Справа № 202/874/24
Провадження № 1-кс/202/714/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

22 січня 2024 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з начальником другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000129 від 28.12.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася із погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно вилучене під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 10 000 доларів США (імітаційні засоби) з єдиною серією та номером КВ14859854М та мобільний телефон «Samsung» модель «Galaхy S22 Ultra G».

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000129 від 28.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме за одержання керівником БФ «Блакитне небо-1» ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі 10000 доларів США за вплив на посадових осіб структурного підрозділу ТЦК та СП м. Дніпра за позитивне вирішення питання щодо визнання особи непридатною до військової служби.

16 січня 2024 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 було вилучено грошові кошти в розмірі 10000доларів США (імітаційні засоби) з єдиною серією та номером КВ14859854М та мобільний телефон «Samsung» модель «Galaхy S22 Ultra G».

17.01.2024 року вилучені речі були визнані речовими доказами.

Отже, з метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що 28.12.2023 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, за № 0000129.

17 січня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, під час особистого обшуку ОСОБА_4 були вилучені імітаційні засоби у вигляді грошових коштів у розмірі 10000доларів США та мобільний телефон «Samsung» модель «Galaхy S22 Ultra G».

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені під час особистого обшуку підозрюваного грошові кошти (імітаційні засоби) та мобільний телефон є доказами такого злочину, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки імітаційні засоби могли зберегти на собі сліди правопорушення, а мобільний телефон може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зокрема вказані речові докази можуть бути необхідними для експертних досліджень.

При цьому існує ризик приховування чи знищення підозрюваним речових доказів у випадку не накладення арешту, оскільки підозрюваний заінтересований у результатах кримінального провадження.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту.

На переконання слідчого судді, в даному випадку накладення арешту на вилучені речі потребам досудового розслідування та не матиме негативних наслідків, оскільки це пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, тобто таке обмеження права володіння, розпорядження та користування майном не буде свавільним, відповідатиме вимогам законності з огляду на те, що збереження речових доказів необхідно з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та арешт носить тимчасовий характер до проведення слідчих та інших процесуальних дій і може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, у тому числі за клопотанням сторони захисту.

Тому з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, вилучених 16 січня 2024 року, необхідно накласти арешт на предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 10 000 доларів США (імітаційні засоби) з єдиною серією та номером КВ14859854М та мобільний телефон «Samsung» модель «Galaхy S22 Ultra G» шляхом заборони розпорядження та користування ними.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 16 січня 2024 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 10 000 доларів США (імітаційні засоби) з єдиною серією та номером КВ14859854М та мобільний телефон «Samsung» модель «Galaхy S22 Ultra G» шляхом заборони розпорядження та користування ними.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасований в порядку, визначеному статтею 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_7