СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/270/24 ун. № 759/34/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) під час підготовчого судового провадження в межах кримінального провадження (ЄРДР № 0000739 від 25 листопада 2021 року) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маріуполь Донецької області, українець, гр-н України, освіта середня, розлучений, має на утриманні малолітню дитину з вадами здоров`я, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із перебігом строку давності,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , захисник - ОСОБА_6 , інші учасники - представник потерпілого ВП НУБіП України «Боярська ЛДС» ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 04 січня 2022 року. Ухвалою суду від 05 січня 2022 року на 27 січня 2022 року о 15 год. 00 хв. було призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово переносилося за клопотаннями сторін. У зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті в межах іншого судового провадження у період часу з 17 листопада 2022 року до 18 жовтня 2023 року - процесуальні дії в межах даного провадження взагалі не вчинялися.

За обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки начальника Управління Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області, тобто будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем та використовуючи надане йому службове становище всупереч інтересам служби в інтересах третіх осіб, а саме для безоплатного отримання у приватну власність земельних ділянок, діючи умисно, 26 січня 2012 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи у приміщенні Управління Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області за адресою: м. Київ, вул. Янтарна, 12, достовірно знаючи про те, що земельні ділянки загальною площею 5,8 га розташовані в адміністративних межах Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а також те, що ці ділянки відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №002648 відносяться до земель лісового фонду та перебувають в користуванні Боярського лісництва ВП НУБіП України «Боярська ЛДС», без вилучення цих земельних ділянок у постійного користувача (Боярського лісництва ВП НУБіП України «Боярська ЛДС») та без зміни цільового призначення земельної ділянки лісового фонду, погодив та підписав висновки за №№ 553, 554 та 555 про погодження проектів землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність громадянам ОСОБА_9 (площею 2.0 га), ОСОБА_10 (площею 1,8 га) та ОСОБА_11 (площею 2.0 га) для ведення особистого сільського господарства в адміністративних межах Хотівської сільської ради загальною площею 5,8 га, погодив та підписав завідомо недостовірні висновки №№ 556, 557, 558 про нібито відсутність обмежень на використання вказаних земельних ділянок, а також умови відведення земельних ділянок АДРЕСА_3 , НОМЕР_1 та АДРЕСА_4 , у яких вказано кваліфікацію угідь як сіножаті, чим надав можливість Києво-Святошинській районній державній адміністрації прийняти розпорядження № 333 від 23 березня 2012 та затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність вказаним трьом громадянам згаданих земельних ділянок.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 державі було спричинено шкоду в розмірі 4 170 780,00 грн. Ці дії ОСОБА_8 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, як зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, що спричинило тяжкі наслідки, а також, як службове підроблення.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в межах даного провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки обвинувачений вперше вчинив діяння, передбачене ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України - останній злочин є тяжким, з моменту вчинення якого минуло більше десяти років.

На виконання вимог ч. 4 ст. 286 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду заявленого клопотання по суті.

Розгляд клопотань про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК) є обов`язком суду, який має відбутися невідкладно, зокрема і в підготовчому судовому засіданні. За наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК та за відсутності обставин, визначених, зокрема, у частинах 2-5 цієї статті, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності і закрити кримінальне провадження щодо неї (постанова ВС від 29.09.2021 у справі № 409/1465/16-к, джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/100109314).

У судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник підтримали заявлене прокурором клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Суд бере до уваги, що звільнення від кримінальної відповідальності особи у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК) застосовується, незважаючи на невизнання нею своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення. Про згоду особи на звільнення її від кримінальної відповідальності за цією статтею може свідчити чітко сформульована нею вимога в апеляційній скарзі, а також окреме клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності (постанова ВС від 11.11.2020 у справі № 455/229/17, джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/92934819; аналогічно постанова ВС від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18, джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/98728753)

Представник потерпілого в судове засідання не прибув, що не є перешкодою для вирішення поданого клопотання, оскільки, навіть, його ймовірні заперечення при прийнятті судом рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності (ст. 49 КК) не є визначальними (постанова ВС від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18, джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/98728753).

Заслухавши думку прокурора, який просив закрити провадження щодо ОСОБА_8 з вказаних підстав, оскільки в справі наявні належні докази того, що минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, найбільш тяжке з яких містить ознаки тяжкого злочину, заслухавши думку сторони захисту, яка консолідована просила задовольнити вказане клопотання прокурора, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а справа щодо обвинуваченого - закриттю з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, виходячи з такого.

Найбільш тяжке діяння, у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_8, містить ознаки тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, і з моменту вчинення якого (січень 2012 року) минуло більше, аніж десять років.

Згідно з правилами п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення тяжкого злочину особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє характер підозри та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції підозрюваного, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання захисника і звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, цивільний позов ВП НУБіП України «Боярська ЛДС» про відшкодування шкоди, завданої злочином, належить залишити без розгляду, оскільки у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті та може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства (постанова ВС від 16.08.2021 у справі № 644/7193/17, джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/99123678; аналогічна правова позиція - постанова ВС від 10.07.2021 у справі № 161/694/20, джерело: https://reyestr.court.gov.ua/Review/99009862).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 128-129, 314-316, 369-372, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження (ЄРДР № 0000739 від 25 листопада 2021 року) за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України - закрити, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності.

Заявлений у межах даного кримінального провадження ВП НУБіП України «Боярська ЛДС» цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду.

Заходи забезпечення в межах даного кримінального провадження після набрання ухвалою законної сили - скасувати.

Речові докази - зберігати при матеріалах провадження, а оригінали документів повернути належним володільцям в разі подання відповідного звернення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_12