Справа № 369/2951/20
Провадження №1-кп/369/1483/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005053 від 19 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Боярка Фастівського (Києво-Святошинського) району Київської області, українки, громадянки України, яка має середню освіту, працювала майстром манікюру, не заміжня, проживає без реєстрації та визначеного місця проживання, за адресою: Садове товариство «Добробут», земельна ділянка з кадастровим номером: :03:009:5053, с. Бобриця, Бучанський район, Київська область, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється підготовче провадження у кримінальному провадженні № 0005053 від 19 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в якому ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 січня 2023 року до обвинуваченої ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави, який судом було продовжено, останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2023 року до 04 січня 2024 року включно.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без альтернативи внесення застави. В обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі остання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від відповідальності. При цьому, ОСОБА_6 дітей, осіб похилого віку та непрацездатних осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, не має офіційного джерела доходу, без реєстрації та визначеного місця проживання. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні необхідно продовжити строк тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора. При цьому, ризики заявлені прокурором сторона захисту вважала необґрунтованими, а клопотання таким, що задоволенню не підлягає. При цьому, захисник просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, наголошуючи на тому, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який їй може бути призначено покарання до 7 років позбавлення волі, з яких вона 4 роки відбула, тобто наміру уникати від суду в неї немає.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала позицію свого захисника.

За таких обставин, вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на більш м`який, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працює, тому вона з метою уникнення відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене вище, а також відсутність у ОСОБА_6 доказів існування міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, постійного місця роботи та легального доходу, можливість переховуватися від суду та впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме особистого зобов`язання, як просила сторона захисту, може не забезпечити її належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачена ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 13 грудня 2023 року до 10 лютого 2024 року включно, без альтернативи внесення застави, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 177, 183, 331 КПК України,

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Боярка Фастівського (Києво-Святошинського) району Київської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 13 грудня 2023 року до 10 лютого 2024 року включно, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.