Дата документу 22.01.2024Справа № 554/605/24
Провадження № 1-кс/554/1315/2024
У Х В А Л А

22 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000034 від 18 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на вилучений 17 січня 2024 року в ході огляду мобільний телефон Samsung Galaxy A02 S чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з побитим екраном з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначив, що сектором дізнання Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 18 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за фактом того, що 17 січня 2024 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 17 січня 2024 року, близько 11 год 38 хв, в м. Полтава по вул. Героїв Сталінграду, 20 було зупинено ОСОБА_4 в ході огляду в якої було виявлено та вилучено згорток в клейкій стрічці синього кольору з невідомою речовиною, зовні схожою на наркотичну.

17 січня 2024 року в ході проведення огляду на відкритій місцевості неподалік буд. АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено згорток в клейкій стрічці синього кольору з невідомою речовиною, зовні схожою на наркотичну. Крім того, було вилучено належний останній мобільний телефон Samsung Galaxy A02 S чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з побитим екраном.

Зважаючи на те, що вилучений мобільний телефон має значення речового доказу, так як являється матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, задля проведення ряду експертних досліджень, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляду клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав в повному обсязі.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що постановою дізнавача від 18 січня 2024 року зазначений мобільний телефон визначений речовим доказом в кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено, що вилучений 17 січня 2024 року в ході проведення огляду мобільний телефон має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 17 січня 2024 року в ході огляду мобільний телефон Samsung Galaxy A02 S чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з побитим екраном, шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5