Справа № 183/7660/23
№ 1-кс/183/2792/23
У Х В А Л А

19 вересня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2023 року за № 0000129 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Актюбінськ Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.06.2022 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив про встановлення досудовим розслідуванням, що 09 травня 2023 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , побачивши дії мешканців вищевказаного багатоквартирного будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в цей час здійснювали ремонтні роботи на проїзній частині біля другого під`їзду, розцінивши їх самовільним будівництвом, викликав на місце працівників поліції.

По приїзду працівників поліції, ОСОБА_5 розуміючи загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, вирішив у будь який спосіб завадити вищезазначеним особам проводити роботи по відновленню дорожнього покриття на прибудинковій території. У зв`язку з чим, ОСОБА_5 приблизно об 19 годині 00 хвилин знаходячись поблизу другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , розуміючи, що знаходиться у громадському місці, почав голосно висловлюватися на ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 грубою, нецензурною лайкою, тобто показувати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, не реагуючи на зауваження присутніх, діючи із винятковим цинізмом та хуліганських спонукань, в присутності працівників поліції й інших мешканців вказаного під`їзду, у тому числі неповнолітніх, спустивши штани із нижньою білизною продемонстрував свої статеві органи, тобто із грубою непристойністю здійснив публічне оголення.

Після залишення місця виклику співробітниками поліції, ОСОБА_5 продовжив хуліганські дій, а саме з балкону своєї квартири АДРЕСА_3 , у період часу з 19:30 до 19:50 із відра поливав водою осіб, які у той час перебували поблизу будинку, супроводжуючи таку демонстрацію зневаги до норм моральності голосним висловлюванням нецензурної лайки.

Наступним, ОСОБА_5 приблизно у 20:00 годин, вийшов зі свого місця мешкання утримуючи при собі заздалегідь заготовлені предмети для спричинення тілесних ушкоджень, а саме балончик із сумішшю сльозоточивої та дратівливої дії та лопату та направився до місця проведення робіт ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , після чого, скориставшись відсутністю останніх, почав руйнувати та розкидати вищевказаною лопатою саморобну бетонну суміш із вибоїн.

В цей час, ОСОБА_7 знаходячись за своїм місцем мешкання з вікна квартири АДРЕСА_4 побачивши хуліганські дії ОСОБА_5 вийшов зі свого місця мешкання та направився до прибудинкової території для припинення зухвалих дій останнього. Надалі ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_5 та останній в свою чергу продовжуючи реалізувати свій умисел, демонструючи байдуже ставлення до існуючих суспільних відносин та загальноприйнятих правил поведінки, перебуваючи у громадському місці, за допомогою заздалегідь заготовленої лопати набрав саморобну бетонну суміш та кинув в обличчя ОСОБА_7 , та в цей же час дістав зі своєї кишені штанів заздалегідь заготовлений балончик із сумішшю сльозоточивої та дратівливої дії та розпилив його вміст в напрямку обличчя ОСОБА_7 .

В цей момент із під`їзду будинку 10 вийшов ОСОБА_8 , з метою припинення хуліганських дії ОСОБА_5 підійшов до останнього, після чого ОСОБА_5 розпилив із заздалегідь заготовленого балончика суміш сльозоточивої та дратівливої дії в напрямку обличчя ОСОБА_8 , та демонстративно розмахуючи заздалегідь заготовленою лопатою наніс один удар в область голови ОСОБА_8 , один удар в область правої кисті ОСОБА_7 , чим проявив особливу зухвалість до останніх. Після чого, ОСОБА_5 відходячи назад спіткнувся та впав, внаслідок чого, ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 затримали останнього, чим припинили його хуліганські дії.

У результаті хуліганських дій ОСОБА_5 , які тривали на протязі близько 1 години 40 хвилин, було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді забою м`яких тканин правої кисті, хімічного опіку кон`юктиви та рогівки 1,2-го ступеню обох очей, та спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді синця в правій надбрівній області, хімічного опіку 1,2-го ступеню кон`юктиви правого ока.

14 липня 2023 року за погодженням з процесуальним керівником прокурором Новомосковської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000123 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Водночас, 11 липня 2023 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував неподалік будинку №10 по вул. Шевченко м. Новомосковська Дніпропетровської області, де останній побачив потерпілого ОСОБА_7 який на той момент знаходився біля приміщення гаражу розташованого навпроти вищевказаного будинку. В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій прямий умисел, 11 липня 2023 року приблизно о 11 годині 02 хвилини ОСОБА_5 діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, наблизився до ОСОБА_7 та завдав одного удару лобною частиною голови в область підборіддя останнього. Від завданого удару ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді синця на підборідді.

