Справа № 626/3627/23
Провадження № 1-кс/626/1612/2023
УХВАЛА

12 грудня 2023 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 00001019 від 04 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2.4 ст. 246 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Красноградського РВ ГУНП в ХАрківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00001019 від 04 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2.4 ст. 246 КК України, з метою збереження речових доказів, призначення та проведення судових експертиз, процесуальних та слідчих дій, забезпечення дієвості кримінального провадження, заборони дій спрямованих на відчуження та користування майном.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області перебуваються матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001019 від 04.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,4 ст. 246 КК України, відповідно до яких встановлено, що місцеві мешканці Красноградського району здійснюють систематичну незаконну порубку лісових насаджень, чим спричинили тяжкі наслідки, що виразились в матеріальних збитках.

07 грудня 2023 року на підставі достатніх даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,4 ст. 246 КК України.

07.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Xiaomi imei (1) НОМЕР_1 та (2) НОМЕР_2 з SIM-картою мобільного оператора Vodafone та 29 купюр номіналом по 200 гривень.

07.10.2023 було винесено постанову про визнання та приєднання вилученого майна, як речового доказу, а саме: мобільного телефону марки Xiaomi imei (1) НОМЕР_1 та (2) НОМЕР_2 з SIM-картою мобільного оператора Vodafone, 29 купюр номіналом по 200 гривень.

Враховуючи, що вказані речі та документи у кримінальному провадженні визнано речовим доказом, сторона обвинувачення вважає, що необхідно накласти на нього арешт для подальшого призначення та проведення відповідних судових експертиз, процесуальних та слідчих дій та заборонити вчинення дій направлених на його відчуження та користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1, ч. 2 ст. 167 КПК України мобільний телефон марки Xiaomi imei (1) НОМЕР_1 та (2) НОМЕР_2 з SIM-картою мобільного оператора Vodafone, 29 купюр номіналом по 200 гривень є речами та документами, щодо яких є достатні дані вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вказано в ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що, згідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого надійшло клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

З врахуванням вимог ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на мобільний телефон марки Xiaomi imei (1) НОМЕР_1 та (2) НОМЕР_2 з SIM-картою мобільного оператора Vodafone; 29 купюр номіналом по 200 гривень, які були вилучені в ході проведення обшуку від 07.12.2023 за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 00001019 від 04 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2.4 ст. 246 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони вчинення дій, направлених на передачу, користування та/або розпорядженням майном, яке було вилучено в ході проведення обшуку 07.12.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Xiaomi imei (1) НОМЕР_1 та (2) НОМЕР_2 з SIM-картою мобільного оператора Vodafone; 29 купюр номіналом по 200 гривень.

Визначити місцем зберігання вилученого майна камеру схову речових доказів Красноградського РВП ГУНП в Харківської області за адресою: Харківська область, м. Красноград, вул. Дмитра Лінського, 84.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1