Справа № 147/611/22
Провадження № 1-кп/147/18/23
УХВАЛА

22 вересня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000057 від 03.06.2022 щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

у провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000057 від 03.06.2022 щодо ОСОБА_4 за ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України.

22 вересня 2023 року прокурор ОСОБА_3 подала клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 . В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні зазначених злочинів. Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. 03.06.2022 о 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. 04.06.2022 о 14 год. 45 хв. ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. 05.06.2022 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.08.2022 включно, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.08.2023 строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 01.10.2023 включно. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, п.3, п.4 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обгрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду; запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність зазначених ризиків обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, за вчинення яких передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та від п`яти до восьми років відповідно. ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів різного ступеня тяжкості, в тому числі за вчинення розбою, неодноразових крадіжок чужого майна, злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а востаннє засуджений 21.10.2016 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, звільнився з місць позбавлення волі 10.10.2019 з Крижопільської виправної колонії (№113) на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 5 днів, відповідно до ст. 89 КК України, судимість не погашена та не знята. Крім того, на розгляді Бершадського районного суду Вінницької області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000067 від 13.03.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Незважаючи на ці обставини, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні нових злочинів. Вивчивши особу ОСОБА_4 встановлено, що він офіційно не працевлаштований, неодружений, сім`ї не має, фактично тимчасово проживав до затримання в будинку свого товариша за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків. Тому, з огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинені злочини, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню неявками до суду. Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, жоден з яких на даному етапі не допитаний судом і змусити їх змінити показання, враховуючи те, що обвинувачений, свідки та потерпілі проживають в смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області. У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше вчинив ряд кримінальних правопорушень різного ступеня тяжкості, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення. З огляду на зазначені обставини запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо. Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 KПК України, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів із застосуванням насильства, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підстави не визначати розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання прокурора та заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_4 . В обгрунтування якого зазначила, що наведені прокурором ризики не підтверджені, так як допитані свідки, потерпілі, ОСОБА_4 більше року знаходиться під вартою. ОСОБА_4 категорично не визнає вини, а тому в його інтересах з`являтися до суду, щоб довести свою невинуватість.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане нею клопотання підтримала, покликаючись на доводи викладені в ньому. Щодо клопотання захисника вказала, що наявний ризик впливу на свідків, оскільки жодний зі свідків ще не допитаний. В обвинуваченого немає постійного місця проживання, ОСОБА_4 за останнім місцем проживав у товариша ОСОБА_6 й невідомо чи останній надасть можливість йому проживати. Тривалість перебування обвинуваченого під вартою зумовлена його поведінкою, оскільки такий заявляє постійно клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, а також зазначив, що останні півтора роки проживав за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_6 , в якого винаймав будинок, а також працював у приватного підприємця, ремонтував автомобілі. Звертає увагу, що в його справі не проведено ні очних ставок, ні слідчого експерименту, навіть з потерпілими.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши доводи клопотань, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотання захисника варто відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 05 червня 2022 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави. В подальшому ухвалами суду запобіжний захід неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою від 16 червня 2023 року продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 14 серпня 2023 року включно.

Суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід. Наведені прокурором в клопотанні та в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність зазначених ризиків обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121 КК України, за вчинення яких передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та від п`яти до восьми років відповідно. ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів різного ступеня тяжкості, востаннє 21.10.2016 Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України та звільнився умовно-достроково з місць позбавлення волі 10.10.2019 з Крижопільської виправної колонії (№113). Крім того, на розгляді Бершадського районного суду Вінницької області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000067 від 13.03.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. ОСОБА_4 не працевлаштований, не одружений, сім`ї не має, що свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків. Тому, з огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинені злочини, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню неявками до суду. Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, жоден з яких на даному етапі не допитаний судом і змусити їх змінити показання, враховуючи те, що обвинувачений та свідки проживають в смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області. Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 раніше вчинив ряд кримінальних правопорушень різного ступеня тяжкості, є підстави вважати, що перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого слід задоволити.

Щодо клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, то суд бере до уваги наступне.

Доводи сторони захисту про те, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому суд звертає увагу на те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. Разом з тим суду не надано доказів, які б дали можливість встановити наявність в обвинуваченого постійного місця проживання чи реєстрації. Також в обвинуваченого немає сім`ї, утриманців, постійного місця роботи, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Отже, з врахуванням наведеного, доводи щодо можливості зміни обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт не знаходять свого підтвердження.

Покликання захисника на те, що в судовому засіданні допитані свідки не відповідає дійсним обставинам, так як жоден зі свідків обвинувачення ще не допитаний в судовому засіданні. При цьому суд звертає увагу на те, що потерпілі та свідки (частина яких є неповнолітніми) проживають в смт Тростянець, а тому є ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків.

Доводи захисника про те, що обвинувачений не визнає своєї вини в інкримінованих йому діях, суд оцінює критично та звертає увагу на те, що питання підтвердження чи спростування вини обвинуваченого в інкримінованих йому діяннях вирішується судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті після дослідження всіх наданих учасниками кримінального провадження доказів, а не при розгляді клопотання про зміну чи продовження запобіжного заходу.

За таких обставин, запобіжний захід у виді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, й саме такий запобіжний захід у подальшому створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Керуючись ч.2 ст. 376 ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задоволити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити строк тримання під вартою без визначення розміру застави на шістдесят днів з 22 вересня 2023 року до 20 листопада 2023 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику та направити до державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та вручення обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08.30 год. 25 вересня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1