В цей же час ОСОБА_5 не припиняючи свій злочинний намір на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 завдав останньому одного удару правою рукою по тулубу, від якого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на тверду поверхню.

Таким чином внаслідок умисних противоправних дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді синця на підборідді та тілесні ушкодження які були не безпосереднім наслідком заподіяного удару, а результатом падіння останнього на тверду поверхню, а саме у вигляді саден в області ліктьових суглобів, на кистях в області лівого колінного суглобу та лівого гомілково-ступневого суглобів, які у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеня тяжкості.

04 вересня 2023 року за погодженням з процесуальним керівником прокурором Новомосковської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000123 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 22.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 22.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.05.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 29.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 29.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.06.2023; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_17 від 29.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 29.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 29.06.2023.

На підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2023 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 06 жовтня 2023 року із забороною залишати цілодобово місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого. На підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, покладені наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою; повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання або праці; заборонено підозрюваному спілкуватись із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні у будь якому вигляді, окрім за дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду в залежності від стадії кримінального провадження.

Однак, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 порушив обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу, а саме: 09 вересня 2023 року в ході виконання заходів спрямованих на перевірку дотримання цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 , співробітниками Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснено вихід за місцем виконання цілодобового домашнього арешту, тобто за місцем постійного проживання ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 та встановлено й зафіксовано факт відсутності підозрюваного за своїм місцем мешкання. Також, 10 вересня 2023 року, 11 вересня 2023 року, 12 вересня 2023 року з метою вручення повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 до слідчого ОСОБА_6 , дільничним офіцером поліції на виконання доручення слідчого здійснено виїзд за місцем постійного проживання особи, що перебуває під цілодобовим домашнім арештом, однак встановлено, що ОСОБА_5 відсутній за своїм місцем постійного мешкання, тому вручити повістку про його виклик до слідчого не виявилось за можливе.

Слідчим, прокурором або слідчим суддею в рамках даного кримінального провадження, у період з 01.09.2023 по теперішній час дозволів (у будь якій формі) про можливість залишити ОСОБА_5 місце постійного проживання - не надавались. Підозрюваний ОСОБА_5 для отримання дозволу залишити своє місце мешкання, у тому числі для проходження медичної реабілітації - не звертався.

Також встановлено, що 04.09.2023 лікарем-невропатологом КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» за проханням ОСОБА_5 , останньому видано направлення на медичну реабілітацію. Вивченням інформації викладеної у вказаному електронному направленні № 2841-7050-8302-6774 встановлено, що терміном дії, тобто терміном протягом якого ОСОБА_5 рекомендовано пройти медичну реабілітацію є з 04.09.2023 по 03.09.2024. Вказана послуга - А57001 Медична реабілітація є плановим заходом.

Окрім цього, під час допиту у якості свідка в рамках даного кримінального провадження, лікар-невропатолог ОСОБА_20 зазначила, що випадок звернення ОСОБА_5 за результатами якого, 04.09.2023 нею надано направлення для проходження останнім медичної реабілітації - не є ургентним. Направлення видано у зв`язку із бажанням ОСОБА_5 пройти медичну реабілітацію у санаторії: КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради».

Як вбачається із інформації наданої КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради», 06.09.2023 у 09 годин 40 хвилин ОСОБА_5 прибув до спеціалізованого реабілітаційного центру для проходження планової медичної реабілітації ураження поперекових та інших міжхребетних дисків з радикулопатією. Попередня дата завершення курсу реабілітації є 20.09.2023.

Тобто, виходячи із вищевикладеного є достатньо підстав вважати, що проходження медичної реабілітації підозрюваним ОСОБА_5 носить рекомендований характер, випадок звернення ОСОБА_5 до медичної установи з вказаного приводу не є ургентним, із відсутністю безпосередньої загрози його життю, що в свою чергу повинно трактуватись як умисне ухилення підозрюваного ОСОБА_5 від дотримання обов`язків покладених на останнього ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого залишати місце свого постійного мешкання.

