28 жовтня 2023 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Долинка, Гуляйпільського району, Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 23.11.2018 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 03.06.2022 року умовно-достроково, не відбуте покарання: 2 роки 6 місяців,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -
Слідча СВ ВП № 1 Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодження з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в кінці вересня 2023 року (більш точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_5 , перебуваючи в лісосмузі поблизу с. Гуляйпільське Пологівського району Запорізької області, на землі в ящику побачив предмети зовні схожі на бойові припаси, а саме бойові ручні оборонні осколкові гранати ДРГ5 промислового виробництва.
Далі, всупереч вимог п. 12 інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України N° 622 від 21 серпня 1998 року, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, достовірно знаючи, що знайдені ним предмети відносяться до бойового припасу, придбав один бойовий припас, а саме ручну оборонну осколкову гранату РГД 5, шляхом привласнення знайденого, після чого поклав його до свого автомобіля марки ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 та перевіз до двору свого домоволодіння за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . та зберігав його без передбаченого законом дозволу в салоні вищевказаного автомобіля до 26.10.2023. В подальшому, 26.10.2023 в період часу з 21 години 36 хвилин до 21 години 55 хвилини працівниками поліції проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого оглянуто автомобіль марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого було виявлено і вилучено бойову ручну оборонну осколкову гранату РГД 5, яка являється бойовим припасом.
Крім того, 26.10.2023, приблизно о 16:30 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного спьяніння, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_1 , під час сварки з колишньою дружиною ОСОБА_8 , з метою залякування та маючи умисел викликати у останньої побоювання за своє життя, тримаючи гранату РГД-5 в руці, вийняв іншою рукою з неї кільце та здійснив декілька рухів рукою в якій тримав гранату РГД-5, демонструючи намір кинути вказаний предмет у неї, тобто виразив намір позбавити її життя, чим викликав у ОСОБА_8 сприйняття даних дій, як реальну загрозу її життю.
Слідча, зазначає на те, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і наступного покарання, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, у клопотанні зазначено, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_5 під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор та слідча підтримали подане клопотання, просили його задовольнити з викладених в ньому підстав.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши додані в його обґрунтування копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
27.10.2023 о 04 годині 52 хвилин, слідчим СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_9 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в поряду ст. 208 КПК України. Відповідно до вказаного протоколу фактичний час затримання ОСОБА_5 26.10.2023 о 21 годині 00 хвилин.
27.10.2023 слідчим СВ ВП № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_4 , складено та погоджено з начальником Гуляйпільського відділу Пологівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , повідомлення про підозру у вказаному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, що кваліфікується як носіння, зберігання, придбання, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, що відноситься до категорії тяжких злочинів, та проступку передбаченого ч. 1 ст.129 КК України, що кваліфікується погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, що відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Обґрунтовуючи висунути підозру ОСОБА_5 сторона обвинувачення послалася та надала слідчому судді наступні докази: протокол огляду місця події; протоколи допитів свідків.
Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованих йому злочинів, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому злочинів, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, та вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів підтверджують існування фактів і інформації, які можуть свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому діянь, та ці факти та інформація мають бути перевірені під час досудового розслідування.
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» («Cloot v. Belgium», § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення та проступку та невідворотності покарання за їх вчинення, перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.
Крім того, ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, не має постійного зайняття, отже не має постійного джерела доходу, раніше засуджений, був звільнений 03.06.2022 року умовно-достроково, не відбуте покарання 2 роки 6 місяців, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення та проступок, може без перешкод залишити теперішнє місце проживання.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки підозрюваний проживає по сусідству зі свідками та потерпіла є його колишньою дружиною, а неповнолітній свідок є його сином по даному кримінальному провадженні, тому може вплинути на останніх, щоб вони змінили свої покази, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування більш м`якого (альтернативного) запобіжного заходу матиме можливість ухилитися від покладених на нього обов`язків, що є ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, підозрюваний ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що він може продовжити вчиняти інші, або аналогічні кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, має місце реєстрації, раніше засуджений.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором та слідчим ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення та проступку, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.12.2023 року включно.
Отже, слідчим суддею встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Ураховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення та проступку, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , зважаючи на дані про особу підозрюваного, враховуючи обставини справи, слідчий суддя у межах, визначених ст. 182 КПК України, вважає, за необхідне визначити підозрюваному, як альтернативу, розмір застави - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст.ст. 42, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 грудня 2023 року включно, з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Строк тримання під вартою підозрюваного рахувати з 26 жовтня 2023 року, з дня затримання.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Визначити строк дії ухвали до 24 грудня 2023 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1