СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1598/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в місті Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за № 0001287 від 28.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 03.07.2023 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, та звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановленим іспитовим строком на 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 27.06.2023, приблизно о 15 годині 29 хвилин, знаходячись біля буд. № 2 по вул. Кучера у м. Києві, незаконно зберігав при собі, без мети збуту, психотропну речовину - PVP, загальною масою 0,325 г.

Так, ОСОБА_3 27.06.2023, у денний час, знаходячись неподалік буд. № 2 по вул. Кучера у м. Києві, шляхом знахідки, незаконно придбав поліетиленовий пакетик з пазовим замком в якому знаходилась кристалоподібна речовина, схожа на психотропну речовину, який залишив на зберігання при собі, без мети збуту, вирішивши слідувати у власних справах.

Однак, коли ОСОБА_3 , приблизно о 15 годині 29 хвилин, 27.06.2023, продовжував знаходитись на ділянці місцевості, розташованій неподалік від буд. № 2 по вул. Кучера м. Києві, він був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав для подальшого вилучення вищевказаний поліетиленовий пакетик з пазовим замком з кристалоподібною речовиною, масою 0,325 г.

Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-23/33254-НЗПРАП від 31.08.2023, у наданій на дослідження кристалоподібній речовині блакитного кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP. Маса PVP в речовині становить 0,325 г.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затверджено Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 №770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром психотропної речовини, обіг яких заборонено, - PVP, за який передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, є маса від 0,15 до 1,5 г.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, він беззаперечно визнає; згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, офіційно не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 2016 по 2021 перебував на обліку у лікар нарколога, з обліку знятий, раніше судимий, вчинив злочин до постановлення попереднього вироку.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді обмеження волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням в силу ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що вироком Святошинського районного суду місті Києва від 03.07.2023 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Оскільки вказаний кримінальний проступок вчинено ОСОБА_3 27.06.2023, тобто до вироку Святошинського районного суду місті Києва від 03.07.2023, то остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно визначити за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи таке рішення, суд враховує правовий висновок, який сформульовано у Постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 23.09.2019 (справа № 199/1496/17) і зводиться до того, що якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК України, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК України, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК України.

Встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 утворюють підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та доцільність застосування щодо нього випробування, відповідно до ст. 75 КК України.

При встановленні тривалості іспитового строку, суд враховує кількість вчинених злочинів, форму вини та мету, якими керувався винуватий, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів та особи обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (а.п. 43-44, 45).

Також суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (а.п. 38, 39-42).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи покарання призначене засудженому ОСОБА_3 вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03.07.2023, шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ: психотропну речовину, обіг якої обмежено, - PVP, масою 0,325 г, яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у місті Києві, - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути із ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, у розмірі 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) грн 00 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1