Підозрюваний ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду від 11.08.2023 до нього застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також про заборону без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді залишати місце свого постійного проживання - порушив умови перебування під домашнім арештом, шляхом залишення свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Враховуючи, те що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово порушив покладені на нього обов`язки, ризики, передбачені п.1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Таким чином, слідчий зазначає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у зміні запобіжного заходу та застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді від 18 вересня 2023 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Актюбінськ Казахстан, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, викладених у ньому. Повідомив, що підозрюваним порушено обов`язки, покладені судом. Підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування та за місцем відбування запобіжного заходу у виді домашнього арешту його немає. На телефонні дзвінки не відповідає. Направлення на лікування є плановим заходом, а не таким, що загрожує життю та здоров`ю підозрюваного. ОСОБА_5 , маючи намір порушити домашній арешт, не повідомивши слідчого, не отримавши його дозволу, не звернувшись до прокурора чи слідчого судді за отриманням дозволу поїхав до медичного закладу для проходження планового, а не термінового лікування. З інформації санаторної установи, 06 вересня 2023 року прибув до установи та продовжував знаходитися в ній. Достовірно знаючи про обов`язки ухилився від домашнього арешту. За дорученням слідчого співробітниками оперативного підрозділу здійснювалися виходи за місцем мешкання ОСОБА_5 та місцем відбування ним домашнього арешту 10, 11 та 13 вересня 2023 року, однак за місцем мешкання ОСОБА_5 не було. Причина відбуття підозрюваного до санаторію є радикуліт, що не є хворобою, яка загрожує життю та здоров`ю останнього, внаслідок чого наявні підстави для висновку про ухилення останнього від обов`язків покладених слідчим суддею в частині заборони залишення без дозволу визначеного місця перебування. Вказаний факт свідчить про збільшення ризиків, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Жодна з осіб, указаних в ухвалі слідчого судді, як така що має право надавати дозвіл залишати місце проживання, свого дозволу не надавала. Відсутність підозрюваного за місцем проживання не дозволило слідчому виконати процесуальні та слідчі дії. Зазначив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням порушення обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді, не може запобігти доведеним ризикам. Вказав, що підозрюваний хворіє понад 10 років, звертається постійно до лікарів, проходить щороку лікування та останній раз був на лікуванні у 2021 році. В повідомленні, направленому слідчим не вказана установа, до якої госпіталізовано та підстави госпіталізації. Дозволу слідчого також не давалось. З оглянутого відеозапису вбачається, що підозрюваний відмовився отримати клопотання та слідчим дотримано порядок фіксації відмови. Підозрюваний вводить слідчого суддю в оману щодо обставин та фактів.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що має захисника, з яким уклав договір та якому сплатив кошти за надання правничої допомоги в даному провадженні. Про розірвання договору він не знає, розривати договір не бажав, не бачив захисника за договором з 06 вересня 2023 року та вважає що слідчий та прокурор сфальсифікували додаткову угоду про розірвання договору. Зазначив що слідчим та прокурором фальсифікуються докази у справі. Клопотання про зміну запобіжного заходу не отримував, захисника йому при врученні та затриманні не викликано. Його затримання відбулося з порушенням закону. Понятим, які були присутні при його затриманні не роз`яснювалися права. При його затриманні він показав прокурору докази повідомлення слідчого про перебування на лікуванні та госпіталізацію 06 вересня 2023 року, підстави госпіталізації та місце лікування, про відсутність заперечень слідчого з цього питання. Під час лікування з 06 вересня 2023 року йому було здійснено ряд процедур, які вказують на те, що лікування не завершено. Зазначив, що має проблеми зі здоров`ям, які проявили себе після подій 2021 року, коли внаслідок протиправних, на його думку, дій осіб, які є свідками у даній справі, він отримав тілесні ушкодження. З приводу протиправних дій він звертався до слідчого та прокурора, однак заходів, встановлених КПК України ними не вжито, що змусило його звернутися до слідчого судді щодо неправомірності їх дій. Вказує, що про направлення на лікування він повідомляв слідчого, дільничного та орган пробації. Зазначив, що не переховувався від слідчого та прокурора. Повідомив, що за вказівкою слідчого, яким роз`яснено умови дотримання запобіжного заходу у виді домашнього арешту - ОСОБА_21 , він, засобами телефонного зв`язку або за допомогою месенджерів, у випадку, коли виникають обставини для необхідності залишення місця, визначеного в ухвалі слідчого судді (такі як хвороба, виклик до суду), повідомляє слідчого про необхідність відбуття, час відбуття та місце. Декілька разів, коли він не міг зв`язатися зі слідчими з приводу термінової необхідності залишення місця проживання, приходив до відділу поліції, де писав заяви на ім`я слідчих, у яких повідомляв необхідні обставини. Копії таких заяв у нього знаходяться вдома і він не зміг їх взяти. 04 вересня 2023 року за викликом слідчого ОСОБА_6 прийшов до нього у службовий кабінет, де виконувалися процесуальні дії. Вказав на те, що до 06 вересня 2023 року він також перебував на лікуванні, про що повідомляв слідчого, надавав відповідні документи. В період з 22 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року слідчий з прокурором, з метою перевірки дійсності знаходження на лікуванні вчинили перевірку перебування його у лікарні, внаслідок якої лікарем було повідомлено, що перебування його в лікарні створює проблеми. Дії прокурора та слідчого щодо подання клопотання про зміну запобіжного заходу є знущанням над його правами, в тому числі і на отримання медичного забезпечення. Зазначив на недопустимості доказу у виді допиту лікаря в якості свідка через порушення медичної таємниці. Вказав на те, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою порушить його право на спілкування з хворою матір`ю, унеможливить отримання ним належної медичної допомоги. Він має реальні проблеми зі здоров`ям та стан його здоров`я не покращується, він потребує медичних процедур.

