Провадження № 1-кс/161/5130/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 вересня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Городище-1 Луцького району Волинської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, в силу положень ст.89 КК України несудимий, в рамках кримінального провадження №0001994 від 05.07.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та просили задовольнити, з`ясувавши міркування підозрюваного, який заперечував щодо задоволення поданого клопотання та просив обрати менш суворий запобіжний захід, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя, з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу доказів, встановив, що ОСОБА_5 в даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Також, встановлено, що слідчим доведено наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, проте не доведені ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені доказами, що відповідають ст.84 КПК України.

Разом з тим, слідчим не обґрунтовано наявності виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право підозрюваного на свободу, а тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не є безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, який в силу положень ст.89 КК України несудимий, має постійне місце проживання, матеріали клопотання не містять даних до негативну характеристику, є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину, а тому врахувавши наведені вище обставини у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід, передбачений ст.181 КПК України, у вигляді домашнього арешту здатний запобігти ризикам, наявність яких була доведена слідчим та прокурором при розгляді даного клопотання.

Таким чином, із врахуванням зазначеного, на підставі ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 та застосовує до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з-під варти та доставляється до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-197 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 29 листопада 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання відповідним державним органам свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України (у разі їх наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти із залу суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 передати для виконання органу Національної поліції України за місцем його фактичного проживання - АДРЕСА_1 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя