Справа № 953/9933/23
н/п 1-кс/953/7986/23
"13" жовтня 2023 р. Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
Клопотання подано поштою 05.10.2023 року.
Прокурором надано заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився надав заяву, в якій просить відкласти розгляд клопотання.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час проведення судового засідання, не перешкоджає розглядові клопотання, внаслідок чого підстав для відкладення розгляду клопотання, слідчий суддя не вбачає.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.10.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , на відкритій ділянці місцевості біля ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виялено та вилучено предмет схожий на ніж, який він носив при собі, без передбаченого законом дозволу.
Так, 04.10.2023 працівниками УПП в Харківській області зупинено автомобіль «Opel Astra», д.н.з. « НОМЕР_2 », у якому на пасажирському сидінні знаходився чоловік, який представився ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поводився підозріло, у зв`язку з чим під час поверхневої перевірки було виявлено предмет конструктивно схожий на ніж.
04.10.2023 в період часу з 16:57 год по 17:30 год слідчим СВ ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області проведено огляд місця події -відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході якого виявлено та вилучено металевий предмет, конструктивно схожий на ніж, загальною довжиною - 22,5 см, довжина леза 12,5 см, довжина руків`я 10 см, виготовленого із дерева із чорно-жовтими візерунками, а також чохол, чорного кольору, із шкіряною вставкою білого кольору загальною довжиною 25 см та поміщено до спеціального пакету із написом «Національна поліція України» № 7359556.
ОСОБА_4 повідомив, що ніж із чохлом який знаходиться біля нього на землі належить йому.
Вилучені в ході проведення вищевказаного огляду місця події речі, 05.10.2023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
З метою запобігання можливості відчудження зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на нього арешт.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вказане у клопотанні майно має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберігло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, вилученого майна, суд вважає за необхідне накласти на нього частковий арешт.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт на тимчасове вилучене майно в ході проведення огляду місця події - відкритої ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 від 04.10.2023 року, а саме: металевого предмету, конструктивно схожого на ніж, загальною довжиною - 22,5 см, довжина леза 12,5 см, довжина руків`я 10 см, виготовленого із дерева із чорно-жовтими візерунками, а також чохол чорного кольору із шкіряною вставкою білого кольору загальною довжиною 25 см.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1