Захисник у судовому засіданні наполягав на відмові в задоволенні клопотання. Вказав на те, що підозрюваний не порушував правила домашнього арешту, перебування його в лікувальній установі відбулося внаслідок погіршення стану здоров`я, на що вказують відповідні медичні документи. При відправленні на лікування підозрюваний отримав дозвіл слідчого, дільничного інспектора поліції, що полягав у відсутності заперечень останнього проти отримання повідомлення ОСОБА_5 про необхідність лікування та реабілітації. Під час лікування встановлено наявність проблем зі здоров`ям, на що вказує виписка з медичного закладу. Також під час лікування було проведено ряд операцій, які вказують на необхідність продовження лікування. Зазначив про те, що ризики, вказані в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу не змінилися. Підозрюваний не має наміру ухилитися від слідства. Слідчий знав про місце перебування підозрюваного та мав змогу в будь-який час зв`язатися з останнім, за винятком часу перебування останнього на лікувальних процедурах. Зазначив на недопустимості доказу у виді допиту лікаря в якості свідка через порушення медичної таємниці.

Дослідивши клопотання та надані сторонами обвинувачення, захисту письмові докази, оглянувши докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У відповідності до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею досліджено витяг з ЄРДР, відповідно до якого 16 травня 2023 року до ЄРДР за № 0000129 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та 12 червня 2023 року - за ч. 1 ст. 125 КК України.

14 липня 2023 року за погодженням з процесуальним керівником прокурором Новомосковської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000123 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

04 вересня 2023 року за погодженням з процесуальним керівником прокурором Новомосковської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000123 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати цілодобово місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого. Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: з`являтись за першою вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці; заборонити підозрюваному спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженню №0000129 у будь-якому вигляді, окрім як за дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; цілодобово не залишати місце постійного мешкання (реєстрації) за адресою: АДРЕСА_1 . В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті. Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановлено до 06 жовтня 2023 року включно. Роз`яснено підозрюваному наступне: згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

У вказаній ухвалі вмотивовано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року, згідно з яким термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 296 КК України.

Також, з наданих слідчому судді відомостей про здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, вбачається відсутність підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 09 вересня 2023 року та 15 вересня 2023 року. 15 вересня 2023 року, 12 вересня 2023 року, 09 вересня 2023 вересня співробітниками ДОП СДОП ВП Новомосковського РВП складено рапорти, що ОСОБА_5 відсутній за місцем постійного мешкання та місця перебування, визначеного слідчим суддею, Вказано, що внаслідок відсутності перебування підозрюваного за місцем проживання, вручити повістку про його виклик до слідчого не виявилось за можливе.

Ухвалою слідчого судді від 18 вересня 2023 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Актюбінськ Казахстан, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.

Слідчим суддею досліджено відеозапис вручення підозрюваному клопотання про зміну запобіжного заходу, згідно з яким ОСОБА_5 19 вересня 2023 року відмовився отримувати копію клопотання, про що складено відповідний акт у присутності двох понятих. З дослідженого відеозапису не вбачається порушення слідчим порядку вручення клопотання.

