Справа № 501/2011/20
Номер провадження:1-кп/521/537/23
УХВАЛА

29 листопада 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5

при судовому розгляді в режимі відеоконференції кримінального провадження №501/2011/20 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нововолинськ Волинської області, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, яка немає на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно непрацевлаштована, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої, останній раз 24.10.2007 року Личаківським районним судом Львівської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, звільнилась 15.07.2014 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що є об`єктивні причини вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу остання матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім цього, прокурор вважав за необхідне визначити розмір застави.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив суд змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання через погіршення стану здоров`я обвинуваченої.

Обвинувачена підтримала думку захисника.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку обвинуваченої та її захисника, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому суд виходить з наступного.

Строк тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, встановлений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.10.2023, спливає 01.12.2023. Закінчити судовий розгляд з постановленням судового рішення до вказаної дати не уявляється можливим з об`єктивних причини.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

В обґрунтування вказаних ризиків прокурор зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинувачену ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні, суд вважає доведеними ризик переховування обвинуваченої ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, оскільки остання обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, зокрема один з яких є нетяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, тому будучи обізнаною про покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винуватою, з метою уникнення кримінальної відповідальності може виїхати за межі України.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується) вказує той факт, що ОСОБА_5 раніше судима за аналогічні злочини. Окрім того, відносно обвинуваченої в Київському районному суді м. Одеси, Галицькому районному суді м. Львова розглядаються ще кримінальні провадження

Також, у ОСОБА_5 немає постійного офіційного місця роботи та доходів, крім того є підстави вважати, що ОСОБА_5 отримує дохід у зв`язку з своєю протиправною діяльністю та через скрутне матеріальне становище, може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Інші більш м`які запобіжні заходи, такі як домашній арешт, особиста порука або особисте зобов`язання не забезпечать виконання обвинуваченою ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 суд також враховує наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; майновий стан обвинуваченої; наявність судимостей.

Оцінюючи доводи сторони захисту, у їх сукупності, суд не знаходить їх переважними та переконливими над доводами прокурора та вважає, що вони не спростовують ризиків вчинення обвинуваченою дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на думку суду, немає.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України, суд вважає, що застава у зазначених межах відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків та з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та з урахуванням, суд вважає необхідним визначити розмір застави в розмірі 70 мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 187 880 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 314-315, 334, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці (60 днів), тобто до 27.01.2024 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 70 розмірів мінімальної заробітної плати для працездатних осіб, що складає 187 880 гривень.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачена звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій та направити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_6