УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого Слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року за №0000509 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Яснозір`я Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має, інвалідом, учасником бойових дій, депутатом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді Соснівського районного суд м. Черкаси з вказаним клопотанням.

В обгрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначає, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000509 від 07 лютого 2024 року за ч.1 ст. 121 КК України.

31 січня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з умислом, направленим на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, взявши до рук сокиру, наніс протилежною частиною від леза (обухом) один удар по голові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якого останній впав, а ОСОБА_6 перемістив останнього на подвір`я будинку.

В подальшому, в нічну пору доби з 31 січня 2024 на 01 лютого 2024 року, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно наніс не менше десяти ударів металевим предметом по тулубу ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді тяжкої відкритої черепномозкової травми, обширного вдавленого перелому склепіння, базису черепа, забою головного мозку тяжкого ступеню, розтрощення головного мозку, внутрішньомозкової гематоми, здавлення, зміщення мозку, забитої рани вушної раковини, скроні, підапоневротичної гематоми голови, перелому кісток обличчя (вилиці), забою м`яких тканин, обмороження обох стоп другого ступеню, що згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995, можуть відноситись до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

09 лютого 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно ч.1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні №000509 доказами, а саме:

- рапортом старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 07 лютого 2024 року;

- довідкою КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» від 08 лютого 2024 року за вих. № 379;

- заявою ОСОБА_6 від 07 лютого 2024 року;

- протоколом огляду від 07 лютого 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07 лютого 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07 лютого 2024 року;

- протоколом огляду приміщення від 07 лютого 2024 року;

- заявою ОСОБА_11 від 07 лютого 2024 року;

- вимогою ДІАЗ м. Київ від 08 лютого 2024 року за вих. № 2900/46-2024;

- довідкою № 21-08022024/71001 від 08 лютого 2024 року, виданою ОСК МВС України,

- іншими матеріалами кримінального провадження № 0000509 в їх сукупності.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено, обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні;

5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

09 лютого 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років,а тому останній, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинена тяжкого злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 не одружений, на утриманні малолітні, неповнолітні діти, непрацездатні батьки відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_6 не працює офіційне джерело доходу відсутнє.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності:

- 24 червня 2010 року вироком Черкаського районного суду Черкаської області засуджений за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком - два роки;

на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 К України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п.1), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, - переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 та слідчий Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 заявлені в клопотанні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених в ньому підстав.

Зазначили, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні;

5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

09 лютого 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому останній, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинена тяжкого злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 не одружений, на утриманні малолітні, неповнолітні діти, непрацездатні батьки відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_6 не працює офіційне джерело доходу відсутнє.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності:

- 24 червня 2010 року вироком Черкаського районного суду Черкаської області засуджений за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком - два роки;

на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 К України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п.1), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, - переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК, встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Просили обрати підозрюваному ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 не заперечували проти обрання підозрюваному ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000509, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000509, внесені до вказаного реєстру 28 грудня 2023 року за фабулою: «07.02.2024 року до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», що за адресою: вул. Самійла Кішки, 210, м. Черкаси про те, що 07.02.2024 року о 10 год. 08 хв. звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий АДРЕСА_2 з тілесними ушкодженнями, що можуть відноситись до тяжких. ЄО 7089 від 07.02.2024 року» - правова кваліфікація ч.1 ст. 121 КК України.

Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000509 від 07 лютого 2024 року за ч.1 ст. 121 КК України.

31 січня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з умислом, направленим на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, взявши до рук сокиру, наніс протилежною частиною від леза (обухом) один удар по голові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якого останній впав, а ОСОБА_6 перемістив останнього на подвір`я будинку.

В подальшому, в нічну пору доби з 31 січня 2024 на 01 лютого 2024 року, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно наніс не менше десяти ударів металевим предметом по тулубу ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді тяжкої відкритої черепномозкової травми, обширного вдавленого перелому склепіння, базису черепа, забою головного мозку тяжкого ступеню, розтрощення головного мозку, внутрішньомозкової гематоми, здавлення, зміщення мозку, забитої рани вушної раковини, скроні, підапоневротичної гематоми голови, перелому кісток обличчя (вилиці), забою м`яких тканин, обмороження обох стоп другого ступеню, що згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995, можуть відноситись до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

09 лютого 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно ч.1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, -

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відомості, викладені у:

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000509;

- повідомленні про підозру від 09 лютого 2024 року;

- рапорті старшого інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 07 лютого 2024 року;

- довідці КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» від 08 лютого 2024 року за вих. № 379;

- заяві ОСОБА_6 від 07 лютого 2024 року;

- протоколі огляду від 07 лютого 2024 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 07 лютого 2024 року;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 07 лютого 2024 року;

- протоколі огляду приміщення від 07 лютого 2024 року;

- заяві ОСОБА_11 від 07 лютого 2024 року;

- вимозі ДІАЗ м. Київ від 08 лютого 2024 року за вих. № 2900/46-2024;

- довідці № 21-08022024/71001 від 08 лютого 2024 року, виданою ОСК МВС України,

свідчать про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, його необхідно оцінювати з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконний вплив на свідків, експертів у кримінальному провадженні;

5) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96) від 26 липня 2001 року, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів", тобто тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

09 лютого 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що згідно ч.5 ст.12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому останній, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинена тяжкого злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 не одружений, на утриманні малолітні, неповнолітні діти, непрацездатні батьки відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_6 не працює офіційне джерело доходу відсутнє.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності:

- 24 червня 2010 року вироком Черкаського районного суду Черкаської області засуджений за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком - два роки;

на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 К України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п.1), 5) ч.1 ст. 177 КПК України, - переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КПК України, підозрюваний та захисник підозрюваного мають право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_6 проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, останньому відоме їх місцезнаходження.

Враховуючи викладене, існує ризик, передбачений п.3) ч.1 ст. 177 КПК України, незаконного впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні в тому числі шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК, встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно п.п. 4,5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини та утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, визнав.

Підозрюваний ОСОБА_6 не одружений, на утриманні малолітні, неповнолітні діти, непрацездатні батьки відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_6 не працює; офіційне джерело доходу відсутнє.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 не заперечували проти обрання підозрюваному ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності:

- 24 червня 2010 року вироком Черкаського районного суду Черкаської області засуджений за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком - два роки;

на шлях виправлення не став, знову обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 К України, що згідно ч.5 ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею з дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Враховуючи, що під час судового розгляду встановлені обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_6 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності, цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.3 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та керуючись ст.ст. 23, 84, 85, 92, 176, 177, 178, 179, 181, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 309, 369 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року за №0000509 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме: з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, строком до 09 квітня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ОСОБА_4 або іншого слідчого, який уповноважений здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000509, за першою вимогою;

- перебувати за адресою проживання: АДРЕСА_1 , з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин;

- не відлучатись з села Яснозір`я Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_6 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити Черкаському районному управлінню поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області.

Копію ухвали направити до Черкаського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області та вручити прокурору, слідчому, захиснику та підозрюваному.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на Черкаське районне управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 15 лютого 2024 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1