ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження №0000124 від 03.07.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, не депутата, з середньо-спеціальною освітою, який не працює, засудженого 20.12.2022 року вироком Підволочиського районного суду до 150 годин громадських робіт, покарання відбуто,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї cпівмешканки ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному будинку в АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173-2 КУпАП за умисне, систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , а також кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 126-1 КК України, на шлях перевиховання не став, а навпаки продовжив свої умисні протиправні дії на вчинення умисного, систематичного психологічного насильства стосовно ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_3 2 липня 2023 року приблизно о 17:25 год, перебуваючи в приміщенні житлового будинку за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , без будь-якого значного приводу, розпочав словесний конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , під час якого ображав її, виражаючись при цьому нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та умисно наніс ОСОБА_5 два удари долонею правої руки по обличчю, завдавши ОСОБА_5 фізичного болю.

Внаслідок вказаних умисних, систематичних, протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних та фізичних страждань, що призвело до погіршення якості її життя, що виразилось у втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Допитаний судом ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав. Пояснив суду, що дійсно 02.07.2023 року ображав потерпілу та застосовував фізичне насильство. Про вчинене дуже шкодує.

Оскільки ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 та ОСОБА_5 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що діяння, передбачене ст. 126-1 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, позицію потерпілої ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 126-1 КК України, та вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства.

Призначення іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 84, 91, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1