27.09.2023
Справа № 642/5542/23
1-кс/642/3038/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Судді Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 системою авторозподілу надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від розгляду його скарги на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про злочини.

На обгрунтування заяви зазначено, що після того, як подав скаргу до Ленінського районного суду м.Харкова, на його адресу надійшло повідомлення про те, що справа буде отримана суддею ОСОБА_4 і все буде зроблено, щоб було ухвалене завідомо неправосудне рішення суду з метою відмови у задоволенні скарги. 26.09.2023 він був ознайомлений з викликом у судове засідання по розгляду скарги, яке надійшло у вигляді СМС повідомлення на мобільний телефон, що, на думку заявника підтверджує анонімне повідомлення про намір винесення суддею неправомірної відмови у скарзі. У СМС повідомленні також було зазначено, що у разі неявки у судове засідання скарга може бути розглянута у відсутність заявника, що суперечить вимогам ч.3 ст.306 КПК України, яка встановлю обов`язкову участь заявника. Окрім того, на час та дату розгляду скарги у заявника призначений розгляд іншого кримінального провадження у іншому суді. Вищевказані обставини вказують на те, що не виконуючи вимог чинного законодавства, суддя ОСОБА_4 особисто, або його близькі зацікавлені в результатах розгляду скарги.

У судове засідання заявник не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду заяви про відвід повідомлявся шляхом направлення повістки СМС-повідомленням через автоматизовану систему діловодства Д-3 на номер телефону, вказаний у заяві. СМС повідомлення, а також повідомлення у застосунок «Viber» були доставлені 27.09.2023р. о 14.29 год.

Слідчий суддя ОСОБА_4 пояснень щодо відводу не надав.

Суд, перевіривши заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , вважає що вона не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонностімає визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-VI).

Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).

Частина 1 ст. 75 КПК України містить перелік обставин, які унеможливлюють участь судді у кримінальному провадженні, пунктом 4 якої передбачені інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

При розгляді заяви про відвід, суд виходить з суб`єктивної оцінки стороною у справі щодо дій головуючого судді. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, заява про відвід судді має бути задоволена, якщо сторона має сумнів у безсторонності останнього, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Суд враховує зокрема, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IY, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права " ... якщо до складу суду існують сумніви в безпристрасності і справедливості, то такий суд повинен заявити самовідвід. Кожен суддя, у відносинах безпристрасності, якого є сумніви, повинен вийти із складу суду, розглядаючи справу. Інакше є недовіра" (Пьєрсак проти Бельгії, "Лангбергер проти Швеції". Критерії правової впевненості у справедливому розгляді судових справ підтверджені також у справі "Барановський проти Польщі №12718/87" та рішення у справі "Стіл проти Сполученого королівства" від 23.09.98 року.

Заявником ОСОБА_3 не наведено жодного доказу, який би свідчив про зацікавленість чи упередженість судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги.

Хоча ОСОБА_3 і вказує, що йому надійшло повідомлення про майбутній розгляд скарги не на його користь, заявник доказів такого повідомлення разом із заявою не надає і не вказує причину неможливості подати такі докази. Окрім того, з тексту заяви не вбачається, яким чином та від кого надійшло вказане повідомлення про майбутній негативний результат розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 підписаний працівником апарату суду на доставку судових повісток шляхом надіслання СМС-повідомлень через автоматизовану систему діловодства «Д-3», і у цьому випадку судовий виклик формується програмою автоматично і редагування бланку повістки працівником апарату суду є неможливим.

За таких обставин, викладені у заяві ОСОБА_3 обставини не підтверджені доказами і не можуть свідчити про упередженість або зацікавленість судді ОСОБА_4 чи його близьких у результатах розгляду скарги.

В зв`язку з цим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1