Справа № 373/2158/23
Номер провадження 1-в/373/6/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 ,

розглянувши подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_4 про заміну покарання у виді штрафу громадськими роботами відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бірки Нововодолазького району Харківської області, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , який призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ,

установив:

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25.10.2023 ОСОБА_5 засуджено за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Вирок не оскаржувався в апеляційному порядку та набрав законної сили 25.11.2023.

Розпорядженням суду від 05.12.2023 вирок направлено на виконання до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання засудженого, а саме до Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області.

27.12.2023 начальник Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_6 звернулася до суду в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України з поданням про заміну несплаченої суми штрафу громадськими роботами у відповідності до ч.5 ст. 53 КК України.

Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 у місячний строк після набрання вироком суду законної сили, що визначений ст. 26 КВК України, не сплатив штраф. На неодноразові телефонні повідомлення працівника органу пробації про необхідність сплати штраф та надіслати квитанцію засуджений ОСОБА_5 уникає конкретної відповіді, посилаючись на те, що несе витрати на лікування. При цьому засуджений чітко дав зрозуміти, що не бажає і розстрочки присудженої суми штрафу, про що йому також було детально роз`яснено. Згідно відомостей Державної податкової служби України протягом 2023 року ОСОБА_5 здійснюється нарахування заробітної плати та виплати військовослужбовцям.

Представник Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області надіслав суду заяву про розгляд подання без участі представника уповноваженого органу пробації.

Засуджений ОСОБА_5 , будучи повідомленим про час та місце розгляду подання та про суть порушеного в поданні питання, повторно в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає розгляду питання, пов`язаного з виконанням вироку .

Прокурор підтримав подання про заміну штрафу на інший вид покарання. Водночас, вважає недоцільним здійснити заміну на громадські роботи, оскільки такі роботи повинні виконуватися виключно за місцем проживання засудженого, яким є Харківська область, а засуджений ОСОБА_5 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , що у Черкаській області. У період військового стану інтереси національної безпеки держави та військовий обов`язок вимагають від військовослужбовця цілодобово виконувати службові обов`язки та накази командира, за виключенням часу на відпочинок. ОСОБА_5 умисно не виконує покарання у виді штрафу, оскільки перебуває на повному державному утриманні та отримує достатнє грошове забезпечення, щоб його сплатити. Командир військової частини за місцем служби засудженого усно повідомив, що роз`яснювальні бесіди про необхідність сплатити штраф, військовослужбовець ОСОБА_5 не сприймає. Посилаючись на невідворотність покарання та на його мету - виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень, прокурор вказав, що ч.5 ст. 53 КК України передбачає заміну несплаченого штрафу також на виправні роботи, які не можуть бути застосовані до військовослужбовців. За таких обставин прокурор просив суд розглянути питання можливості заміни засудженому військовослужбовцю ОСОБА_5 несплаченої суми штрафу - 8500,00 грривень на аналогічне виправним роботам покарання - службове обмеження для військовослужбовців на строк два роки з відрахуванням із його грошового забезпечення двадцяти відсотків у дохід держави.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, а також матеріали подання начальника органу пробації, вислухавши думку прокурора, суд встановив, що засуджений ОСОБА_5 , який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , вже два місці від дня набрання законної сили вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Кимївської області від 25.10.2023, будучи обізнаний з його змістом та порядком виконання, не виконує вирок суду в частині покарання, а саме: не сплатив присуджений судом штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 грн. Про розстрочку цієї суми штрафу не просить, а отже не має наміру його сплачувати.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено військовий стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Поряд з цим, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України - оголошено загальну мобілізацію.

Згідно матеріалів кримінального провадження засуджений ОСОБА_5 у відповідності до положень ст.ст. 2,4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовцем, який призваний під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2023 №31 старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону.

За правилами ч.1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно з ч.5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

За змістом ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більше як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Відповідно до положень ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Виправні роботи не застосовуються також до військовослужбовців.

Аналіз вищенаведених норм кримінального закону свідчить, що вони після введення в Україні військового стану не зазнали змін, а тому містять заборону щодо застосування громадських робіт лише до військовослужбовців строкової служби, а щодо виправних робіт - до військовослужбовців загалом, без врахування такої категорії військовослужбовців, які призвані та проходять військову службу під час мобілізації на особливий період (воєнний стан).

У свою чергу, ч.5 ст. 53 КК України не визначає порядку заміни несплаченого штрафу на інший вид покарання, такий як службове обмеження засудженим військовослужбовцям, які проходять військову службу під час мобілізації та не можуть бути увільнені від служби під час воєнного стану, виходячи з інтересів національної безпеки України.

Положення ст. 58 КК України щодо застосування до військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, покарання у виді службового обмеження на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом є аналогічним покаранню у виді виправних робіт, як за строками, так і за порядком його відбування з тією лише різницею, що виправні роботи відбуваються цивільними громадянами за місцем основної роботи, а службове обмеження - військовослужбовцями за місцем служби.

Водночас, частина 4 статті 3 КК України забороняє застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією.