Слідчий обґрунтовує клопотання, а прокурор підтримує таке обґрунтування тим, що під час дії запобіжного заходу підозрюваним не виконано обов`язку отримання дозволу на залишення місця перебування та без дозволу слідчого, прокурора, суду відбув на лікування до лікувальної установи не з термінових підстав. Таким чином, оскільки ОСОБА_5 був відсутній за місцем свого проживання з 06 вересня 2023 року, тим самим належним чином не виконавши покладені на нього слідчим суддею обмеження, пов`язані з запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Проте, слідчий суддя не погоджується із таким висновком слідчого, оскільки в судовому засіданні прокурором та слідчим не надано доказів на підтвердження тих ризиків, про які вони зазначили у клопотанні. Стороною обвинувачення не доведено та не наведено переконливих мотивів, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, з наданої слідчому судді стороною захисту виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2638 від 19 вересня 2023 року вбачається, що ОСОБА_5 перебував у стаціонарі КП «ДОСРЦ Солоний лиман» ДОР» с. Новотроїцьке у період з 06 вересня 2023 року по 19 вересня 2023 року з діагнозом ураження поперекових та інших між хребцевих дисків з радикулопатією, супутні діагнози: стискання нервових корінців та сплетень при ураженнях між хребцевого диска, період видужання після іншого лікування; інші не уточнені порушення ходи та рухливості, реабілітаційна процедура, не уточнена; інший вид фізіотерапії. Також, 15 вересня 2023 року під місцевою анестезією проведено пункція бурси. 18 вересня 2023 року під місцевою анестезією проведено пункція бурси. Виписаний достроково. Лікувальні і трудові рекомендації: нагляд ортопеда-травматолога за місцем проживання.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч. 4 ст. 181 КПК України).

В судовому засіданні підозрюваним надано слідчому судді на огляд мобільний телефон, який містить в соціальній мережі докази повідомлення слідчого про госпіталізацію. Зокрема, о 12:13 год. підозрюваним направлено повідомлення слідчому про його госпіталізацію. О 16:15 год. слідчим направлено запитання про місце госпіталізації та діагноз, на що о 17:15 год. підозрюваним направлено фотозображення направлення 2841-7050-8302-6774, послуга: медична реабілітація, термін дії з 04 вересня 2023 року до 03 вересня 2023 року, пріоритет: планове, найменування закладу КНП «Новомосковський МЦ ПМСД». Відповіді слідчого, відмови в наданні дозволу не направлено.

Вказане свідчить про те, що підозрюваним за допомогою технічних засобів фактично направлено прохання надати можливість проходження медичного лікування на підставі медичного документу у зв`язку зі станом здоров`я, відповідь щодо якого слідчим не надано.

При цьому, підозрюваним у судовому засіданні наголошено на тому, що при роз`ясненні слідчим йому умов отримання дозволу на залишення місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , йому було роз`яснено необхідність звернення до слідчого за телефоном, за допомогою месенджерів із повідомленням про дату та час необхідності залишення місця проживання та обгрунтування мети. Після чого слідчий зв`язувався з ним та узгоджував дозвіл. У випадку неможливості встановлення зв`язку зі слідчим - подача відповідних заяв до відділу поліції. На підтвердження встановленого порядку отримання дозволу підозрюваним надано на огляд слідчому судді телефон із листуванням з абонентом НОМЕР_1 , вказаним, як слідчий ОСОБА_22 , згідно з яким містяться наступне листування: 30.08.2023 Поїхав до суду Синельникове; 01.09.2023 Потрапив в лікарню.

Саме лише посилання прокурора та слідчого на те, що проходження медичного лікування є не ургентне, планове і підозрюваний мав можливість протягом 2023-2024 року пройти вказане лікування в будь який час слідчий суддя вважає таким, що не свідчить про відсутність підстав для проходження лікування та на не повідомлення щодо наявності/відсутності дозволу на залишення місця проживання для проходження лікування.

Крім того, стороною захисту надано виписки № 2254 від 17 травня 2023 року та № 3754 від 31 серпня 2023 року, які свідчать про перебування підозрюваного на стаціонарі КП «Новомосковська ЦМЛ» НМР з діагнозами: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій попереково-крижового відділу хребта. Параорбітальна гематома зправа (17.05.2023). Посттравматична невропатія правого сідничного нерву (23.08.2023). Також, з оглянутого слідчим суддею висновку ЛКК КНП «Новомосковська ЦМЛ» ДОР від 20 липня 2022 року, наданого підозрюваним на огляд, вбачається наявність встановлення ОСОБА_5 діагнозу остеохондроз. Слідчим суддею досліджено також і роздруківку електронного направлення, фотознімок якого направлено підозрюваним слідчому. Вказані докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для лікування та позицію сторони захисту про відсутність наміру підозрюваного ухилитися від органу досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, слідчим суддею досліджено і покази ОСОБА_20 , яка показала, що ОСОБА_5 отримав направлення на госпіталізацію (планову), медичну реабілітацію за його проханням, яка пов`язана із діагнозом, за яким він проходив лікування та яка проводиться за умови стабільного стану пацієнта у період поза загостренням, не є ургентною.

Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту на недопустимість даного доказу, оскільки з протоколу допиту даного свідка не вбачається запитань та розкриття інформації про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну й сімейну сторони життя підозрюваного, про відомості, які становлять лікарську таємницю.

Водночас, стаття 3 Європейської конвенції з прав людини закріплює одну з найбільш фундаментальних цінностей демократичних суспільств. Заборона катувань і нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання є цінністю цивілізації, тісно пов`язаною з повагою до людської гідності («Буїд проти Бельгії» (Bouyid v. Belgium) [ВП], 2015 р., § 81). Заборона, про яку йдеться, є абсолютною, жодні відступи від неї не допускаються згідно зі статтею 15 § 2 - навіть у разі надзвичайної ситуації в державі, що загрожує життю нації, або за найскладніших обставин, таких як боротьба з тероризмом і організованою злочинністю чи приплив мігрантів і шукачів притулку, незалежно від поведінки відповідної особи («А. та інші проти Сполученого Королівства» (A. and Others v. the United Kingdom) [ВП], 2009 р., § 126; «Мокану та інші проти Румунії» (Mocanu and Others v. Romania) [ВП], 2014 р., § 315; «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонії» (El-Masri v. the former Yugoslav Republic of Macedonia) [ВП], 2012 р., § 195 та «З.А. та інші проти Росії» (Z.A. and Others v. Russia) [ВП], 2009 р., §§ 187-188) або характеру ймовірного злочину, вчиненого ним або нею («Рамірес Санчес проти Франції» (Ramirez Sanchez v. France) [ВП], 2006 р., § 116 та «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany) [ВП], 2010 р., § 87). Стаття 3 зазвичай застосовується в контекстах, у яких заборонена форма поводження є результатом навмисно вчинених дій представників держави або органів державної влади. Її можна описати в загальних рисах як накладення на держави переважно негативного зобов`язання утримуватися від заподіяння серйозної шкоди особам, які перебувають під їх юрисдикцією («Христозов та інші проти Болгарії» (Hristozov and Others v. Bulgaria), 2012 р., § 111).

За таких обставин, саме лише посилання на те, що були відсутні підстави для перебування підозрюваного на стаціонарному лікуванні через відсутність ургентного випадку, враховуючи докази наявності у підозрюваного хвороби та повідомлення слідчого про направлення на лікувальну реабілітацію, яка пов`язана із захворюванням, не може бути підставою для висновку про ухилення підозрюваним від досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню, недотримання підозрюваним умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Більш того, належних та допустимих доказів того, що підозрюваному доведено під розпис інші умови та правила отримання дозволу слідчого чи прокурора на залишення місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та того, що у період з 06 вересня 2023 року слідчим виносилися повістки про виклик підозрюваного, здійснювалося направлення повісток у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України, в тому числі і у заклад охорони здоров`я, в якому перебував підозрюваний, підозрюваний, у підозрюваного були відсутні поважні причини неприбуття на виклик, передбачені ст. 138 КПК України, слідчому судді не надано.

Тому викладені у клопотанні слідчим та прокурором під час судового розгляду обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати, не доводять існування підстав для зміни запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі Європейського суду з прав людини «Алєксандер Макаров проти Росії» від 12 березня 2009 року зазначено: «Суд зобов`язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами».

Розглядаючи клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстав вважати, що належну поведінку підозрюваного неможливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене та висновок Європейського суду з прав людини по справі «Бойченко проти Молдови» від 11 липня 2006 року про те, що «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою», слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, слід відмовити.

Таким чином, розглядаючи питання про можливість зміни підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає, що а ні слідчим у клопотанні, а ні прокурором під час судового розгляду не доведено факту існування нового ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, який виник після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а отже, не доведено обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Інші доводи та посилання сторони обвинувачення, захисника, підозрюваного самі по собі не є підставою для зміни запобіжного заходу, а тому не оцінюються слідчим суддею.

Отже, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово належним чином забезпечує виконання підозрюваним зазначених вище процесуальних обов`язків і клопотання слідчого слід вважати необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2023 року за № 0000129 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 08:15 годині 22 вересня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1