У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника органу пробації - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді подання провідного інспектора Ужгородського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 02.03.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 і направляення його для відбування покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2023 року на 5 років позбавлення волі.

Подання вмотивоване тим, що засуджений двічі не з`явився до органу пробації для реєстрації без поважних причин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

У судовому засідання представник Ужгородського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області підтримала внесене нею подання, просила суд подання задовольнити.

Прокурор просила відмовити у задоволенні подання з підстав його необгрунтованості та неврахування причин неявки засудженого для реєстрації.

Засуджений пояснив, що дійсно двічі не з`явився для реєстрації. Одного разу не з`явився через хворобу. Інша неявка пов`язана з тим, що він боявся втратити роботу.

Заслухавши представника органу пробації, прокурора, засудженого, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд прийшов до наступних висновків.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2023 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Даний вирок набрав законної сили 04.04.2023.

Судом встановлено, що 25 травня 2023 року засудженому ОСОБА_8 було роз`яснено покладені на нього судом обов`язки щодо явки для реєстрації до уповноваженого органу пробації та повідомлення про зміну місця проживання та роботи.

Того ж дня засудженого ознайомлено з постановою інспектора органу пробації про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно з якою, засудженого зобов`язано з`являтися в першу та третю середу кожного місяця з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.

Згідно з листком реєстрації засудженого ОСОБА_5 , останній з`явився для реєстрації 07.06.2023, 21.06.2023, 19.07.2023.

Водночас, 05.07.2023, а також 02.08.2023 засуджений для реєстрації не з`явився.

З пояснення засудженого ОСОБА_5 від 10.07.2023 вбачається, що він не з`явився на реєстрацію у зв`язку з тим, що він захворів, і у нього не було можливості підійти на відмітку. До лікаря не звертався, лікувався вдома.

Десятого липня 2023 року ОСОБА_5 попереджено про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення від відбування призначеного покарання.

Восьмого серпня 2023 ОСОБА_5 у своїх поясненнях щодо причин неявки для реєстрації 02.08.2023 повідомив, що не з`явився у зв`язку з тим, що неофіційно працював на роботі і його начальник не відпустив його з роботи.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З п. 5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) вбачається, що під невиконанням обов`язків розуміється невиконання хоча б одного з обов`язків, які було покладено на засудженого судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Як вбачається, з пояснень засудженого, останній двічі не з`явився для реєстрації до органу пробації через хворобу, а також через те, що його не відпустили з неофіційної роботи. Також з пояснень останнього вбачається, що надати підтвердження органу пробації щодо неявки він не мав змоги через те, що не звертався до лікаря.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 37, 41 КВК України, поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

На переконання суду, засуджений хоч і допустив дві неявки до органу пробації з метою реєстрації, які формально можна розцінювати як такі, що документально не підтверджені, а отже не є поважними, однак констатує, що на переконання суду, засуджений не в кожному випадку може належним чином оцінити та надати належне підтвердження поважності причин неявки через правову необізнаність.

Для застосування ч. 2 ст. 78 КК України, суд повинен достовірно переконатись, що засуджений не виконує покладені на нього обов`язки свідомо та умисно, нехтуючи обов`язком, встановленим відносно нього вироком суду.

У такому випадку суд повинен встановити наявність реальних обставин, які свідчать про те, що поведінка підозрюваного свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Суд враховує, що не зважаючи на неявку 05.07.2023, а також 02.08.2023, засуджений через кілька днів самостійно з`явився до органу пробації з метою надання пояснень щодо неприбуття у встановлені дні для реєстрації, що свідчить про те, що він не мав умисного наміру ігнорувати обов`язки, визначені вироком суду.

Окрім цього, на переконання суду, орган пробації міг перевірити та з`ясувати чи дійсно мали місце обставини, на які послався засдужений у своїх поясненнях від 08.08.2023 щодо причин неявки 02.08.2023 (чи дійсно ОСОБА_5 працює на неофіційній роботі, провести бесіду з його керівником, тощо).

Посилання у поданні органу пробації на вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з наявністю кримінального провадження в Ужгородському РУП ГУНП в Закарпатській області, суд вважає таким, що не впливає на вирішення порушених у поданні питань, з огляду на те, що згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Вироку суду у даному кримінальному провадженні, який набрав законної сили, орган пробації не надав, відтак посилання у поданні що ОСОБА_5 «вчинив» дане кримінальне правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд вважає безпідставними.

Окрім цього, згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Зазначена норма залишає вирішення питання щодо врахування зазначених обставин, на суд, який виносить вирок за результатами розгляду нового кримінального провадження.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що органом пробації не доведено факт умисного ухилення засудженого від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.

Сам факт невиконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, а саме неявка на реєстрацію у дні реєстрації, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, особливо враховуючи явку засудженого з поясненням причин відсутності, а отже не є вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Поряд із цим, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку не доведено.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що твердження представника органу пробації щодо наявності підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання є необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 369-372, 395, 472-476, 537, 539, 532 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 40 хв. 15 вересня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1