Тож єдиним варіантом заміни несплаченого штрафу на інший вид покарання для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби). згідно кримінального закону, залишається покарання у виді громадських робіт (ст. 56 КК України).

А тому з врахуванням мети покарання, визначеної у ч.2 ст. 50 КК України, суд аналізує можливість реального відбуття покарання у виді громадських робіт засудженим, який є військовослужбовцем іншої, аніж строкової служби, в тому числі військовослужбовцем, який признаний на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Згідно положень статті 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт. При цьому у статті не міститься вказівка на виконання таких робіт у вільний від військової служби час.

Схоже положення міститься і в ст. 36 КВК України, де зазначається, що громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

При цьому вказано, що покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Вказівки на те, що громадські роботи можуть відбуватися також за місцем проходження військової служби у ст. 36 КВК України немає.

Крім того, у частині 4 ст. 36 КВК України вказано, що судове рішення про призначення громадських робіт приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили або звернення його до виконання.

Більш детально порядок виконання покарання у виді громадських робіт (далі ГР), визначено у гл. 2 розділу VІІ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженому Наказом Міністерства юстицій України від 29.01.2019.

Відповідним Порядком визначається, що покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засуджених до ГР. Органи місцевого самоврядування визначають види безоплатних суспільно корисних робіт, які можуть виконувати засуджені до ГР, а також перелік підприємств, установ, організацій, на об`єктах яких здійснюється виконання безоплатних суспільно корисних робіт. До громадських робіт належать роботи з благоустрою населених пунктів (участь у заходах з санітарного очищення території, її озеленення, ремонт об`єктів благоустрою тощо), участь у діяльності, спрямованій на вирішення соціальних проблем регіону (участь у соціальних проектах громадських, благодійних організацій), виконання завдань, які належать до компетенції комунальних підприємств, що не потребує наявності відповідної спеціалізації тощо.

Частиною 6 у гл. 2 розділу VІІ Порядку визначено, що за місцем відбування громадських робіт власником підприємства щомісяця складається графік виходу на роботу засудженого(ї), а також заповнюється табель виходу на роботу засудженого(ї). При цьому має бути врахований час роботи (навчання) засуджених до ГР на основній роботі та режим роботи відповідного підприємства, установи, організації.

Згідно вказаному Порядку засудженим до ГР роз`яснюється, що залежно від графіку роботи на основній роботі вони можуть звернутися до керівника за місцем роботи про надання щорічної відпустки, відпустки за власний рахунок або про скорочення робочого часу на період відбування громадських робіт.

Отже, незважаючи на те, що ст. 56 КК України встановлює заборону призначення покарання у виді громадських робіт лише відносно військовослужбовців строкової служби, законодавцем не розроблено Прядку відбування громадських робіт іншими військовослужбовцями в тому числі і тими, які призвані на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Суд вважає, що служба засудженого військовослужбовця у Збройних силах України за призовом під час мобілізації за своїм характером теж є строковою, оскільки відповідний мобілізаційний призов оголошено та здійснено строково - на особливий період (воєнний стан).

Окрім цього, і військовослужбовці строкової служби і військовослужбовці, які проходять службу за призовом під час мобілізації на особливий період, не є вільнонайманими, а виконують спільний для них конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (ст. 65 Конституції України).

Системний аналіз вищевикладених правових норм дає підстави для висновку, що покарання у виді громадських робіт не може бути застосоване не лише до військовослужбовців строкової служби, а й до військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Враховуючи все вищевикладене, суд визнає необґрунтованим подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_4 про заміну несплаченого штрафу громадськими роботами відносно засудженого військовослужбовця ОСОБА_5 .

Розглядаючи запропонований прокурором варіант заміни засудженому ОСОБА_5 несплаченого штрафу на інший вид покарання, а саме: службове обмеження для військовослужбовців (ст. 58 КК України), суд виходить з того, що ч.5 ст. 53 КК України не визначає можливості заміни штрафу на цей вид покарання, і взагалі ст. 53 КК України не містить спеціальних положень про заміну несплаченого штрафу військовослужбовцям на інший вид покарання, в тому числі і з врахуванням того, що до них не можуть бути застосовані, визначені у цій статті громадські роботи та виправні роботи.

Незважаючи на те, що положення ст. 58 КК України передбачає застосування до військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), покарання у виді службового обмеження, яке є аналогічним покаранню у виді виправних робіт, як за строками, так і за порядком його відбування, суд не має законних підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 відповідного виду покарання при вирішенні питання заміни несплаченого штрафу, адже положення ч.4 ст. 3 КК України містить пряму заборону застосування кримінального закону за аналогією.

Водночас, суд вважає за необхідне вказати, що прокурор та орган з питань пробації мають повноваження ініціювати порушення кримінального провадження за ч.1 ст. 382 КК України у випадку встановлення ухилення від виконання вироку суду військовослужбовцем ОСОБА_5 , засудженим до покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 53 КК України ч.1 ст. 534, п.10 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

постановив:

Подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області ОСОБА_4 про заміну покарання у виді штрафу громадськими роботами відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Попередити ОСОБА_5 , що за умисне невиконання вироку суду передбачена кримінальна відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1