Справа № 274/3922/21 Провадження № 1-кс/0274/1707/23
УХВАЛА

іменем України

30.11.2023 м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

28.11.2023 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду на автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 , який є власністю ОСОБА_4 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 на автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 , мотивуючи тим, що у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2021 ОСОБА_4 не є підозрюваною, у органу досудового розслідування було достатньо часу, щоб надати оцінку доказам та провести всі необхідні слідчі дії з вищезазначеним майном, на який накладено арешт. Окрім того, звертає увагу, що ухвалою слідчого судді було скасовано арешт в частині заборони користування автомобілем, при цьому відмовлено у скасуванні арешту в частині заборони розпорядження ним. Нині у існує необхідність у продажі автомобіля, оскільки потребує грошей на лікування, так як її стан погіршився.

Також вказує, що ОСОБА_4 є інвалідом І групи, автомобіль потрібен їй для пересування, арешт несе для неї негативні наслідки у вигляді неможливості розпорядження власним майном.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечує.

Прокурор ОСОБА_5 у поданій заяві від 30.11.2023 просив розгляд клопотання про скасування арешту проводити за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечує, оскільки автомобіль, на який накладено арешт, має значення речового доказу у кримінальному провадженні, адже за його допомогою здійснювалось перевезення наркотичних засобів.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрутовано.

Слідчим відділом Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 05.10.2021 в рамках кримінального провадження №0000002 від 04.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було накладено арешт, зокрема, на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 на автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 та який перебуває у користуванні ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду від 02.06.2023 клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 задоволено частково. Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.10.2021 в рамках кримінального провадження №0000002 від 04.01.2021, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 на автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 , в частині заборони права користування власнику майна ОСОБА_4 . У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту в частині заборони права розпорядження автомобілем марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 на автомобіль марки «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 - відмовлено.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України триває, автомобіль має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу.

Арешт на майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження технікою, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Посилання адвоката в клопотанні, що ОСОБА_4 не є підозрюваною, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки за умовами ч.ч.2, 3 ст. 170 КПК України накладення арешту на майно не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Також, адвокат ОСОБА_4 зазначає, що нині існує необхідіність у продажі автомобіля, на який накладено заборону на розпорядження, оскільки ОСОБА_4 потребує грошей на лікування так її стан погіршився і продаж автомобіля, її особистого майна міг би принести необхідну суму, проте не підтверджує вказане належними та допустимими доказами, зокрема суду не надано документів, що підтверджують вартість необхідного лікування та відповідне призначення лікарів.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не входить в обговорення деталей, наявності або відсутності у діях осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 04.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України триває, автомобіль має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу.

За таких обставин, автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відповідає критеріям ст. 98, ст. 170 ч. 2 КПК України, а також може мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності, враховуючи, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу може бути використаний як доказ, а також з метою збереження вказаного речового доказу у кримінальному провадженні до вирішення його по суті у суді та унеможливлення відчуження майна третім особам, тому підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА