, що грошові кошти в сумі 1220 доларів США, 430 євро, 35 314 грн, які упаковані до спец пакету № PSP 3084762, які вилучені під час проведення обшуку в буд. АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_4 , 1934 року народження, яка згідно довідки від 04.11.2023, виданої головою квартального комітету №151, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що «кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно з приписами ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Особа, за адресою місця проживання якої ОСОБА_6 не набув статусу фізичної особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. Не набула вказаного статусу і ОСОБА_10 , яка проживає за вказаною адресою за місцем реєстрації. При цьому, слідчий суддя враховує, що дозвіл на проведення обшуку на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , який є власником вказаного домоволодіння, було надано слідчим суддею з метою перевірки останнього до вчинення злочинів, відшукання зварювального апарату, електродрилі, болгарки та дротових подовжувачів, а також інших предметів та речей, що містять сліди злочину та можуть мати доказове значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. Разом з тим, метою обшуку відшукання грошових коштів не було.

Станом на день розгляду клопотання слідчому судді доказів про те, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_6 , були вилучені саме у нього як кошти, здобуті у результаті вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що за загальним правилом, визначеним у ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право особи, в інтересах якої подано клопотання, на вільне використання майна власником, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий/прокурор зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Доказів того, що грошові кошти які було вилучено в ході обшуку на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в сумі 1220 доларів США, 430 євро, 35 314 грн, які упаковані до спец пакету № PSP 3084762, є об`єктом кримінально-протиправних дій, немає. Грошові кошти, на які накладено арешт, не використовувалися для скоєння злочину,оскільки відомостей про причетність ОСОБА_6 чи ОСОБА_4 до вчинення злочину слідчому судді не надано, також не надано відомостей про те, що грошові кошти, на які накладено арешт, могли зберегти на собі будь-яку інформацію, необхідну у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вищевказані грошові кошти, а саме: в сумі 1220 доларів США, 430 євро, 35 314 грн, які упаковані до спец пакету № PSP 3084762, не відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому доводи представника заявника в цій частині слід визнати обґрунтованими, що свідчить про необхідність задоволення поданого клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 369-372, 376, ч. 2 ст. 174 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001947, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 09.11.2023 р., на грошові кошти у розмірі 1220 доларів США, 430 євро, 35 314,00 грн, які вилучено в ході обшуку на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_4 .

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1