Справа № 991/8489/23
Провадження 1-кс/991/8555/23
У Х В А Л А

02.10.2023 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

1.25.09.2023 ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такі не внесли відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), не розпочали досудове розслідування, протягом 24-годинного строку з моменту внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не видали витяг з ЄРДР.

2.27.09.2023 скарга надійшла до суду та цього ж дня згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

3.У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 названу скаргу підтримав, просив задовольнити.

4.Представник НАБУ надіслав заперечення, в яких окрім іншого, просив розглядати справу без участі представника НАБУ. Оскільки, КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку не прибуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, а також з огляду засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе розглянути таку скаргу.

5.Дослідивши скаргу, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.

6.Скарга мотивована тим, що 13.09.2023 ОСОБА_4 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення службовими особами Державної аудиторської служби України (далі - ДСАУ) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, однак відомості за такою заявою до ЄРДР внесені не були.

7.На запит слідчої судді представник НАБУ у своїх запереченнях повідомив, названа заява ОСОБА_5 надійшла до НАБУ 14.09.2023, однак відомості за нею до ЄРДР не вносились, оскільки у ній не наведено достатніх об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ, про що ОСОБА_5 повідомлено листом від 27.09.2023.

8.Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу у строк, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України.

9.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

10.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

11.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

12.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

13.Отже, оскаржена ОСОБА_5 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

14.Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

15.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

16.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

17.Так, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено таку умови, як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 368 КК України державним службовцем, посада якого належить до категорії «А».

18.Так, у заяві ОСОБА_4 покликався на ймовірну причетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, службових осіб ДСАУ, не конкретизуючи їх. Водночас, слідча суддя не виключає, що до таких можуть належати державні службовці, посада яких належить до категорії «А».

19.Отже, скарга підлягає розгляду в цьому суді.

20.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

21.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

22.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

23.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

24.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

25.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

26.Однак, на переконання слідчої судді, скарга ОСОБА_4 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

27.У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 покликається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 17.03.2023 № 309 «Про затвердження Порядку формування та коригування очікуваної вартості товарів, робіт і послуг оборонного призначення, закупівля яких здійснюється за неконкурентною процедурою», відповідно до яких під час розрахунку очікуваної (орієнтовної) вартості товарів, робіт і послуг оборонного призначення єдиним учасником або учасниками закупівлі подається на розгляд та узгодження державному замовнику, серед іншого розрахунок суми прибутку, а також передбачено, що ціна реалізації товарів (робіт, послуг) оборонного призначення включає, зокрема, прибуток (пункти 3, 13 Порядку).

28.Поряд з цим, скаржник зауважив, що у подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 335 «Деякі питання здійснення оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану», було установлено, що ціна контракту визначається на підставі калькуляції тільки витрат виробника, включаючи податки та на переконання службових осіб ДСАУ назване положення обмежує право виконавців держконтрактів включати суму прибутку в ціну товару.

29.Натомість, дійсною метою відповідної норми, на переконання скаржника, є залучення представників великих корпорацій до поставок Міністерству оборони України, підсилення обороноздатності України, а відповідне правозастосування ДСАУ створює додаткові корупційні ризики та преференції у вигляді залучення до постачання товарів та послуг ля потреб Збройних Сил України виключно пролобійованих компаній з метою отримання неправомірної вигоди.

30.До того ж, ОСОБА_4 вважає, що дослівне трактування ДСАУ відповідних норм, всупереч Конституції України та Господарському кодексу України, в частині права на отримання прибутку, як основної мети підприємницької діяльності, призведе до виявлення порушень під час перевірки закупівель, та, як наслідок, інформування про них правоохоронних органів та відкриття безпідставних кримінальних проваджень.

31.Також скаржник відзначив, що посадові особи ДСАУ можуть використовувати такі повноваження з метою одержання неправомірної вигоди за неповідомлення правоохоронних органів про результати перевірок.

32.За таких обставин, ОСОБА_4 стверджує про вчинення посадовими особами ДСАУ кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

33.Як уже зазначала слідча суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

34.На переконання слідчої судді, доводи заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, є необґрунтованими припущеннями не заснованими на фактичних даних.

35.Так, у заяві йдеться виключно про невірне, на думку заявника, трактування норм постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 335. Натомість, не зазначено хто та яку пропозицію чи обіцянку прийняв, чи одержав неправомірну вигоду, які саме особи, так само, прохав надати таку вигоду для себе чи третьої особи, за вчинення чи невчинення яких саме дій тощо.

36.На переконання слідчої судді, твердження скаржника про вчинення кримінального правопорушення має занадто узагальнений, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати діяння саме як кримінальні правопорушення.

37.Фактично, ОСОБА_4 припускає наявність ризиків щодо вчинення кримінального правопорушення невідомими посадовими особами ДСАУ в майбутньому.

38.Проте, відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Також, ОСОБА_4 не вказує, що наразі здійснюється принаймні готування до його вчинення.

39.Отже, самих лише абстрактних припущень щодо наявності ризиків вчинення кримінальних правопорушень у майбутньому недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

40.З огляду на наведене, обставини, викладені в заяві, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

41.Отже, оскільки викладене скаржником не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР, початку досудового розслідування за такою заявою та направлення витягу з ЄРДР.

42.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволення скарги.

З огляду на викладене, керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372, 482-2 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідча суддя ОСОБА_1