Справа № 563/185/24
провадження № 1-кп/563/33/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши, в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000003 від 08 січня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , стрільця-зенітника, солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в :

Судовим наказом у справі № 563/1071/19, що був виданий 16 серпня 2019 року Корецьким районним судом Рівненської області, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12 серпня 2019 року, і до її повноліття.

Однак, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. 3, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», зобов?язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, достовірно знаючи свої обов`язки, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду, став ухилятись від його виконання, а саме, з квітня по грудень 2023 року припинив сплату аліментів на утримання дочки. При цьому, з моменту призначення рішенням суду обов`язку сплачувати кошти (аліменти) на утримання дитини, 02 березня 2022 року, будучи призваним на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та маючи можливість отримувати грошове забезпечення військовослужбовця, грубо порушуючи обов`язки, які покладаються на батьків згідно зі ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України, а саме, утримання своїх дітей до їх повноліття, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, не будучи звільненим з військової служби у встановленому законом порядку, діючи з прямим умислом, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , що призвело до виникнення заборгованості в сумі 47 148,00 грн., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов на розгляд до Корецького районного суду Рівненської області в порядку статті 302 КПК України разом з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 , в присутності захисника, адвоката ОСОБА_6 , подав суду письмову заяву, відповідно до якої, він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження. Також, вказав, що його було ознайомлено з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України.

Потерпіла, ОСОБА_4 подала суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження. Також, вказала, що її було ознайомлено з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винним, є кримінальним проступком.

Згідно із ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

За положенням частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, який у своїй заяві не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт у порядку, визначеному статтями 381, 382 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю. Його дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує сукупність обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно (а.п. 56).

На обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 50).

Перебуває на військовому обліку та призваний на військову службу по мобілізації 02 березня 2022 року у в/ч НОМЕР_2 (а.п. 52).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті, оскільки він є військовослужбовцем, інші альтернативні покарання, передбаченні санкцією ч.1 ст.164 КК України, не можуть бути застосовані до військовослужбовців.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись статтями 349, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць, з відбуванням покарання на гауптвахті.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження не обирати.

Після набрання вироком законної сили доручити військовій службі правопорядку Збройних сил України затримати ОСОБА_3 та доставити його до місця відбування покарання - гауптвахти Збройних Сил України.

Строк покарання рахувати з моменту прибуття ОСОБА_3 на гауптвахту.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Рівненський апеляційний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку через Корецький районний суд Рівненської області, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: