Провадження № 1-«кс»/522/6794/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата, Одеської області, громадянина України, українець, з середньою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0001239 від 14.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого- ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, у 2023 році, більш точного часу досудовим розслідуванні не встановлено, в невстановленому досудовим розслідуванні місці ОСОБА_5 , вступив у попередню змову з ОСОБА_8 , направлену на отримання прибутку шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Так, на виконання злочинного умислу ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_8 , у 2023 році, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, почав підшукувати осіб, які мають бажання виїхати з території України, але не мають законного права на перетин державного кордону України, за допомогою мессенджеру «Телеграмм», через створення телеграм-каналу.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_9 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб; Указу Президента від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб; Указу Президента від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, з 05:30 21.11.2022 строком на 90 діб; Указу Президента від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, з 05:30 20.05.2023 строком на 90 діб; Указу Президента від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 9532-ІХ, з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 33 Конституції України, тобто право кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24.02.2022 року Указом Президента України №69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно ст.22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом 6 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_5 всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення стали на шлях злочинної діяльності з наступних обставин.

Через телеграм-канал, створений в мессенджері «Телеграмм», ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_5 дізналися, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 бажає виїхати за кордон.

У подальшому, ОСОБА_8 , діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, 25.09.2023 року приблизно о 14 годині 00 хвилин перебуваючи на пл. Старосінна в м. Одесі, на виконання свого злочинного умислу направленого на отримання прибутку, шляхом незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_10 , який не має законних підстав для перетину Державного кордону України, запропонував останньому один із можливих варіантів перетину Державного кордону України до Республіки Молдови через прикордонний район Одеської області поза встановленими пунктами пропуску.

У подальшому, згідно раніше розробленого злочинного плану, на отримання прибутку від незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_8 за вищевказаною адресою під час особистої зустрічі повідомив ОСОБА_10 що для того, щоб ОСОБА_8 мав змогу організувати перетин державного кордону йому необхідно фото паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_10 аби ОСОБА_8 мав змогу підготувати заяву про тимчасову гостьову поїздку до м. Сарати Одеської області, з метою безперешкодного проїзду ОСОБА_10 по транзитній ділянці автодороги Одеса-Рені в місцях знаходження пунктів пропуску «Маяки-Паланка-Удобне», при цьому ОСОБА_10 необхідно передати ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 500 доларів США в якості завдатку.

Також під час розмови, ОСОБА_8 здійснив інструктаж ОСОБА_10 щодо того, яким чином останній повинен поводити себе під час проходження транзитної зони «Маяки-Паланка-Удобне» та надав поради та вказівки, стосовно всього шляху аж до незаконного перетину кордону.

Далі, ОСОБА_8 зазначив, що переправлення через державний кордон України буде відбуватись 26 вересня 2023 року та ОСОБА_11 надасть вказівку за якою адресою ОСОБА_10 забере транспортний засіб з міста Одеси, та щоб останній був готовий прибути до визначеного місця, де ОСОБА_10 повинен забрати знайомий ОСОБА_11 .

Далі, згідно раніше розробленого злочинного плану, ОСОБА_12 на транспортному засобі повинні привести до прикордонного району Одеської області, де останній повинен поза встановленим пунктом пропуску пішки йти лісовою місцевістю до Державного кордону України в напрямку Республіки Молдова та перетнути незаконним шляхом держаний кордон України, а вже на території Республіки Молдови його вже зустрінуть знайомі ОСОБА_8 .

Водночас, ОСОБА_8 зазначив, що за його послуги у незаконному переправленні через державний кордон України, вищевказаним способом, ОСОБА_12 необхідно передати грошові кошти у розмірі 2000 доларів США його знайомому.

Також, керуючи діями ОСОБА_12 , ОСОБА_8 зазначив, що після переходу через Державний кордон України останньому, потрібно буде дочекатись осіб, які нададуть йому, його ж закордонний паспорт України з відмітками про перетин кордону.

Так, на виконання злочинного умислу, організовуючи свою протиправну діяльність спрямовану на отримання прибутку від незаконного переправлення через державний кордон України, із застосуванням мобільного терміналу ОСОБА_8 , 26.09.2023 надав вказівку ОСОБА_12 прибути 26.09.2023 об о 10 год 00 хв., до зупинки біля ресторану «McDonald's», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, б. 69, де його зустріне знайомий ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_13 , на транспортному засобі марки «HYUNDAI» моделі «TUCSON», державні номерні знаки « НОМЕР_1 ».

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний спільний злочинний умисел, на отримання прибутку від незаконного переправлення через державний кордон України, відповідно до завчасно розподілених ролей 26.09.2023 приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_13 прибув до місця знаходження ОСОБА_10 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та запросив до транспортного засобу марки «HYUNDAI» моделі «TUCSON», державні номерні знаки « НОМЕР_1 », який знаходиться у користуванні останнього. Перебуваючи безпосередньо в автомобілі ОСОБА_13 продемонстрував ОСОБА_10 , нотаріально заяву про тимчасову гостьову поїздку до м. Сарати Одеської області, видану від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_10 , тим самим сприяв незаконному перетину та повідомив, щоб ОСОБА_10 , не хвилювався, повторно надав поради та вказівки, стосовно безперешкодного незаконного перетину державного кордону, та повідомив, що ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Сарата, Одеської області повинений передати йому грошові кошти у розмірі 2 000 дол. США.

