Справа № 646/7089/23
Провадження № 1-кс/646/2133/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника скаржника, адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000225 від 12.09.2023 року ,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 , що діє в інтересах скаржника ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження №0000225 від 12.09.2023 про відмову у визнанні потерпілим від 05 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. У прохальній частині скарги представник скаржника просить скасувати вищевказану постанову та зобов`язати прокурора повторно розглянути його заяву про залучення ОСОБА_5 в якості потерпілого у рамках кримінального провадження №0000225 від 12.09.2023.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000225 від 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 29.08.2023 визнано незаконним затримання ОСОБА_5 в період з 16 год. 44 хв. 24.08.2023 по 19 год. 45 хв. 24.08.2023. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.09.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вищезазначену ухвалу слідчого судді. Внаслідок незаконного затримання ОСОБА_5 спричинена моральна шкода, тому останній звернувся з заявою про визнання його потерпілим. Мотивом відмови у визнанні потерпілим стало незазначення суми завданої шкоди та ненадання копії підтверджуючих документів для встановлення розміру істотної шкоди в розумінні примітки до ст. 364 КК України. Крім цього, у постанові не прийнято рішення про долучення до матеріалів кримінального провадження ряду документів. Представник скаржника наголошує, що потерпіла сторона не повинен доводити наявність матеріальної (моральної) шкоди при прийнятті процесуального рішення щодо визнання її потерпілим. Тобто, оскаржувана постанова не містить правового обґрунтування щодо відмови у залученні ОСОБА_5 як потерпілого та щодо надання йому відповідного статусу у кримінальному провадженні з посиланням на докази, які здобуті в результаті слідчих дій в установленому порядку. Прокурором не з`ясовано питання щодо заподіяння ОСОБА_5 певної шкоди, не проведено його допит, не перевірені будь-які дані, які б свідчили про завдання шкоди, не з`ясовано, у чому полягає ця шкода. Всупереч п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України прокурором та слідчим не призначена експертиза для визначення розміру моральної шкоди. Оскільки у наданні статусу потерпілого прокурором було відмовлено, представник скаржника звернувся до слідчого судді для захисту прав скаржника з вищевказаною скаргою.

У судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням є обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні в силу припису ч. 1 ст. 91 КПК України та просив відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

З матеріалів скарги вбачається, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 29.08.2023 визнано незаконним затримання ОСОБА_5 в період з 16 год. 44 хв. 24.08.2023 по 19 год. 45 хв. 24.08.2023.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.09.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вищезазначену ухвалу слідчого судді.

03.10.2023 представник скаржника адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР та прокурору Харківської обласної прокуратури з заявою про залучення ОСОБА_5 в якості потерпілого у кримінальному провадженні, залучити адвоката ОСОБА_4 як представника потерпілого у кримінальному провадженні, вручити ОСОБА_5 пам`ятку про права та обов`язки, допитати ОСОБА_5 за участю його представника адвоката ОСОБА_4 та долучити копії документів до матеріалів кримінального провадження.

Постановою від 05 жовтня 2023 року прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 відмовив у визнанні ОСОБА_5 потерпілим в кримінальному провадженні №0000225 від 12.09.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Пункт 2 ч. 5 ст. 110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, слідчий виносячи оскаржувану постанову повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення скаржнику шкоди.

В оскаржуваній постанові слідчий вказує, що в заяві від 03.10.2023 не зазначена сума, в яку оцінюється спричинена ОСОБА_5 моральна шкода, не надано розрахунок такої шкоди та документів, що її підтверджують, що позбавляє прокуратуру та орган досудового розслідування встановити наявність істотної шкоди у розумінні ч. 3 примітки до ст. 364 КК України. Тобто, на даній стадії факт наявності істотної майнової шкоди або моральної шкоди та відповідно підстав для визнання ОСОБА_5 потерпілою не має.

З оскаржуваної постанови не можливо встановити чи вживав слідчий заходів у відповідності до положень п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України для встановлення розміру шкоди немайнового характеру, а також чи вживав слідчий будь-яких процесуальних дій щодо допиту скаржника з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення та заподіяння йому будь-якої шкоди. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого. Так, прокурор у відповідності до положень ч. 5 ст. 55 КПК України тільки за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що особі не заподіяно шкоду, може відмовити у визнанні особи потерпілою. Однак оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей, які б свідчили на підставі яких конкретно очевидних та достатніх підстав прокурор дійшов висновку про незаподіяння скаржнику моральної шкоди.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги відсутність на день розгляду скарги даних про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що постанову слідчого від 05 жовтня 2023 року слід скасувати як передчасну та зобов`язати його повторно розглянути питання залучення ОСОБА_5 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу представника скаржника ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим від 05.10.2023 року, прийняту прокурором у кримінальному провадженні прокурором Слобідської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 .

Забов`язати прокурора у кримінальному провадженні №0000225 від 12.09.2023 повторно розглянути заяву адвоката ОСОБА_4 про залучення ОСОБА_5 в якості потерпілого у кримінальному провадженні №000025 від 12.09.2023 за ч.1 ст.365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 31.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1