Справа №577/4432/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/732/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що строк дії попередньої ухвали, якою обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 208 000 грн., закінчується, а ризики, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час застосування вказаного запобіжного заходу, не зменшились та існують.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2023 року дане клопотання прокурора було задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 лютого 2024 року до 24 год.00 хв., з раніше визначеними умовами та розміром застави 214 720 грн. .

Не погодившись з таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник- адвокат ОСОБА_8 звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2023 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та покласти на нього обов`язки, які він зобов`язується виконувати.

Свої вимоги обвинувачений обґрунтовує тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судом не було враховано, що ризики, на які вказував прокурор, жодним чином не доведені.

Так, обґрунтовуючи ризик можливого переховування від суду, прокурор вказує, що у даному кримінальному провадженні він ( ОСОБА_7 ) перебував у розшуку, однак, він суду пояснював, що оголошення у розшук було безпідставним, оскільки він не переховувався, а не з`явився до слідчого на визначені дати, оскільки помер його батько, про що і повідомив слідчого. Слідчий зазначив, що повідоме, коли потрібно буде з`явитись наступного разу, однак, так цього і не зробив.

Інших ризиків, як зазначає апелянт, взагалі не існує, як і не існує свідків, які б прямо вказували, що інкриміновані злочини вчинив саме він і таких доказів прокурором не надано, і фактично, розгляд даного провадження не завершується через те, що на даний час проводиться перевірка ДБР, під час якої йому неодноразово було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, апелянт просить врахувати, що у нього є малолітній син, цивільна дружина, мати та дві малолітні сестри та брат, яким потрібна його допомога, крім того, у нього є постійне місце проживання, за яким він і зареєстрований. Окрім вказаного, він має велике бажання служити у лавах ЗСУ, для чого потрібно пройти медичну комісію.

За таких обставин, з врахуванням зазначеного апелянт вважає, що наявні підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог, захисник посилається на ті ж самі обставини, що і обвинувачений у поданій апеляційній скарзі.

Додатково захисник вказує, що заперечуючи щодо клопотання прокурора, ОСОБА_7 зазначив, що сама по собі тяжкість злочину не може бути підставі для тримання його під вартою та пояснював, що він не буде здійснювати ніяких незаконних дій ні відносно свідків, ні відносно їх представників. Також, ОСОБА_7 підтвердив, що до затримання він займався підприємницькі діяльністю і не був безробітним, не переховувався від органів досудового розслідувані, після отримання свідоцтва про смерть батька, йому треба було терміново розпорядитись у фермерському господарстві померлого батька, і він повідомляв слідчого про неможливість явки за сімейними обставинами.

За таких обставин, захисник вважає, що ризики, про які вказано у клопотанні прокурора, які можуть бути підставою для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у суді не доведені, крім того, в оскаржуваній ухвалі взагалі не обґрунтовано неможливість застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який щодо задоволення апеляційних скарг - заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції вищезазначені вимоги Закону дотримав у повному обсязі.

Так, при розгляді клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 185 КК України, про продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст.177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати.

При цьому, на спростовування доводів апелянтів щодо недоведеності вказаних ризиків, колегія суддів зауважує, що саме з врахуванням того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, є особою, раніше неодноразово судимою, зокрема, і за вчинення злочинів проти власності, що останній у даному кримінальному провадженні, згідно постанови слідчого від 20 жовтня 2022 року перебував у розшуку, а ухвалою слідчого судді від 24 жовтня 2022 року було надано дозвіл на його затримання.

Також, судом було враховано і те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів під час іспитового строку за попереднім вироком суду.

Таким чином, встановивши, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, ризики, передбачені ч.1,5 ст.177 КПК України, які не зменшились, є актуальними, та запобігти яким, шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, неможливо, суд і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії раніше застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з яким колегія суддів погоджується у повному обсязі і ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, судом було враховано наявність у ОСОБА_7 неповнолітньої дитини, постійного місця проживання та його зайняття,до затримання, підприємницькою діяльністю, на що апелянти вказують в апеляційних скаргах, і надаючи оцінку вказаним обставинам, суд вірно зазначив про те, що вони не є підставою для застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, при тому, що не були враховані ним самим та не стали стримуючим фактором при вчиненні інкримінованих злочинів, до того ж, під час іспитового строку.

Що стосується доводів апелянтів про те, що оголошення ОСОБА_7 у розшук було безпідставним, оскільки він не переховувався, а не з`явився до слідчого на визначені дати з поважної причини, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, з врахуванням того, що на підтвердження зазначених обставин у матеріалах провадження, які надійшли на розгляд до апеляційного суду, докази відсутні.

Крім того, доводам апелянтів щодо відсутності доказів, які б прямо вказували, що інкриміновані злочини вчинив саме ОСОБА_7 , колегія суддів на даному етапі кримінального провадження оцінки не надає, оскільки питання винуватості чи невинуватості особи, достатність та допустимість доказівна підтвердження тих, чи інших обставин є предметом розгляду суду, який розглядає справу по суті та буде приймати по ній остаточне рішення.

Інших доводів, за яких у задоволенні клопотання прокурора слід було б відмовити, а рішення суду можливо було б вважати незаконним та таким, що підлягало б до скасування, апелянтами не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів зауважує, що згідно практики ЄСПЛ, тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 становлять небезпеку для суспільства, враховуючи фактичні обставини їх вчинення, у даному конкретному випадку ,суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав є виправданим продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що судом було визначено розмір застави, сплативши яку, ОСОБА_7 буде звільнений з-під варти негайно та перебуватиме на волі.

З врахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, обставини для її скасування відсутні, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 грудня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4