УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року

м. Київ

справа № 161/19522/20

провадження № 51-211ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року в кримінальному провадженні № 0001902 щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше

не судимого,

виправданого за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2022 року ОСОБА_4 визнано невинуватим в пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, та виправдано

на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та долі речових доказів

у кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування обвинувачував ОСОБА_4 у тому, що він, маючи у своєму володінні зброю - мисливський самозарядний карабін ОП СКС, калібру 7,62 мм, заводський номер НОМЕР_1 , виготовлений шляхом промислової переробки самозарядного карабіну Сімонова, 1951 року виготовлення, та 27 мисливських патронів калібру 7,62х39 мм, які згідно дозволу за № НОМЕР_3 від 04 квітня 2014 року придбав 18 квітня 2014 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці, після чого 25 квітня 2014 року отримав дозвіл за № НОМЕР_2 на право зберігання та носіння зброї, а в подальшому, починаючи з 25 квітня 2017 року, розуміючи,

що строк дії дозволу за № НОМЕР_2 на право зберігання та носіння зброї закінчився та ним не продовжено, діючи умисно, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно зберігав за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_1 мисливський самозарядний карабін ОП СКС, калібру 7,62 мм та

27 мисливських патронів калібру 7,62х39 мм, до моменту їх добровільної здачі

26 травня 2020 року працівникам поліції.

Крім того, він же, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, діючи умисно, в порушення вищевказаної Інструкції, незаконно придбав

1 проміжний патрон калібру 5,45х39 мм, зразку 1974 року, виробництва СРСР,

1983 року випуску, який в подальшому незаконно переніс за вищевказаним місцем свого проживання, де незаконно зберігав до моменту його добровільної здачі

26 травня 2020 року працівникам поліції.

Волинський апеляційний суд ухвалою від 31 жовтня 2023 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_4 скасував, кримінальне провадження щодо нього за ч. 1 ст. 263 КК закрив на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор у касаційній скарзі, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України

про кримінальну відповідальність, просить скасувати оскаржену ухвалу та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що апеляційний суд ухвалив рішення

про закриття кримінального провадження передчасно, оскільки лише за умови встановлення судом факту добровільної здачі особою зброї та боєприпасів, яка є обов`язковою умовою застосування ч. 3 ст. 263 КК, суд має право закрити кримінальне провадження про обвинувачення за частинами 1, 2 ст. 263 КК. Натомість, як зазначає прокурор, оскаржена ухвала взагалі не містить обговорення обставин та доказів щодо наявності чи відсутності факту добровільної здачі вогнепальної зброї, жодних доказів з цього приводу взагалі не досліджено в ході апеляційного розгляду, будь-якої оцінки з цього приводу судом не надано, з огляду на що ухвала апеляційного суду є необґрунтованою та невмотивованою. Крім того, вказує на те, що апеляційним судом не виконано вимоги статей 370, 374, 419 КПК, не перевірено апеляційну скаргу прокурора, не надано відповідей на доводи

сторони обвинувачення, яка заперечувала наявність підстав для ухвалення виправдувального вироку, ухвалено рішення всупереч ст. 417 КПК та безпідставно закрито кримінальне провадження. Вважає ухвалу такою, що постановлена

без урахування правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 710/466/16-к.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку,

що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Доводи прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає необґрунтованими.

03 квітня 2022 року набрав чинності Закон України № 2150-IX «Про внесення зміни до ст. 263 Кримінального кодексу України щодо скасування відповідальності

у випадках добровільної здачі зброї, бойових припасів, вибухових речовин або пристроїв», згідно з яким ч. 3 ст. 263 КК викладено в такій редакції: «Не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої».

Законом України № 2810-IX «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження

у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння», який набрав чинність 29 грудня 2022 року, КПК доповнено Главою 36-1 «Кримінальне провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність».

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього

не заперечує.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як убачається з оскарженої ухвали, апеляційний суд вказав на те, що кримінальне провадження за ч. 1 ст. 263 КК щодо ОСОБА_4 надійшло з обвинувальним актом до суду 30 листопада 2020 року.

Зазначив суд і про те, що на момент розгляду цього кримінального провадження апеляційним судом втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки ч. 3 ст. 263 КК у новій вищенаведеній редакції.

При цьому суд апеляційної інстанції взяв до уваги приписи ч. 1 ст. 5 КК, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість та зазначив, що положення ч. 3 ст. 263 КК (в редакції від 24 березня 2022 року) мають зворотну дію в часі.

У суді апеляційної інстанції, що також убачається з постановленого судового рішення, обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

За таких обставин, апеляційний суд, враховуючи імперативні вимоги ч. 3

ст. 479-2 КПК та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстави, визначеної п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінальне провадження щодо нього за ч. 1 ст. 263 КК на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З приводу доводів прокурора щодо необхідності встановлення судом факту добровільної здачі особою зброї та боєприпасів слід вказати на те, що орган досудового розслідування, формулюючи ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, сам зазначив про те, що ОСОБА_4 незаконно зберігав зброю та боєприпаси до моменту їх добровільної здачі 26 травня 2020 року працівникам поліції. Вказаний факт ніким, як убачається з доданих до касаційної скарги, копій судових рішень, не заперечувався. Більш того, як убачається з оскарженої ухвали, прокурор у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не заперечувала проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Таким чином, з огляду на наведене доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставного закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4

із зазначеної вище підстави є неспроможними.

Що стосується доводів прокурора про необхідність перегляду оскарженого судового рішення за апеляційною скаргою прокурора та надання відповідей на всі доводи його апеляційної скарги до вирішення питання про закриття кримінального провадження з посиланням на правову позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року

у справі № 710/466/16-к, то вони є необґрунтованими, оскільки обставини у цій справі та у справі, яка була предметом розгляду Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, є нерелевантними.

Так, згідно сформульованого Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду висновку після встановлення під час апеляційного розгляду факту смерті обвинуваченого, щодо якого ухвалено виправдувальний вирок, суд апеляційної інстанції зобов`язаний виконати вимоги статей 370, 404, 419 КПК, забезпечити участь захисника, продовжити апеляційний розгляд, надати мотивовані відповіді на доводи апеляційних скарг та постановити ухвалу, передбачену одним із пунктів 1, 2, 5 або 6 ст. 407 КПК з урахуванням вимог

статей 284, 417 КПК.

У цій же справі, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд виконав імперативні вимоги ч. 3

ст. 479-2 КПК, а саме зупинив судовий розгляд і запитав згоду обвинуваченого

на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1

ст. 284 цього Кодексу, після чого закрив кримінальне провадження на цій підставі, адже обвинувачений проти цього не заперечував.

Таким чином, оскаржене прокурором рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування судового рішення, у касаційній скарзі прокурора не наведено.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд,

постановив:

Відмовити прокурору, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Волинського апеляційного суду від 31 жовтня

2023 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3