КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3921/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 760/9969/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кул Терм Груп» - адвоката ОСОБА_7 , представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Оптім» - адвоката ОСОБА_10 , з внесеними доповненнями до них, на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_11 ,

представника ТОВ «Кул Терм Груп» - ОСОБА_7 ,

представника ТОВ «Торгова компанія «Оптім» - ОСОБА_10 ,

представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08.06.2023 року задоволено клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 про накладення арешту на майно та накладено арешт на товари з відповідним маркуванням, які були вилучені під час проведення обшуку в період з 10 год. 18 хв. 11.04.2023 року по 21 год. 45 хв. 03.05.2023 року в складському приміщенні ТОВ «Торгова компанія «Оптім», що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Трипільська (колишня Будьонного), 35 (повний перелік майна зазначений в резолютивній частині оскаржуваної ухвали).

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді представник ТОВ «Кул Терм Груп» - адвокат ОСОБА_7 , представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 та представник ТОВ «Торгова компанія «Оптім» - адвокат ОСОБА_10 звернулися до суду з окремими апеляційними скаргами.

В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «Кул Терм Груп» - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08.06.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Мотивуючи апеляційні вимоги представник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт вказує, що слідчим суддею не було надано належної оцінки доказам, які були надані представником ТОВ «Кул Терм Груп», зокрема відсутність об`єктивного дослідження слідчим суддею усіх доказів, наданих суду як прокурором, так і представниками власників майна, що призвело до невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Представник звертає увагу суду, що арештоване майно не відповідає критеріям, які передбаченні ст. 98 КПК України.

Крім того, як зауважив апелянт, ухвалою слідчого судді було накладено арешт не на майно, яке належить власникам цього майна, а на незрозумілі критерії визначення такого майна, зазначені у протоколі обшуку, яке не відповідає його найменуванню у товарно-супровідних, складських та інших документах бухгалтерського обліку.

В поданій апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08.06.2023 року, скасувати її в частині накладення арешту на майно ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно ОСОБА_8 відмовити.

Зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08.06.2023 року була видана представнику власника майна лише 12.06.2023 року, про що свідчить долучена до матеріалів справи розписка.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що оскаржувана ухвала в частині накладення арешту на майно ОСОБА_8 є незаконною та необґрунтованою через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження у зв`язку з чим підлягає частковому скасуванню.

Вказує апелянт, що слідчий суддя жодним чином не мотивувала, яким чином майно, яке належить ОСОБА_8 стосується обставин, які є предметом доказування у кримінальному провадженні № 0001164.

Звертає увагу представник, що жодним доказом доданим прокурором до матеріалів клопотання про арешт майна, не доведено, що арештоване майно ОСОБА_8 має будь-які ознаки речового доказу, зазначені у ст. 98 КПК України, який би підтверджував або фінансування дій, що вчиняються з метою змін меж території України та державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, або причетність ОСОБА_8 до таких дій.

Зазначає, що оскаржуваною ухвалою було позбавлено ОСОБА_8 можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

В поданій апеляційній скарзі ТОВ «Торгова компанія «Оптім» - адвокат ОСОБА_10 , з внесеними доповненнями до неї, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08.06.2023 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити .

Щодо питання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає наступне, 08.06.2023 року слідчим суддею була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення, а повний текст оскаржуваної ухвали був вручений представнику зазначеного товариства лише 12.06.2023 року.

Представник вказує, що прокурором не надано жодного доказу, що ТОВ «Торгова компанія «Оптім» здійснювала будь-які розрахунки (готівкові чи безготівкові) із російськими компаніями після 24.02.2022 року, щоб довести вчинення діянь, які є об`єктивною стороною ст. 110-2 КК України.

Звертає увагу суду на те, що клопотання прокурора, всупереч вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, не містить відповідного зазначення наявності підстав та мети відповідно до ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, яке було вилучене.

В доповненнях до апеляційної скарги, адвокат ОСОБА_10 зазначає, що орган досудового розслідування самостійно встановив та надав процесуальну форму доводам представника ТОВ «Торгова компанія «Оптім», які були безпідставно відкинуті слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Кул Терм Груп» - адвоката ОСОБА_7 , представника ТОВ «Торгова компанія «Оптім» - адвоката ОСОБА_10 та представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали доводи поданих апеляційних скарг, з внесеними доповненнями до них, та просили їх задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, з внесеними доповненнями, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 зазначив, що судовий розгляд клопотання про арешт майна відбувся 08.06.2023 року, однак копію оскаржуваної ухвали представник власника майна отримав 12.06.2023 року, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах провадження.

