Справа № 502/2459/17
УХВАЛА

13 лютого 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000387 від 10.06.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кілійського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження № 0000387 від 10.06.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинувачено запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Своє клопотання обґрунтовує тим, що існують ризики передбачені п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує, що під час судового розгляду кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 суддею Татарбунарського районного суду Одеської області двічі - 09.04.2019 та 05.06.2019 до обвинуваченої застосовувався привід в судове засідання, оскільки остання без поважних причин не прибувала до суду. 17.01.2024 обвинувачена ОСОБА_4 знову, будучи заздалегідь повідомлено, в судове засідання не з`явилася. Вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 умисно, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, не виконує покладенні на неї обов`язки. Окрім цього, прокурор зазначає, що з пояснень потерпілої ОСОБА_6 обвинувачена ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, систематично здійснює на неї психологічний тиск та погрожує їй розправою.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених у ньому.

Потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 клопотання прокурора також підтримали.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання заперечували.

Розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку учасників провадження з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, що карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст. 12 КК України зазначений злочин є тяжким.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, в обґрунтування клопотання прокурор покликався на ту обставину, що під час судового розгляду вказаного кримінального провадження у Татарбунарському районному суді Одеської області за звинуваченням ОСОБА_4 суддею двічі, а саме 09.04.2019 та 05.06.2019, застосовувався до обвинуваченої привід в судове засідання, оскільки остання без поважних причин не прибувала до суду. Крім того, зазначив, що 17.01.2024 обвинувачена ОСОБА_4 знову, будучи заздалегідь повідомлено, не з`явилася в судове засідання вже до Кілійського районного суду Одеської області.

Слід зазначити, що кримінальне провадження надійшло до Кілійського районного суду Одеської області 09.08.2023 та з цього часу обвинувачена ОСОБА_4 не з`явилася до суду лише 17.01.2024 з причин неможливості у той час належно сповістити останню про час та місце слухання справи, оскільки в суді були відсутні марки на відправку поштової кореспонденції, зокрема повісток та повідомлень. Інші засоби зв`язку з обвинуваченою у суду відсутні.

Щодо неявки обвинуваченої до Татарбунарського районного суду Одеської області суд зазначає, що вказане не є належним та допустимим доказом, оскільки суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першою цієї статті (ч.6 ст. 34 КПК України).

Водночас, щодо покликання прокурора на те, що з пояснень потерпілої обвинувачена, з метою уникнення кримінальної відповідальності, систематично здійснює психологічний тиск на потерпілу ОСОБА_6 та погрожує їй розправою, суд також звертає увагу на необґрунтованість зазначеного. Жодних доказів звернень потерпілої з цього приводу до клопотання не долучено та в судовому засіданні нею не наголошено.

Отже, в судовому засіданні не встановлено жодного ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частинами першою та другою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, як встановлено з наведеного, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, а відтак суд зобов`язаний відмовити у задоволенні клопотання про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 131, 176-178, 183-184,194, 197, 314, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1