Справа № 650/162/24
провадження №1-кс/650/63/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року смт Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мардарівка Ананьївського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 289 КК України згідно з вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2023 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, помічника номера обслуги механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , солдата,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , раніше судимого 20.11.2023 Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців на строк два роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків в доход держави, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування. Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави - 120 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що станом на момент вчинення злочину складає 363360 грн. У разі внесення застави, визначити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та потерпілим; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив, що існують ризики передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без застосування застави.

На судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу. Обґрунтовуючи розмір застави прокурор послався на отримання підозрюваним грошового забезпечення як військовослужбовцем у значному розмірі, з урахуванням чого і визначена сума застави.

На судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Додатково зазначив, що підозрюваний вже був засуджений за вчинення аналогічного злочину, але знову його вчинив, що свідчить про систематичну протиправну поведінку підозрюваного, а отже необхідність вжиття заходів щодо її запобігання.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою зазначивши про необхідність обрання щодо нього домашнього арешту, оскільки він не збирається переховуватися та виконуватиме покладені на нього обов`язки. Щодо розміру застави зазначеного у клопотанні вказав, що він є надмірним для нього, оскільки виплати йому як військовослужбовцю останній час не здійснюються.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав позицію підозрюваного та просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 289 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000054 від 09 січня 2024 року, повідомленням про підозру від 10 січня 2024 року, яке було вручене останньому 10 січня 2024 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 08 січня 2024 року, перебуваючи у с. Високе Бериславського району Херсонської області, проводячи час на власний розсуд поза межами військової частини НОМЕР_1 із ОСОБА_8 , вирішив незаконного заволодіти автомобілем марки ««ВАЗ» моделі «211040» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , з метою використання його у власних цілях.

Реалізуючи свій умисел, солдат ОСОБА_5 , являючись, відповідно до ч. 2 примітки до ст. 289 КК України, особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом, 08 січня 2024 року, близько 18 години, перебуваючи на задньому сидінні автомобіля марки «ВАЗ» моделі «211040» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що перебуває у фактичному володінні ОСОБА_8 та був тимчасово залишений останнім із заведеним двигуном поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з єдиним прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» моделі «211040» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , не маючи законного права володіти та керувати вказаним транспортним засобом, з метою його використання у власних цілях, пересів на водійське сидіння автомобіля марки «ВАЗ» моделі «211040» з реєстраційним номером НОМЕР_2 та вирушив на ньому із вказаного населеного пункту в напрямку с. Чайкине Бериславського району Херсонської області, тим самим незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ» моделі «211040» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному володінні ОСОБА_8 , вартість якого становить 60291,67 грн, позбавивши останнього всупереч його волі можливості розпоряджатися даним транспортним засобом на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною другою статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

09 січня 2024 року ОСОБА_5 затримано, в порядку статей 208, 615 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.01.2024;

- оглядом від 09.01.2024;

- оглядом місця події від 09.01.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.01.2024;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 09.01.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.01.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.01.2024;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.01.2024;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 10.01.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 27 квітня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності

Ризики, визначені пунктами 2, 3 частини першої статті 177 КПК України, які передбачають можливість здійснення підозрюваним знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконного впливу на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає доведеними зважаючи на таке.

Підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні. У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків, потерпілого. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема, перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на своїх колишніх знайомих по службі тощо.

Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування, враховуючи його проходження служби в лавах Збройних Сил України, шляхом вмовлянь, підкупу, погроз, іншим чином може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також на потерпілого, маючи на меті примусити їх до відмови від надання показів, дачі завідомо неправдивих показів при наступних допитах, у тому числі в суді, проведенні з ними інших слідчих дій, безпідставному наданні показів на користь підозрюваного. Дані обставини можуть перешкодити встановленню істини під час досудового розслідування та судового слідства.

Крім того, відповідно до покладених на військовослужбовця ОСОБА_5 обов`язків служби, останній має доступ до озброєння військової частини, яке він може використовувати для незаконного впливу на учасників кримінального провадження.

Разом з цим, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зберегли на собі сліди вчинення наведеного кримінального правопорушення та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки ОСОБА_5 вже вчиняв аналогічний злочин та був притягнутий до відповідальності, що свідчить про його систематичну протиправну поведінку, а отже можливість вчинення ним нового аналогічного злочину.

Підозрюваного ОСОБА_5 20 листопада 2023 року вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначено останньому покарання, із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки із відрахуванням в доход держави із суми грошового забезпечення останнього 20 відсотків. Судимість солдата ОСОБА_5 в установленому законом порядку не знята та не погашена Незважаючи на це, він повторно вчинив наведений злочин в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у останнього бажання підкорятися наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних силах України, що як наслідок може призвести до вчинення ним військових злочинів або продовжувати вчиняти інші подібні злочини.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також відповідно до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; незадовільну репутацію підозрюваного; вчинення ним нового аналогічного злочину через короткий проміжок часу.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя враховуючи наведені обставини, визнає за недоцільне її визначення в розмірі запропонованому прокурором, зважаючи на те, що ним не було наведено достатніх обґрунтувань для визначення застави у розмірі, який значно перевішує максимальний розмір передбачений законодавцем для відповідних видів злочину. Прокурор не надав суду письмових даних про дохід підозрюваного, при тому, що останній заперечив факт його отримання останнім часом. Крім того, відповідний дохід підозрюваного має бути меншим ніж передбачено законом, оскільки вказаним вироком суду йому призначене покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк два роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків в доход держави.

Разом з цим, зважаючи на наведені обставини, повторне вчинення підозрюваним корисливого злочину та його перебування у статусі військовослужбовця, який отримує дохід, розмір застави слід визначити у максимальному розмірі, передбаченомудля даного виду злочинів, що на думку суду буде співмірним із тими ризиками, які встановлені судом та ступенем суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого підозрюваний обґрунтовано підозрюється.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави у максимальному його розмірі, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 59 діб.

Визначити підозрюваному заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 08 березня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15 січня 2024 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1