Провадження №1-кс/369/4059/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004148 від 09.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 254/2023 від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Окрім того, Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Усвідомлюючи вище вказані обставини, у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 09.10.2023 близько 02 год. 15 хв. (точного часу не встановлено), зайшов у будинок, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, підійшов до ОСОБА_7 , яка вийшла до коридору вищевказаної будівлі, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та яке виразилося в нанесенні ударів руками та ногами по різним частинам тіла потерпілої спричинивши при цьому, відповідно до огляду лікаря невролога від 09.10.2023 забій м`яких тканин обличчя, пароорбітальні гематоми, від чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу, після чого ОСОБА_4 обстеживши будинок ОСОБА_7 заволодів майном, а саме: грошовими коштами в сумі 100 доларів США, 100 Євро, злиток банківського золота вагою 5 гр., велосипедом червоного кольору із білими вставками марки «B-Twin» та ноутбуком сірого кольору марки «Lenovo G550», чим спричинив матеріального збитку потерпілій ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 29288,77 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

09.10.2023 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

10.10.2023 органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

11.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду відносно ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 07.12.2023 (включно).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується:

-Заявою ОСОБА_7 від 09.10.2023 про відкрите викрадення її майна;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 09.10.2023;

-протоколом обшуку за місцем тимчасового проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено викрадений велосипед;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітнього свідка ОСОБА_11 ;

-протоколами огляду предмету (велосипеда марки «B-Twin») за участі потерпілої ОСОБА_7 ;

-протоколом місця огляду події від 09.10.2023 під час якого неповнолітній свідок ОСОБА_11 добровільно видав викрадений ноутбук марки «Lenovo G 550» чорного кольору;

-іншими матеріалами у сукупності

Таким чином, має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам:

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що існує ризик передбачений п. 1, ч. 1, ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_4 не будучи ізольованим від суспільства, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, про що свідчить те, що останній обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі. Знаючи про міру покарання яка йому загрожує останній може ухилятись від слідства та суду. Останній офіційно не працевлаштований, не навчається, не одружений, що у свою чергу свідчить про відсутність в останнього стримуючих соціальних зв`язків на території Бучанського району Київської області.

Крім того, ОСОБА_4 може вчинити ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме знищити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для кримінального провадження, а саме те, що місцезнаходження частини речових доказів наразі не встановлено.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 3, ч. 1, ст. 177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно шляхом підбурювання, вмовляння, залякування впливати на показання потерпілої та свідків, які ще не допитані безпосередньо в суді у кримінальному провадженні.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 4, ч. 1, ст. 177 КПК України, а саме, що в разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може підбурити родичів, знайомих, товаришів надати органу досудового розслідування та суду неправдиві показання на свою користь для уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5, ч. 1, ст. 177 КПК України), є те, що останній не має офіційного місця роботи, офіційного джерела доходу, а як наслідок відсутність грошових коштів для забезпечення належного рівня життя. Даний ризик також підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше судимий 05.07.2023 Ірпінським міським судом Київської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, з мірою покарання до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений з іспитовим строком на 1 рік., на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності. Може продовжувати вчиняти інші злочини заради помсти або шантажу по відношенню до майна третіх осіб.

Враховуючі зазначені обставини, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати запобігання зазначеним ризикам.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 07.12.2023, однак закінчити досудове розслідування до зазначеного строку неможливо внаслідок виконання великого обсягу слідчих (процесуальних) дій та складності кримінального провадження, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

- закінчити проведення призначеної 10.10.2023 судово-медичної експертизи, яка перебуває на виконанні у експертів Ірпінського відділення КОБ СМЕ;

- закінчити проведення призначеної 24.10.2023 молекулярно-генетичної експертизикуртки чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору вилученої у підозрюваного ОСОБА_4 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, яка перебуває на виконанні у експертів Київського НДЕКЦ МВС України;

- закінчити проведення призначеної 24.10.2023 молекулярно-генетичної експертизивстановлення ДНК профілю потерпілої ОСОБА_7 , яка перебуває на виконанні у експертів Київського НДЕКЦ МВС України;

- закінчити проведення призначеної 24.10.2023 молекулярно-генетичної експертизитканини білого кольору з блакитними вставками та речовиною бурого кольору вилученої під час огляду місця події за адресою: м. Буча, вул. Яблунська, 298, яка перебуває на виконанні у експертів Київського НДЕКЦ МВС України;

- закінчити проведення призначеної 24.10.2023 молекулярно-генетичної експертизикросівок білого кольору зі слідами РБК вилучених у підозрюваного ОСОБА_4 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, яка перебуває на виконанні у експертів Київського НДЕКЦ МВС України;

- з урахуванням отриманих експертиз вирішити питання щодо зміни повідомленої підозри ОСОБА_4

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

- виконати вимоги ст. 290 КПК, надати доступ до матеріалів досудового розслідування стороні захисту, обсяг яких складає 2 томи матеріалів кримінального провадження;

- виконати інші необхідні для завершення досудового розслідування процесуальні дії та прийняти законне рішення у даному кримінальному провадженні в порядку ст. 283 КПК України.

Обставинами, що перешкоджали раніше виконати усі необхідні слідчі дії в строк досудового розслідування є те, що для проведення вказаних слідчих дій необхідний тривалий час, вони проводяться послідовно, в різних установах, у зв`язку з чим, в межах строку досудового розслідування завершити проведення зазначених слідчих дій не виявилося можливим.

Вказаний перелік слідчих (розшукових) дій не є вичерпним та при необхідності можуть бути проведені інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню збору та закріпленню доказів вини підозрюваного ОСОБА_4

06.12.2023 Бучанською окружною прокуратурою винесено постанову про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців тобто до 10.01.2024 р.

Таким чином, враховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ризики передбачені ст. 177 КПК України, які з часу обрання запобіжного заходу не зменшилися та не зникли, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, слідчий просив суд продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 30 днів.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив суд продовжити строк тримання під вартою.

У судовому засідання підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, допити потерпілого та свідків, протоколи оглядів, протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи вищезазначені ризики з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне, що підозрюваний не одружений, малолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, даний ризик є обґрунтованим тим, що підозрюваний, розуміючи тяжкість скоєного ним злочину та невідворотність покарання може своїми діями намагатися впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою надання неправдивих показів.

Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що підозрюваний перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Щодо ризику вчинення інших кримінальних правопорушень слід зазначити, що підозрюваний, офіційного джерела прибутку не має, не працевлаштований, а тому може скоювати інші кримінальні правопорушення з метою отримання засобів для існування.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Відповідно до статті 199 КПК України порядок продовження строку тримання під вартою.

1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п. 1 ст. 5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).

Слідчим суддею під час судового розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України встановлено, що ризики, які виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного не зменшились. Тобто підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки в останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки. Щодо ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, то підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість скоєного ним злочину та невідворотність покарання, перебуваючи на свободі може впливати на потерпілих та свідків з метою надання неправдивих показів.

За таких обставин клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 197, 206, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити застосований відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мироцьке Бучанського району Київської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше судимий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 30 діб, тобто до 05 січня 2024 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду оголошено 08 грудня 2023 року о 14 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя Тетяна ДУБАС