Справа № 136/1807/23
провадження №1-кп/136/86/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 14.09.2023, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 24.08.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта вища, непрацюючої, незаміжньої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Навесні 2023 року ОСОБА_3 на присадибній ділянці, яка належить на праві власності померлому в 2009 році діду ОСОБА_6 , на якій вона постійно здійснює посів та вирощування господарських культур, що розташована по АДРЕСА_2 , виявила ростучі самосійні рослини конопель. У подальшому, ОСОБА_3 достовірно знаючи про заборону вирощування конопель та кримінальну відповідальність за вищевказані діяння, на ґрунті виниклого умислу на незаконне вирощування рослин коноплі для власних потреб без мети їх збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням ст.ст. 2, 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (в редакції з змінами від 23.12.2015), якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, ігноруючи вимоги ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів (в редакції зі змінами від 01.09.2001), а також відповідно до списку №3 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено таблиці 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (в редакції зі змінами від 16.05.2018), та не маючи на те відповідної ліцензії здійснювала вирощування 221 рослини конопель шляхом їх догляду, яке полягало у рихленні, прополюванні від бур`янів та проріджуванні з метою доведення до стадії дозрівання для подальшого власного використання збуту до 25.08.2023.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 310 КК України, а саме як незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Крім ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних речовин без мети збуту і достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Ураїні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, після 13.08.2023, перебуваючи на присадній земельній ділянці домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та яка нажала її померлому в 2009 році діду ОСОБА_6 , зірвала і тим самим незаконно придбала частини рослин коноплі, які в подальшому залишила просушуватись на погребі, а частину після просушування, подрібнила і виготовила для власного вживання готовий наркотичний засіб - канабіс загальною масою у перерахунку на висушену речовину, 389,61 г, який зберігала в приміщені будинку за вищевказаною адресою до 25.08.2023.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

До вказаного обвинувального акту надано суду Угоду про визнання винуватості від 14.09.2023 укладену між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю її захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно умов даної угоди прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушенб. Також сторони узгодили покарання, яке повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 310 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком.

У судовому засіданні прокурор заявив про можливість затвердження такої угоди із призначенням обвинуваченій покарання, яке у ній визначено.

Обвинувачена та її захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та погодилися з визначеним у ній покаранням.

Крім того, обвинувачена в присутності її захисника в судовому засіданні була повідомлена про наслідки затвердження угоди та її невиконання та беззастережно визнала свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, суд вважає, що діяння у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, а саме

як незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин і її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 310 КК України та як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а отже її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

Судом також враховано, що ОСОБА_3 за місцем проживання порушень громадського порядку не допускає, на обліку в лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставиною, які пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не вствновлено.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченою угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні заходи забезпечення не застосовувались.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309 КК України, ст.ст. 368, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.09.2023 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю її захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000294 від 24.08.2023.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14.09.2023 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14.09.2023 покарання у виді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю у 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган із питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: 121 рослин коноплі; речовину рослинного походження - канабіс масою 379,05 гр; дві частини полімерних пляшок та фольгований наперсток, та наперсток резиновий із металевою вставкою - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 14818 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн 00 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_7