Провадження № 1-кп/161/1529/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 грудня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002625 від 30.08.2023, який надійшов до суду 30.10.2023 від Луцької окружної прокуратури, про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, працюючого самозайнятою особою, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , 30.08.2023 близько 13 год 29 хв, у м. Луцьку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом «Audi A8», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним у напрямку до вулиці Василя Мойсея, по крайній лівій смузі автодороги проспекту Перемоги, яка має по дві смуги руху у кожному напрямку, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, проявив безпечність, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, при виявленні на проїзній частині автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухаючись попереду у попутному напрямку зупинився у дорожньому заторі, неподалік буд. № 1 просп. Перемоги, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки автомобіля, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів, руху останнього вперед та зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , який стояв у дорожньому заторі попереду автомобіля марки «Chevrolet Lacetti».

Унаслідок порушення Правил дорожнього руху водій ОСОБА_7 спричинив пасажирці автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді перелому крижової кістки тазу по задній поверхні без зміщення, який відповідно до висновку експерта № 522 від 04.09.2023 за ступенем тяжкості належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, по скільки для його загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:

п. 2.3. б) Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України.

30.11.2023 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 було укладено угоду про примирення. Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки та усунув заподіяну шкоду. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначене покарання за ч.1 ст.286-1 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Так, згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України. Суд переконався, що укладення угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердив про його примирення з потерпілою, просив затвердити угоду та вказав, що погоджується на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 не заперечив щодо затвердження вказаної угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила, що завдані їй збитки обвинуваченим відшкодовані, вказала про примирення з обвинуваченим та просила затвердити угоду про примирення.

Представник потерпілої ОСОБА_4 не заперечив щодо затвердження вказаної угоди про примирення.

У судовому засіданні прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 заперечила щодо затвердження вказаної угоди про примирення.

Разом з цим, судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості та примирення між сторонами угоди.

Таким чином, суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

Згідно ст. ст.100 ч.9, 124 ч.2, 174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів, процесуальних витрат та арештованого майна.

Так, зокрема, слід задовольнити клопотання власника майна ОСОБА_10 та скасувати арешт, накладений 31.08.2023 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, на автомобіль марки «Audi A8», р.н.з. НОМЕР_1 , вилучений в ході проведення огляду місця події 30.08.2023, оскільки у цьому відпала подальша потреба. При цьому, вказаний транспортний засіб, який є речовим доказом, згідно ч.9 ст.100 КПК України підлягає поверненню законному власнику ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Угоду про примирення від 30 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0002625, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 , затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Клопотання власника майна ОСОБА_10 задовольнити.

Арешт, накладений 31.08.2023 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, на автомобіль марки «Audi A8» р.н.з. НОМЕР_1 , вилучений в ході проведення огляду місця події 30.08.2023 скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «Audi A8» р.н.з. НОМЕР_1 повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_10 .

Стягнути з ОСОБА_7 в користь держави витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи (№СЕ-19/103-23/11020-ІТ) у сумі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в наступному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Головуючий