ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої вирішується питання

про продовження застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ,

законного представника

особи, щодо якої вирішується питання

про продовження застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року про продовження застосування щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2023 року задоволено заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи і моніторингу наркотиків МОЗ України» та продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2022 року, стосовно ОСОБА_8 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що, обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів, суд прийшов до висновку, що заява представника закладу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_8 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує продовження лікування у психіатричному закладі в умовах суворого нагляду.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи і моніторингу наркотиків МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_8 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що тримання ОСОБА_8 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом протягом 6 років 7 місяців поспіль є свавільним з точки зору Конвенції та незаконним з огляду на чинне законодавство України. Вказує, що станом на 20 березня 2022 року не існувало жодного судового рішення про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 або про застосування запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_8 до ДФ«СЗНПД» в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Вважає незаконним та необгрунтованим повідомлення Управління забезпечення роботи першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду (вх. № 225 від 16 березня 2022 року) про те, що у зв`язку із неможливістю Дніпровським апеляційним судом у встановленому КПК України порядку розглянути питання про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку відносно ОСОБА_8 , на підставі ч.6 ст; 615 КПК України (в редакції Закону України № 2111-IX від 03 березня 2022 року) раніше обраний до ОСОБА_8 запобіжний захід згідно постанови колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 19 січня 2022 року слід вважати продовженим до вирішення відповідного питання, але не довше, ніж на два місяці (справа № 716/1511/16-к). Вказує, що лікування психіатричного захворювання ОСОБА_8 на даний час зайшло у глухий кут і є вкрай неефективним, при цьому таке «лікування» може тривати ще невизначений період часу, що породжує правову невизначеність та свавілля. Вважає, що висновки лікарів-психіатрів про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 дублюються і не відображають жодних позитивних змін у динаміці лікування. Зазначає, що наявний високий ризик потрапляння ракети у психлікарню, в якій утримується ОСОБА_8 та яка знаходиться неподалік військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі-військова частина) на тій самій АДРЕСА_1 . Звертає увагу на ту обставину, що органи влади України, в особі поліції, прокуратури, ДБР та судів усіх інстанцій систематично і протягом тривалого часу обмежують права ОСОБА_8 та його законного представника на повагу до "сімейного життя" і здійснюють такі дії (бездіяльність) з прихованою метою і мотивом, які суперечать статті 8 у поєднанні зі статтею 18 Конвенції, а саме приховати факто того, що злочин вчинений іншою особою, а саме свідком у кримінальному провадженні - ОСОБА_10 . Зазначає, що жодних фактів і доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 створює загрозу життю і здоров`ю інших осіб, або самому собі, матеріали кримінального провадження не містять. Вказує, що тривалість "поводження", недієздатність ОСОБА_8 , статус інваліда другої групи є підставами вважати, що має місце триваюче "поводження", яке досягло такого рівня жорстокості, що має кваліфікуватися як катування, тобто найбільш тяжке порушення матеріально-правового аспекту статті З Конвенції. Вказує, що захисник ОСОБА_9 не мав належних повноважень на захист прав та інтересів недієздатного ОСОБА_8 , оскільки відповідний договір про надання правової допомоги, укладений з ним, був розірваний. Звертає увагу, що суд першої інстанції не вжив жодних заходів для залучення до участі в цій справі законного представника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , який з 3 лютого 2019 року на підставі договору про надання правової допомоги здійснює захист прав та інтересів недієздатного ОСОБА_8 . Вважає, що оскільки ОСОБА_8 є молдованином, суд мав залучити до справи перекладача.

Також на оскаржувану ухвалу суду захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, однак до початку судового розгляду у відповідності до ч. 1 ст. 403 КПК України від ОСОБА_8 надійшло повідомлення про розірвання 10 січня 2023 року договору про надання правової допомоги із адвокатом ОСОБА_9 та про відмову від апеляційної скарги, поданої останнім на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2023 року, та така відмова у відповідності до ст. 403 КПК України була прийнята судом.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , особа, стостовно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 та його законний представник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу захисника та наполягали на її задоволенні за викладених в ній підстав.

Прокурор частково підтримав апеляційну скаргу захисника та вважав за необхідне ухвалу суду скасувати у зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_8 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В силу ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КПК України захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Згідно ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 27, ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається у письмовій форм. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Дія Договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат зобов`язаний повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Як слідує з матеріалів провадження 07 листопада 2022 року між законним представником особи, стостовно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_9 було укладено договір про надання правничої допомоги і захисту №59/07-11/22 особі, стосовно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 .

Вказаний адвокат в якості захисника особи, стостовно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 приймав участь у Красногвардійському районному суді м.Дніпропетровська під час розгляду заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи і моніторингу наркотиків МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 травня 2022 року, стосовно ОСОБА_8 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом та винесення оскаржуваної ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2023 року.

Разом з тим, під час апеляційного перегляду було встановлено, що 10 січня 2023 року законним представником особи, стосовно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 на адресу адвоката ОСОБА_9 цінним листом з описом вкладення було надіслано повідомлення про розірвання договору про надання правничої допомоги і захисту від 07 листопада 2022 року №59/07-11/22.

На підтвердження вказаної інформації законним представником було надано фіскальний (поштовий) чек з поштовою накладною від 10 січня 2023 року, опис вкладення у цінний лист від 10 січня 2023 року та копію повідомлення про розірвання договору про надання правничої допомоги і захисту від 07 листопада 2022 року №59/07-11/22, трекінг відстеження вручення поштового відправлення, відповідно до якого адвокат ОСОБА_9 отримав вказане повідомлення 25 січня 2023 року.

Таким чином станом з 25 січня 2023 року та на час апеляційного перегляду адвокат ОСОБА_9 не мав повноважень захисника ОСОБА_8 , не мав права приймати участь в розгляді даного кримінального провадження та надавати правову допомогу ОСОБА_8 , що призвело до порушення права на захист особи, стосовно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 .

З викладеного слідує, що судовий розгляд кримінального провадження було проведено фактично за відсутності належного захисника.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Згідно з п. 5 принципу 1 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 46/119 «Захист психічно хворих осіб і поліпшення психіатричної допомоги» кожна людина з психічним захворюванням повинна мати право користуватися всіма громадянськими, політичними, економічними, соціальними та культурники правами.

Відповідно до п. 5 принципу 18 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 46/119 «Захист психічно хворих осіб і поліпшення психіатричної допомоги» особа, яка має психічне захворювання, її особистий представник та адвокат повинні бути присутніми, брати участь та бути вислуханими особисто при будь-якому розгляді.

Вказані положення також зазначені у рішеннях Європейського суду з прав людини «Горшков проти України» (заява N 67531/01), «Клоутен проти Німеччини» (заява №48057/10), «Анатолій Руденко проти України» (заява № 50264/08).

З викладеного слідує, що участь захисника в судовому засіданні під час вирішення питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язковою.

Враховуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що у цьому кримінальному провадженні було допущено порушення права особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_8 на захист, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та є безумовною підставою для скасування судового рішення.

З врахуванням того, що таке порушення з вище наведених підстав неможливо усунути в апеляційному порядку, ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 9, 407, 412, 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

За наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд не вбачає підстав для надання оцінки всім доводам, наведеним в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 , оскільки оцінку таким доводам може бути надано після усунення зазначених порушень закону.

Суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі докази по справі, надати їм належну оцінку та прийняти законне і обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

З огляду на викладене апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 401, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2023 року про продовження застосування щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4