Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернулося до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17.07.2023 у справі №758/7355/23 в рамках кримінального провадження №0001329, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на майно, що належитьОСОБА_4 , а саме на шкіряну барсетку чорного кольору, всередині якої містилися: печатка на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_1 ; реставраційний олівець; «Німесил» у кількості 2 шт., «Стрепсілс» у кількості 2 шт.; візитка на ім`я ОСОБА_6 , чек-квитанція №19529-17; ганчірний чохол; зв`язка ключів у кількості 2 шт.; магнітний ключ; брелок; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_3 ; мобільний телефон Iphone 7, ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім-карткою з номером телефону НОМЕР_5 ; грошові кошти в сумі 10 000 доларів США.

В обґрунтування клопотання заявник вказує на те, що арешт на майно ОСОБА_4 , який є потерпілим у кримінальному провадженні, було накладено з метою забезпечення його збереження як речового доказу, однак на даний час потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала, оскільки все майно фактично було передане на відповідальне зберігання його власнику, а необхідності проведення органом досудового розслідування будь-яких слідчих чи процесуальних дій щодо такого майна немає.

У судовому засіданні заявник підтримав подане клопотання, уточнивши при цьому, що сума грошових коштів, на які було накладено арешт, становить не 10 000, а 8800 доларів США.

Власник майна підтримав позицію свого представника, підтвердивши при цьому, що усе вищеперераховане майно фактично перебуває у нього, однак наявність накладеного арешту на таке майно позбавляє його у повній можливості реалізувати свої права як власника.

Слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за клопотанням якого було накладено арешт на вказане майно, у судове засідання не з`явився.

Разом із цим, на вимогу слідчого судді слідчим надано до суду матеріали кримінального провадження №0001329 від 24.06.2023, в рамках якого подане дане клопотання.

Заслухавши власника майна та його представника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0001329 від 24.06.2023, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001329, внесене до ЄРДР 24.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17.07.2023, постановленою у справі №758/7355/23, накладено арешт на майно, що належитьОСОБА_4 , а саме на шкіряну барсетку чорного кольору, всередині якої містилися: печатка на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_1 ; реставраційний олівець; «Німесил» у кількості 2 шт., «Стрепсілс» у кількості 2 шт.; візитка на ім`я ОСОБА_6 , чек-квитанція №19529-17; ганчірний чохол; зв`язка ключів у кількості 2 шт.; магнітний ключ; брелок; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_3 ; мобільний телефон Iphone 7, ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім-карткою з номером телефону НОМЕР_5 ; грошові кошти в сумі 10 000 доларів США.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, арешт на майно був накладений на підставі п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом із цим, як встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання, усе вищевказане майно фактично передане на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_4 на підставі його письмової розписки від 10.08.2023.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи заявника, наведені в обґрунтування клопотання, про недоцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи заявника про наявність підстав для скасування арешту, накладеного на належне ОСОБА_4 майно є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим арешт на вказане майно, накладений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17.07.2023 у справі №758/7355/23, слід скасувати.

При цьому слідчий суддя виходить також із положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997, згідно з якими кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 17.07.2023 у справі №758/7355/23 в рамках кримінального провадження №0001329, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на майно, що належитьОСОБА_4 , а саме на шкіряну барсетку чорного кольору, всередині якої містилися: печатка на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_1 ; реставраційний олівець; «Німесил» у кількості 2 шт., «Стрепсілс» у кількості 2 шт.; візитка на ім`я ОСОБА_6 , чек-квитанція №19529-17; ганчірний чохол; зв`язка ключів у кількості 2 шт.; магнітний ключ; брелок; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_3 ; мобільний телефон Iphone 7, ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім-карткою з номером телефону НОМЕР_5 ; грошові кошти в сумі 8800 доларів США.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1