Дата документу 15.02.2024
Справа № 334/9923/23
Провадження № 1-кп/334/364/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/334/364/23, внесене 24.12.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002286, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, не працює, у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 27.12.2016 Ленінським районним судом міста Запоріжжя за частиною четвертою статті 186, статтею 69 КК України до покарання виді позбавлення волі на строк п`ять років; звільнений 13.02.2020 з Вільнянської ВК Запорізької області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

З 24.02.2022 в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (з наступними змінами).

03.08.2023 приблизно о 12.55 годині ОСОБА_3 , за попередньою змовою з особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме судове провадження, знаходячись за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме в кв. АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрали інтерактивну панель CTOUCH діагоналлю 55 дюймів в корпусі чорного кольору вартістю 19 737,67 гривень, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , після чого покинули місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим товаром на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 19 737,67 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною четвертою статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд в силу частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитами обвинуваченого та потерпілої, дослідженням документів про речові докази, а також документів, що характеризують обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 дав такі показання. 03.08.2023 біля опівдня ОСОБА_6 попросив йому допомогти винести телевізор з квартири, в якій він проживає з бабою, на що він погодився. Як пояснив ОСОБА_7 він бажав закласти телевізор. Удвох вони винесли телевізор до таксі, на якому поїхали на вул. Сталеварів. В одному з кіосків ОСОБА_7 заклав телевізор, за що отримав приблизно 500 гривень. Грошові кошти вони витратили разом на таксі та поповнення мобільного рахунку. ОСОБА_7 розповів йому, що баби не було вдома, тому що вона пішла на «Нову пошту». У вчиненому розкаюється та просить вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_5 під час допиту пояснила, що влітку 2023 року до неї додому на обід прийшов онук ОСОБА_6 . В цей час у домофон зателефонували та повідомили їй, що на «Нову пошту» їй прийшла бандероль, яку необхідно забрати до 13.00 години. Вона одразу пішла на «Нову пошту», а онук залишився у неї в квартирі. На пошті їй повідомили, що ніякі бандеролі на її ім`я не надходили. Вона одразу пішла додому, де виявила крадіжку телевізора. Онука в квартирі вже не було. Вхідні двері до квартири були відчинені. В подальшому телевізор їй повернули поліцейські. Обвинуваченого до судового засідання вона ні разу не бачила.

Показання обвинуваченого та потерпілої узгоджуються між собою.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Допитавши обвинуваченого та потерпілу, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, повністю доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні покарання, відповідно до статті 65 - 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання.

ОСОБА_3 вчинив тяжкий корисливий злочин, раніше судимий, у шлюбі не перебуває, не працює, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває..

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. При цьому обставини, які обтяжують йому покарання, судом не встановлені.

Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, ступінь його вини, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої частиною четвертою статті 185 КК України, у виді позбавлення волі, зі звільненням від призначеного покарання на підставі статті 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 7-10, 20-29, 84-89, 91-94, 100, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком три роки.

Згідно з частинами першою та третьою статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ інтерактивну панель (телевізор) CTOUCH 55 дюймів, який зберігається у потерпілої ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1