У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород , кримінальне провадження № 308/12491/16-к, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 18.03.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тячів, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України ,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

прокурора ОСОБА_6 ,

сторона захисту:

захисника ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000018 від 18.03.2016 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання в усній формі про здійснення спеціального судового провадження та вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та провести його без участі обвинуваченого. Угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості не укладено. Підстави для закриття кримінального провадження відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти призначення справи до судового розгляду за правилами спеціального судового провадження, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що стороною обвинувачення не доведено наявність підстав для прийняття рішення про здійснення спеціального судового провадження . Вказав, що при спеціальному судовому провадженні не буде забезпечено процесуальних прав і гарантій обвинуваченого. Наголосив на тому, що обвинувачений має право бути присутнім під час розгляду справи.

У підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений шляхом здійснення публікації відповідної інформації на офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду , а також в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр».

Заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах доводів прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2КПК України завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до п. 20-1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другійстатті 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Отже, Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено перелік правових підстав, за сукупності яких можливе проведення спеціального судового провадження, а саме: -обвинувачення у вчиненні певних видів злочинів; - оголошення у міждержавний та/або міжнародний розшук; - підтвердження того, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, - ухилення від явки на судовий виклик (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази); - підтвердження того, що обвинувачений переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, тобто у кримінальному правопорушенні , що міститься у переліку частини другої статті 297-1 КПК України.

Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого допускається спеціальне судове провадження.

Даних про те, що ОСОБА_5 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук прокурором суду не надано.

Даних про наявність фактичних даних , що ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, прокурором суду не надано і не повідомлено .

Даних про те, що ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , як такого, що переховується від органів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні , обвинувачений ОСОБА_5 обізнаний про розпочате кримінальне провадження, однак ухиляється від участі в ньому, прокурором суду не надано.

При цьому колегія суддів зауважує, що норми законодавства, зокрема ч. 3 ст. 323 КПК України, які регулюють здійснення спеціального судового провадження, зобовязують прокурора до клопотання долучити матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження.

Натомість прокурор заявив клопотання в усній формі про здійснення спеціального судового провадження і жодних матеріалів про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження не долучив.

Так, у рішенні «Меденіца проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійсненне відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів (справа «Т. проти Італії») або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

Так у справі «Сейдович проти Італії» Суд зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя. В даній справі суду не було продемонстровано, що заявник був в достатній мірі проінформований про притягнення його до кримінальної відповідальності та про пред`явлені йому обвинувачення. З цих підстав неможна робити висновок, що він намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання. Така ситуація може мати місце, зокрема, коли обвинувачений публічно або в письмовій формі заявляє про те, що не має наміру реагувати на повістку про явку до суду, яка була отримана не від властей, а з інших джерел, або, коли обвинуваченому вдалося уникнути арешту.

Більш того, як зазначено ЄСПЛ в рішенні «Колоцца проти Італії» підпункти (с), (d) та (е) п. 3 гарантують кожній людині, якій пред`явлено кримінальне обвинувачення, право "захищати себе особисто", "допитувати свідків, що показують проти неї, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані", "користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо вона не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові", і важко уявити собі, як обвинувачений може здійснювати ці права, не будучи присутнім. В даному випадку Суду не доводиться встановлювати, відмовився і за яких обставин обвинувачений від здійснення свого права бути присутнім при розгляді справи, оскільки в будь-якому випадку, відповідно до усталеної прецедентної практики Суду, відмова від здійснення права, гарантованого Конвенцією, повинна бути встановлена недвозначним чином (див. рішення у справі Неймастера» від 7 травня 1974 р. Серія А, т. 17, с. 16, п. 36; рішення у справі Ле Конта, ОСОБА_8 і ОСОБА_2 від 23 червня 1981 р. Серія А, т. 43, с. 25-26, п. 59; рішення по справі Альберта і Ле Конта від 10 лютого 1983 р. Серія А, т. 58, с. 19, п. 35).

В даному кримінальному провадженні відсутні беззаперечні докази, що обвинувачений ОСОБА_5 в достатній мірі проінформований про те, що він притягується до кримінальної відповідальності та відбувається судовий розгляд даного кримінального провадження, на підставі яких можна було б зробити висновок, що обвинувачений недвозначно відмовився від свого права приймати участь в слуханні справи.

Прокурор заявив клопотання в усній формі про здійснення спеціального судового провадження і жодних матеріалів про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження не долучив.

Таким чином, колегія суддів вважає, що прокурором не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_5 переховується від суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Крім того, в даному кримінальному провадженні сторона обвинувачення не надала беззаперечних доказів, з яких можна зробити висновок, що обвинувачений намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання, а також, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження.

З урахуванням норм КПК, є обґрунтовані підстави вважати, що здійснення спеціального судового провадження на даній стадії може призвести до порушення ст. 6 Конвенції, оскільки обвинувачений позбавлений права висловити бажання на розгляд його справи судом, захищати себе особисто чи скористатися правовою допомогою захисника, обраного ним особисто, допитувати свідків, що показують проти нього, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані, надавати суду докази в обґрунтування своєї правової позиції та користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо він не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та постановлення ухвали про здійснення спеціального судового розгляду у цьому кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.315, 323, 335, 372 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні №0000018 від 18.03.2016 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України - відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали оголошено 27.09.2023 р. о 08 год. 15 хв.

Головуючий БенцаК.К.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2