Представник «Торгова компанія «Оптім» - адвокат ОСОБА_10 зазначив, що судовий розгляд клопотання про арешт майна відбувся 08.06.2023 року, однак копію оскаржуваної ухвали представник власника майна отримав лише 12.06.2023 року, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в розумінні ч. 2 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження апелянтами не пропущено, у зв`язку з чим такий строк не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Слідчим управлінням Головного управління СБ України здійснюється досудове розслідування, яке внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001164 від 28.12.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

В ході проведення досудового розслідування зазначено, що в період з 2014 року по теперішній час група осіб з числа громадян України, діючи за попередньою змовою з представниками держави-агресора - російською федерацією, організували та здійснюють фактичний контроль протиправної схеми з фінансування дій, що вчиняються з метою змін меж території України та державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, шляхом фактичного контролю діючих на території Київської області суб`єктів господарської діяльності кінцевими бенефіціарними власниками, керівниками яких є громадяни російської федерації.

Зазначено, що громадянин України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та підконтрольне йому «Оптім Холдинг ГмбХ» є засновниками СГД, які здійснюють свою діяльність на території держави-агресора-рф, а саме: ООО «Торговая компания «Оптим» (ОГРН: 794, рф, москва, проезд 2-й Южнопортовый, 18, стр.1), засноване 07.11.2012 року та ООО «Технотрейд» (ОГРН: 691, рф, москва, проезд 2-й Южнопортовый, 18, стр.1), засноване 26.02.2013 року. Вказані суб`єкти господарювання провадять аналогічну з українським товариством діяльність пов`язану з імпортом та реалізацією кліматичної техніки тих же брендів на території рф, а також тимчасово окупованої АР Крим.

Отримана інформація свідчить про факт сплати податкових та інших обов`язкових платежів до бюджету держави агресора афілійованими ОСОБА_12 - ООО «Торговая компания «Оптим» та ООО «Технотрейд», частина з яких спрямовується на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміну меж території або державного кордону України.

У ході відповідних заходів зазначено, що громадянин ОСОБА_12 в Україні також є кінцевим беніфенціарним власником та контролює діяльність ТОВ «Торгова компанія «Оптім», яке спеціалізується на імпорті реалізації кліматичної техніки (Neoclima, Toshiba, Leberg, Hyundai, Hitachi RODA, Carrier та ін.).

За наявною інформацією, під час митного оформлення імпортованої техніки в тому числі з території рф представники TOB «ТК «Оптім» можливо занижують її фактичну вартість з метою зменшення суми митних платежів. Представники зазначеного приватного СГД мають корупційні зв`язки у митних та податкових органах, які за окрему грошову винагороду не вживають відповідних заходів реагування.

В подальшому, після розмитнення товарів, вони реалізовуються через інтернет ресурс https://optim.ua/ та розгалужену систему підконтрольних дилерів (магазини «Фокстрот» (TOB «САВ-ДІСТРИБЬЮШН» (), ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» ()), «Епіцентр» (ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» (), «Комфі» (ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» (), «Розетка.уа» (ТОВ «РОЗЕТКА.УА» () вже за ціною у кілька разів вищою від заявленої під час митного оформлення.

Отримана інформація свідчить, що можливо отримані незаконним шляхом прибутки перераховуються із розрахункових рахунків афілійованих ОСОБА_12 . СГД на рахунки суб`єктів господарювання із ознаками фіктивності та в подальшому обготівковуються чи іншим невстановленим шляхом виводяться за кордон використовуючи наявні тіньові схеми, які в подальшому можуть використовуватися для фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

В період з 10 год. 08 хв. 11.04.2023 по 12.04.2023, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва справа №760/5067/23 провадження №1-кс/760/2435/23 від 13.03.2023, проведено обшук в офісному приміщенні TOB «ТК «ОПТІМ», що за адресою: м. Київ, пр. Академіка Корольова, 1.

При цьому, під час проведення обшуку фінансовий директор TOB «ТК «Оптім» ОСОБА_13 видаляла файли зі свого ноутбуку марки «Нр» серійний номер 5CG1327LLK, при цьому на прохання слідчого надати пароль від ноутбуку, остання відмовилася, що унеможливило проведення його огляду. Крім того, у ОСОБА_13 було вилучено мобільний телефон марки iPhone 11 Pro Max ІМЕІ НОМЕР_1 , при огляді якого в листуванні з абонентом з номером мобільного оператора НОМЕР_2 записаний в телефонній книзі « ОСОБА_14 » якого було ідентифіковано як кінцевого беніфеціарного власника ТОВ «ТК «Оптім» ОСОБА_12 та виявлено обговорення питання ведення господарської діяльності на території рф, створення механізмів конвертації іноземної валюти в російські рублі та навпаки. Крім того, зі змістів повідомлень встановлено, що ОСОБА_12 здійснює загальне керівництво російськими СПД та контролює фінансові операції на території рф. Також, отримано відомості, щодо механізмів виведення грошових коштів з діяльності українських СПД в тіньовий сектор та їх обготівкування. Зазначено, що ОСОБА_12 15.12.2022 перебував у м. москва рф та отримав від невстановленої особи позначеної в переписці як ОСОБА_15 готівкою 8 500 000 рублів та попросив ОСОБА_13 врахувати це.

Крім того, під час проведення обшуку на одному з робочих місць, де знаходились візитні картки територіального менеджера ТОВ «ТК «Оптім» ОСОБА_16 виявлено мобільний телефон марки «Хіаоmі» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 на якому в телефонній книзі містяться записані російські абонентські номери.

В період з 10 год. 18 хв. 11.04.2023 по 21 год.45 хв. 03.05.2023, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва справа №760/7561/23 провадження №1-кс/760/7479/23 від 36.04.2023, проведено обшук в складському приміщенні ТОВ «ТК «ОПТІМ», що за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Трипільська (колишня назва Будьоного), 33.

В ході проведення вказаного обшуку, зазначено що на території складу розміщено продукцію різного роду, а саме: обігрівач, зволожувачі повітря, кліматична техніка та інші. Під час огляду товарів зазначено, що їхніми виробниками являються іноземні країни. При цьому встановлено, що в описі товарів . маркуванням (назва моделей товарів): LUX-8000W, LH-206W, LV-240L2, LSWH-50FL1N, LSAH-35FC1 та LIV-24IAFL, зазначений імпортер російської федерації ООО «Торговая компанія «ОПТИМ», адрес: г. москва, Южнопортовий проезд, д. 18, стр. 1. Крім того, зазначено, що вказані товари виготовлені після 24.02.2022 року, тобто після повномасштабного вторгнення збройних сил рф на територію України. Документів, щодо переміщення вказаних товарів з території країни виробника до складського приміщення не виявлено, що призводить до припущення, що вказаний товар в обхід санкційних обмежень був ввезений з території рф.

У зв`язку з вище викладеним, під час проведення обшуку було виявлено та вилучено товари з маркуваннями, які упаковані до відповідних пакетів.

Постановою слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_17 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001164 від 28.12.2022 року товари з відповідним маркуванням, вилучені під час проведення обшуку в період з 10 год. 18 хв. 11.04.2023 по 21 год. 45 хв. 03.05.2023 року в складському приміщенні ТОВ «ТК «ОПТІМ», що за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Трипільська (колишня Будьоного), 33, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.04.2023 року у справі №760/7561/23.

05.05.2023 року (клопотання датоване 04.05.2023 року) прокурор Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на товари з відповідним маркуванням, які були вилучені під час проведення обшуку в період з 10 год. 18 хв. 11.04.2023 року по 21 год. 45 хв. 03.05.2023 року в складському приміщенні ТОВ «Торгова компанія «Оптім», що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Трипільська (колишня Будьонного), 35 (повний перелік майна зазначається у клопотанні).

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08.06.2023 року клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на товари з відповідним маркуванням, які були вилучені під час проведення обшуку в період з 10 год. 18 хв. 11.04.2023 року по 21 год. 45 хв. 03.05.2023 року в складському приміщенні ТОВ «Торгова компанія «Оптім», що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Трипільська (колишня Будьонного), 35 (повний перелік майна зазначений в резолютивній частині оскаржуваної ухвали).

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на вищевказане майно, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначив обставини вчинення кримінальних правопорушень та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, всупереч доводам представників.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінальних проваджень та попередньою кваліфікацією вчинених кримінально-протиправних діянь.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси юридичної особи з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання апелянтів на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу представників, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційних скарг, з внесеними доповненнями.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги, з внесеними доповненнями до них, - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 про накладення арешту на майно та накладено арешт на товари з відповідним маркуванням, які були вилучені під час проведення обшуку в період з 10 год. 18 хв. 11.04.2023 року по 21 год. 45 хв. 03.05.2023 року в складському приміщенні ТОВ «Торгова компанія «Оптім», що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Трипільська (колишня Будьонного), 35 (повний перелік майна зазначений в резолютивній частині оскаржуваної ухвали), - залишити без змін, а апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кул Терм Груп» - адвоката ОСОБА_7 , представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Оптім» - адвоката ОСОБА_10 , з внесеними доповненнями до них, - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4