В подальшому ОСОБА_5 , почав перевезення ОСОБА_10 , на транспортному засобі марки «HYUNDAI» моделі «TUCSON», державні номерні знаки « НОМЕР_1 », по транзитній ділянці автодороги Одеса-Рені в місцях знаходження пунктів пропуску «Маяки-Паланка-Удобне», демонструючи завчасно підготовлено нотаріально завірену заяву, та постійно віддзвонюючись та повідомляючи інформацію стосовно місцезнаходження ОСОБА_8 .

Перебуваючи безпосередньо на заправній станції, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, смт. Сарата, Промзона, 9, отримав від ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 2000 дол. США, таким чином здійснивши всі необхідні дії, щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України. Після чого протиправна діяльність ОСОБА_8 та ОСОБА_5 припинена співробітниками правоохоронних органів.

Отже, достатньо підстав підозрювати у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 за кваліфікуючими ознаками - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сарата, Одеської області, громадянина України, українець, з середньою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого:

- 26.11.2020 до Чорноморського місцевого суду Одеської області направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України;

- 05.03.2021 до Приморського районного суду м. Одеси направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України;

- 11.06.2021 до Приморського районного суду м. Одеси направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 06.05.2023 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-Протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 стосовно факту вчинення злочину за вищеописаних обставин;

-Протоколом огляду грошових коштів та особи і вручення грошових коштів;

-Протоколом обшуку автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «TUCSON», державні номерні знаки « НОМЕР_1 », яким користується ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти.

-Протоколом огляду речей та документів (речі, вилучені в ході обшуку);

-Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив обставини вчинення кримінального правопорушення;

-Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 , який повідомив обставини вчинення кримінального правопорушення

-Протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України

-іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, тому на орган досудового розслідування покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від правоохоронних органів та суду, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин та розуміє що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, так як підозрюваному відомі дані осіб які є свідками з метою примусити їх відмовитись від дачі свідчень, які викривають його у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та для уникнення кримінальної відповідальності вона може різними способами здійснювати на них тиск.

Та обставина, що підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення з корисливих мотивів свідчить про наявність ризику вчинення ним інших корисливих кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення, так як ОСОБА_5 раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення майного характеру та на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування та прокуратури.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 знаючи, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за яке передбачене покарання, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, а також вчинене в умовах воєнного стану, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування, із урахуванням вагомих доказів його обізнаності про форми і методи незаконного перетину державного кордону України, місць обходу прикордонних патрулів та місцевості зон прикордонного контролю на території Одеської області, є великий ризик самостійного безперешкодного виїзду ОСОБА_5 за межі України.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій отримано відомості, які вказують на те, що ОСОБА_5 володіє значними матеріальними статками, щодо джерела походження яких відсутнє розумне обґрунтування, та коштами, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони отримані злочинним шляхом.

Розмір разової неправомірної матеріальної вигоди, отримуваної ОСОБА_5 разом з іншими співучасниками кримінального правопорушення, складає не менше 2500 доларів США.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити з обставин викладених в ньому.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`яку міру запобіжного заходу, зазначили що підозра необґрунтована, ризики відсутні.

Розглянувши клопотання, заслухав думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно практики ЄСПЛ, «для обґрунтованої підозри у значенні пп. с п. 1 ст. 5 Конвенції потрібно, щоб можна було розумно вважати, що зазначені обставини охоплюються однією із статей КК, які визначають злочинну поведінку. Саме тлумачення фактів має бути розумним і враховувати усі елементи правопорушення. Закон, яким визначається правопорушення має відповідати вимогам визначеності та передбачуваності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання доведені конкретні обставини, які свідчать про вірогідну причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, підозру в якому йому висунуто.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, а також те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності,

Також, суд враховує ту обставину що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ступінь доведеності підозри, обвинувачення на цьому етапі провадження не є обставиною, що впливає на обрання запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 суд враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів, які свідчать, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес, а тому слідчий суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про можливість застосування застави та її розмір суд виходить з наступного.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, абз. 3 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Частиною 4 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так враховуючи, положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України, виходячи із обставин кримінального провадження, в контексті вирішення питання про обрання запобіжного заходу, даних про особу підозрюваного та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку, що розмір застави, визначений п. 2 ч.5 ст.182 КПК України зданий в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При визначенні альтернативної міри запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється а також те, що останній має міцні соціальні зв`язки, а також те, що на його утриманні перебуває батько пенсійного віку, та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України вважає необхідним визначити заставу у розмірі 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та відповідає сумі спричинених збитків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 147 620 грн., яку дозволити внести на депозитний рахунок, призначення платежу - застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками та потерпілою стороною, з обставин скоєння кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з 26.09.2023 року з моменту фактичного затримання особи та припиняє свою дію 24.11.2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: