Справа № 496/8459/23
Провадження № 1-кс/496/2706/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000514 від 06.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з вказаним вище клопотанням. При цьому посилається на те що, 05.12.2023 до ЧЧ Одеського РУП №2 надійшло телефонне повідомлення зі спец-лінії 102 про те, що 05.12.2023 о 16:50 за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки», громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою безперешкодного перетину державного кордону, працівникам СБУ пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , на своє ім`я з явними ознаками підробки (ЄО-19216 від 05.12. 2023 року).

За даним фактом 05.12.2023 СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області внесено відомості до ЄРДР № 0000514 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході проведення першочергових слідчих дій, 05.12.2023 в період часу з 22:59 год. по 23:05 год. проведено огляд місця події за адресою: с. Маяки, Одеського району Одеської області в пункті пропуску «Маяки», 49 км автодороги «Одеса-Рені» за участі ОСОБА_4 .

За показаннями співробітника СБУ ОСОБА_5 , зазначено, що громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки документів пред`явив співробітникам СБУ тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії, видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мали ознаки підробки, а саме відсутній номенклатурний номер та друк підписи поверх печатки.

Вище зазначені об`єкти є предметом кримінального правопорушення, які зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як факт доказу чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому має суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження, отже є необхідність у накладені арешту на вище вказане майно, у зв`язку із чим, дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням.

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися, але міститься клопотання про розгляд справи у відсутність дізнавача та прокурора. Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України.

ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. При цьому представник ОСОБА_4 адвокат - ОСОБА_6 надав до суду клопотання та просив відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, посилаючись у своєму клопотанні на те що, є відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_3 на запит № 61/12890 від 07.12.2023 року, щодо надання інформації стосовно документів ОСОБА_4 , надавши до суду відповідні документи, які підтверджують, що ОСОБА_4 проходив медичний огляд та військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за гр. ІІ ст. 52-А, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідка ВЛК видавались.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Судом досліджено надані адвокатом - ОСОБА_6 документи, та як вбачається з відповіді на запит № 61/12890 від 07.12.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідка ВЛК видавались, а тому, підстав для накладення арешту на вказані документи слідчий суддя не вбачає.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Повернути вилучене майно власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1