Справа №585/2273/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1424/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у режимі відеокоференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України, ОСОБА_11 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 136, ч. 1 ст. 396 КК України, з додатками повернуто прокурору Роменської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 136, ч. 1 ст. 396 КК України.

28 серпня 2023 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області вказаний обвинувальний акт повернуто прокурору, оскільки не розмежовані і не конкретизовані дії кожного з обвинувачених, а саме не сформульоване конкретне обвинувачення щодо дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , зокрема не зазначено, від чиїх саме дій потерпілий ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, яка проявилась у вигляді множинних переломів кісток, крововиливів, забою легень і підтверджується наявність ушкоджень, які характеризують тупу травму тіла, небезпекою життя, взаємним обтяженням ушкоджень та їх множинністю, що ускладнились розвитком травматичного шоку, від яких помер останній.

Указане свідчить про неконкретність та невизначеність слідства щодо обставин вчинення обвинуваченими злочину, передбаченого ч. 4 ст. 96 КК України, що не може бути усунуто під час судового розгляду.

З таким висновком суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 не погодилася та подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2023 року, як таку, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, скасувати, обвинувальний акт повернути до Роменського міськрайонного суду Сумської області на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор у кримінальному провадженні зазначає про те, що згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання, суд має встановити чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам КПК України, зокрема ст. 291 КПК України, та чи не містить він положення, що суперечать одне одному. Водночас обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинуваченого акта є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Таким чином, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 396 КК України, складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України містить всі необхідні реквізити обвинувального акту, направлений до суду у цьому кримінальному провадженні.

До початку апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_13 надійшли заяви про проведення апеляційного розгляду у їх відсутність, при вирішенні апеляційної скарги покладаються на розсуд суду.

Враховуючи наявність вказаних заяв, з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 та захисник адвокат ОСОБА_13 , повідомлені про час, день та місце апеляційного розгляду належним чином, їх явка в судове засідання при апеляційному розгляді не є обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд без їх участі, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , та захисника ОСОБА_9 , які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 136, ч. 1 ст. 396 КК України.

28 серпня 2023 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області вказаний обвинувальний акт повернуто прокурору, оскільки не розмежовані та не конкретизовані дії кожного з обвинувачених, а саме не сформульоване конкретне обвинувачення щодо дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 . Так, не зазначено від чиїх саме дій потерпілий ОСОБА_12 отримав смертельні тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 4ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

У відповідності з п.3 ч.3ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець установив процесуальний порядок складання обвинувального акта у кримінальному провадженні, низку відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор уважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Верховний Суд України у своїй постанові по справі № 5-328 кс-16 від 24 листопада 2016 року, аналізуючи зазначену норму, вказує, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);

3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

За змістом п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24 жовтня 2003 року № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Повернення обвинувального акту передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-238кс16, чітко визначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону органом досудового розслідування були дотримані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт містить фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, після чого наведена правова кваліфікація дій обвинувачених та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення викладено конкретизовано, зрозумілість пред`явленого обвинувачення не викликає сумнівів, а тому даний обвинувальний акт відповідає і узгоджується з вимогами ст. 291 КПК України та положеннями п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексі обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Відповідно, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки зазначені судом першої інстанції недоліки не є перешкодою для призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду.

Вище викладене узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.07.2019 року по справі № 273/1053/17, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг та повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, визначення ж обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки зазначені судом першої інстанції недоліки не є перешкодою для призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду. Враховуючи зазначене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийнявши рішення про повернення прокурору обвинувального акту виніс передчасне і необґрунтоване судове рішення, яке не може вважатися законним, та є таким, що ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КРК України є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції і призначення нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. 404, 407, 409, 412,415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 від 01 січня 2023 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України, ОСОБА_11 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 136, ч. 1 ст. 396 КК України, з додатками повернуто прокурору, скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4