Справа № 473/5611/23
Номер провадження1-кп/473/379/2023
ВИРОК

іменем України

"30" листопада 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , помічник судді ОСОБА_3 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

його захисник адвокат ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000349 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець рф, Хабаровського краю, Вяземського району, с.Забайкальське, громадянин України, з середньою освітою, працює на посаді голові правління Громадської організації «Товариство допомоги, сприяння та розвитку товариств «НЗ», має двох неповнолітніх дітей, співмешкає без реєстрації шлюбу, згідно ст.89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 всупереч пункту 1 додатку № 1 пункту а) додатку №2 до Постанови Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», пункту 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та пункту 2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, за невстановлених обставин та у невстановлений час, але не пізніше 21.08.2023 року незаконно придбав гранату типу «РГД-5» (з маркувальними позначенням підривача 155-71 УЗРГМ), яку став зберігати без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції в ході проведення 21.08.2023 року санкціонованого судом обшуку вказаного домоволодіння.

Предмети, вилучені в ході обшуку 21.08.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, при їх конструктивному поєднанні між собою утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка є бойовим припасом основного призначення та придатна до вибуху.

Під час судового розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав, не оспорюючи жодної із обставин, зазначених в обвинувальному акті. Пояснив, що розкаюється у вчиненому та вказав, що знайшов боєприпаси після бойових дій на території міста Вознесенська після нападу армії рф. Зазначив, що гранту знайшов поруч Камазу, від`єднав підривач та приніс додому. Коли до нього прийшли для проведення обшуку, то він добровільно видав предмети, які зберігалися в шухляді господарського приміщення. Вказав, що про такі вчинені ним дії ніхто не знав, можливо ті двоє людей з якими він на початку збройної агресії був на Болгарці.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що інші учасники провадження також не оспорювали обставини, встановлені в обвинувальному акті, учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам положення ч.3 ст.349 КПК України та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі наданих прокурором документів та висновків експертиз суд встановив наступні обставини провадження.

Як вбачається із витягу із ЄРДР інформація про правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, була внесена на підставі повідомлення управління СБУ в Миколаївській області 19.07.2023 року.

На підставі постанови слідчого від 21.08.2023 року було залучено фахівців вибухотехнічного відділу ГУНП в Миколаївській області при проведення вибухово-технічної експертизи за спеціальністю 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» у кримінальному провадженні №0000349 для надання технічної допомоги та забезпечення заходів безпеки при проведенні експериментального підриву щодо встановлення придатності до вибуху вибухонебезпечних речових доказів.

На підставі постанови слідчого від 21.08.2023 року було призначено проведення експертизи та відповідно до висновку експерта від 03.10.2023 року №СЕ-19/115-23/12010-ВТХ за результатами судової вибухово-технічної експертизи встановлено, що при конструктивному поєднанні наданих на дослідження предметів між собою, а саме корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ, вони утворюють вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка відноситься до категорії бойових припасів основного призначення. При конструктивному поєднанні наданих на дослідження предметів між собою утворена наступальна осколкова ручна граната РГД-5 придатна для вибуху.

Окрім того є акт про знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 21.09.2021 року №175/32.

Постановою слідчого від 21 серпня 2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000349 вилучені 21.08.2023 під час проведення санкціонованого обшуку, за адресою: АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 корпус гранати типу «РГД-5» з маркувальними позначеннями НОМЕР_1 , який відповідно до довідки ВВТС ГУНП в Миколаївській області відноситься до категорії небезпечних, який поміщено до спец-пакету № АВ 2007057; підривач типу УЗРГМ, який відповідно до довідки ВВТС ГУНП в Миколаївській області відноситься до категорії небезпечних та поміщено до спец-пакету №АВ2007395, які після проведення вибухово-технічної експертизи - передано до камери речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Окрім того надані квитанції про отримання на зберігання слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 сейфпакету №3612297, в якому зберігаються осколки і деталі гранати РГД-5, згорток паперу та сейфпакети АВ2007057 і 2007395 та сейф пакету №INZ 1024621, в якому зберігається набої 4 штуки.

Клопотань про допит свідків та дослідження інших матеріалів провадження, в тому числі речових доказів - сторони не заявляли, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) такі докази в даному провадженні судом не досліджувалися.

Оцінюючи докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89, ст.94 та ст.349 КПК України, а саме показання обвинуваченого ОСОБА_6 та надані прокурором письмові докази, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує ч.1 ст.263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує, що на момент прийняття вироку ч.3 ст.263 КК України визначено, що: «3. Не підлягає кримінальній відповідальності за вчинення дій, передбачених частиною першою або другою цієї статті, особа, яка добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої».

Обвинувачений ОСОБА_6 в свої поясненнях вказав, що він добровільно видав знайдену ним гранату. Проте окрім його показів суд не має можливості перевірити чи дійсно це було так. Так прокурор під час дослідження письмових матеріалів провадження не надавала всі письмові докази, зокрема протокол обшуку та його відеозапис, оскільки розгляд справи відбувся в порядку частини третьої статті 349 КПК України.

Згідно із постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року справа № 756/15397/19 провадження №51-3647 км 23 визначено, що: «Аналізуючи твердження засудженого про добровільну передачу органам державної влади зброї та боєприпасів, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.263 КК України, колегія суддів виходить з того, що згідно з ч.3 ст.263 КК звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин, передбачений частинами 1 або 2 цієї статті, якщо вона добровільно здала органам влади зброю, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої. Добровільна видача означає, що особа має реальну можливість та усвідомлює, що і надалі безперешкодно може зберігати предмети цього злочину, проте за власним бажанням (незалежно від причин та мотивів) здає їх органу влади.

Як свідчать установлені судами обставини, засуджений повідомив орган досудового розслідування про факт зберігання зброї і боєприпасів за умов, коли усвідомив неможливість і надалі безперешкодно зберігати предмети злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки вони неминуче будуть виявлені під час слідчої дії. За таких умов видача предметів злочину не містить підстав для застосування ч.3 ст.263 КК України, тому доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_7 добровільно видав зброю та боєприпаси є безпідставними».

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, - не встановлено.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину у вчиненому злочині визнав, не має не погашених судимостей, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, не перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як особа, що засуджувалася за вчинення тяжкого злочину, строкову військову службу не проходив; позитивно характеризується за місцем проживання головою вуличного комітету та посередньо дільничним інспектором поліції, має родину та неповнолітню доньку ОСОБА_9 2008 року народження та малолітнього сина ОСОБА_10 2021 року народження, його вік, сімейний стан та наявні соціальні зв`язки, дані висновку органу пробації від 03.11.2023 року, згідно із яким орган пробації вважає, що виправлення особи, без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб), наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_6 згідно ст.12 КК України належить до тяжких злочинів, позицію прокурора, що висловлена в дебатах про можливість застосування положень ст.75 КК України при призначенні обвинуваченому покарання, проти чого не заперечували й інші учасники процесу - суд вважає, що виправлення та попередження вчинення ОСОБА_6 нових злочинів можливе у разі призначення покарання у межах санкції ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України.

Згідно із ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експертів.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає обов`язки, передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 4302 гривень.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України наступним чином: осколки і деталі гранати РГД-5, згорток паперу та сейфпакети АВ2007057 і 2007395, 4 набої, які передано до камери речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1