Справа №591/5522/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/446/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника володільця майна ФГ «Дяківська трійця» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2023 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2023 року клопотання прокурора відділу Сумської обласної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000097, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 355, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27- ч. 2 ст. 146 КК України, було задоволено.

Накладено арешт на виявлене та вилучене 27 червня 2023 року у ході обшуку території ФГ «Дяківська трійця» за адресою Сумська область, Конотопський район с. Дяківка, вул. Шкілька, майно, а саме, комбайн зернозбиральний без державного номерного знаку, до агрегатів якого прикріплена металева табличка Спецтехнагляду з номером «04-023442»;вантажний автомобіль КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 ; вантажний автомобіль КАМАЗ н.з. НОМЕР_2 ; вантажний причіп-самоскид СЗАП, н.з. НОМЕР_3 ;навантажувач «Карпатец» без державного номерного знаку, до агрегатів якого прикріплена металева табличка Спецтехнагляду з номером «04-023442».

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна ФГ «Дяківська трійця» - адвоката ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2023 року скасувати.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що дозвіл було надано на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення належної ОСОБА_8 с/г техніки і транспортних засобів, проте, при проведенні обшуку прокурор вийшов за межі ухвали слідчого судді, якою було надано дозвіл на його проведення, та здійснив вилучення навантажувача Карпатец, що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , комбайн, що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , крім того, ідентифікуючі ознаки вказаної техніки не встановлено.

Також, як зазначає апелянт, вантажний причіп - самоскид СЗАП д.н.з. НОМЕР_3 , вантажний автомобіль Камаз д.н.з. НОМЕР_1 є заставним майном у мировій угоді, позивачем по якій є ОСОБА_10 , а відповідачем є ОСОБА_8 , та відповідно до якої останній зобов`язувався у строк до 19 січня 2026 року добровільно сплатити на користь позивача грошові кошти в сумі 5453208 грн. 73 коп. та зберігати с/г техніку та транспортні засоби до повного виконання взятих на себе зобов`язань, а також не відчужувати без дозволу позивача вказане майно. Крім того, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2022 року, ОСОБА_8 було заборонено відчужувати вантажний автомобіль Камаз д.н.з. НОМЕР_1 , Камаз д.н.з. НОМЕР_2 ; вантажний причіп - самоскид СЗАП д.н.з. НОМЕР_3 , що буде діяти до 2026 року, а з врахуванням того, що строк досудового слідства у кримінальному провадженні має на багато менші строки, накладання арешту на зазначену техніку та транспортні засоби, які, в тому числі,є предметом цивільно - правових відносин, є недоцільним.

Крім того, апелянт зазначає, що вобґрунтування клопотання про накладення арешту на транспортні засоби, прокурор посилається на те, що даний захід забезпечення кримінального провадження покликаний забезпечити збереження речового доказу у кримінальному провадженні, що є безпідставним та необґрунтованим, оскільки прокурором не надано переконливих доказів того що с/г техніка та транспортні засоби підпадають під критерії ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому, об`єктивна потреба у накладанні арешту на вказане вище майно відсутня, а втручання держави в право володіння майном в цьому випадку не є законним.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги, представника власника майна ФГ «Дяківська трійця» - адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої представником власника майна апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим суддею в повному обсязі дотримано вимоги кримінального процесуального закону, з яким пов`язано вирішення питання щодо накладення арешту на майно.

Так, положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000097 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 355, ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 27 - ч.2 ст. 146 КК України,

З матеріалів даного провадження вбачається, що гр. ОСОБА_8 та гр. ОСОБА_11 спільно здійснювали господарську діяльність у період з 2017-2021 років. За цей час вони придбали автомобілі і сільськогосподарську техніку, власником якої зареєстровано ОСОБА_8 , який був протиправно позбавлений права доступу до належного йому майна, яке перебуває на території ФГ «Дяківська трійця».

Під час санкціонованого обшуку, проведеного на території приміщення ФГ «Дяківська трійця» за адресою: Сумська область, Конотопський район, с. Дяківка, вул. Шкільна, під час якого було виявлено техніку, яка може належати ОСОБА_8 , а саме, комбайн зернозбиральний без державного номерного знаку, до агрегатів якого прикріплена металева табличка Спецтехнагляду з номером «04-023442»; вантажний автомобіль КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 ; вантажний автомобіль КАМАЗ н.з. НОМЕР_2 ; вантажний причіп-самоскид СЗАП, н.з. НОМЕР_3 ; навантажувач «Карпатец» без державного номерного знаку, до агрегатів якого прикріплена металева табличка Спецтехнагляду з номером «04-023442».

В рамках даного провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів та позбавлення будь-яких осіб можливості його знищити, втратити або пошкодити, уникнути інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При розгляді вказаного клопотання, з врахуванням доданих до нього доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що виявлене під час обшуку на території ФГ «Дяківська трійця» майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та що існує необхідність у збереженні речових доказів. Також, слідчим суддею було враховано і те, що після виявлення зазначеного майна пройшов незначний час, а тому, орган досудового розслідування не мав об`єктивної можливості встановити дійсних його власників.

Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про достатність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення, з чим погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів правильність такого висновку підстав не вбачає.

При цьому, на спростування доводів апелянта про те, що доказів того що вказана с/г техніка та транспортні засоби підпадають під критерії ст. 98 КПК України, колегія суддів зауважує, що постановою слідчого від 28 червня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000097 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 355, ч.1 ст. 14, ч.3 ст. 27 - ч.2 ст. 146 КК України комбайн зернозбиральний без державного номерного знаку, до агрегатів якого прикріплена металева табличка Спецтехнагляду з номером «04-023442»; вантажний автомобіль КАМАЗ, н.з. НОМЕР_1 ; вантажний автомобіль КАМАЗ н.з. НОМЕР_2 ; вантажний причіп-самоскид СЗАП, н.з. НОМЕР_3 ; навантажувач «Карпатец» без державного номерного знаку, до агрегатів якого прикріплена металева табличка Спецтехнагляду з номером «04-023442» визнано речовими доказами, що було вірно враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що після проведення обшуку, виявлену техніку було передано на зберігання заступнику директора ФГ «Дяківська трійця», і як пояснив сам представник вказаного господарства, її заборонено відчужувати, а користуватись можливо, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав вважати, що у даному випадку втручання держави у право володіння вказаним майном є незаконним, на що вказує апелянт в апеляційній скарзі.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що як пояснив у судовому засіданні прокурор, досудове розслідування даного кримінального провадження триває, з`ясовуються обставини здійснення спільної діяльності між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , та що при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, питання обмеження права користування цим майно слідчим взагалі не ставилось.

Таким чином, під час апеляційного перегляду вказаного кримінального провадження колегією суддів обставин, за яких у задоволенні клопотання слідчого слід було б відмовити, не встановлено.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст.170,173,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2023 року про накладення арешту на майно, якою було задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000097, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 355, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27- ч. 2 ст. 146 КК України- залишити без змін, а апеляційну скаргу представника володільця майна ФГ «Дяківська трійця» - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4