Справа № 545/117/24
Провадження № 1-в/545/58/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, раніше судимої:

- 24.09.2012 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень. 25.12.2014 року замінено на 50 годин громадських робіт;

- 29.04.2015 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт;

- 18.05.2015 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 22.05.2015 Дніпровським районним судом м. Херсон за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 20.08.2015 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст.. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;

- 07.04.2016 Заводським районним судом м Миколаєва за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70, ст.71 до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці;

- 19.10.2016 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, зараховано строк з 08.07.2016-16.10.2016. 10.01.2017 Апеляційним судом Миколаївської області вирок від 19.10.2016 відмінено, вважається засудженою за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк з 20.10.2016-10.01.2017;

- 06.11.2018 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

- 19.12.2019 Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту;

- 17.06.2020 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

- 04.12.2020 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

- 21.04.2021 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Засудженої вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.06.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. 23.12.2021 Миколаївським апеляційним судом вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.06.2021 скасовано в частині призначення покарання, ухвалено новий вирок, вважати засудженою за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.03.2023 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, -

у с т а н о в и в :

Адміністрація державної установи «Надержищинська виправна колонія (№65)» звернулась до суду із поданням про застосування щодо засудженої ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що вона сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Засуджена та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.06.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Вироком Миколаївського апеляційного суду від 23.12.2021 вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.06.2021 скасовано в частині призначення покарання, ухвалено новий вирок, вважати засудженою за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.03.2023 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту затримання 29.01.2021.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Таким чином, на момент звернення до суду із поданням ОСОБА_4 відбула більше 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно - дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як встановлено судом, за період відбування покарання засуджена ОСОБА_4 мала 4 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не мала.

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)», ОСОБА_4 працевлаштована в майстері установи в бригаді №10, швачкою, до роботи відноситься добросовісно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться добросовісно. Виконавчі листи на адресу установи не надходили.

Адміністрація установи у своєму висновку щодо ступеня виправлення засудженого зазначила, що ОСОБА_5 довела своє виправлення, заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Так, одним із показників виправлення засудженої є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа довела своє виправлення.

Адміністрація установи у висновку щодо ступеня виправлення засудженого зазначила, що засуджена «довела своє виправлення». На обґрунтування свого висновку адміністрація установи навела певні обставини, які, на її думку, свідчать про те, що засуджена довела своє виправлення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду.

Повно та всебічно проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що засуджена довела своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини основного покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,-

у х в а л и в :

Подання адміністрації державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_4 - задовольнити.

Засуджену ОСОБА_6 звільнити умовно-достроково на 03 місяці 18 днів від відбування покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1