Провадження №: 1-кп/752/365/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 10003856 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванковичі Васильківського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

потерпілої ОСОБА_14 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_15 - ОСОБА_16 ,

малолітньої потерпілої ОСОБА_15 ,

шкільного психолога ОСОБА_17 ,

встановив:

07.10.2019 на новий судовий розгляд після скасування вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 20.11.2018 та ухвали Київського апеляційного суду від 01.04.2019 щодо ОСОБА_4 надійшло кримінальне провадження за № 0003856 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України.

Тривалість розгляду кримінального провадження була обумовлена новим судовим розглядом, що включав: допит потерпілих, свідків, обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, призначенням судової автотехнічної експертизи (Верховним судом України було встановлено, що у даному кримінальному провадженні з врахуванням позиції сторони захисту та сторони обвинувачення для з`ясування наявності або відсутності у діях ОСОБА_4 об`єктивної сторони кримінального правопорушення (всіх трьох елементів), передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, необхідні спеціальні знання з метою встановлення механізму, обставин дорожньо-транспортної пригоди та причинного зв`язку між діянням і наслідками, що настали. Проте, суд першої інстанції не врахував зазначених вимог кримінального процесуального закону щодо доказування об`єктивної сторони злочину і доводи ОСОБА_4 та його захисників про відсутність в його діях порушень правил дорожнього руху, що спричинили ДТП, та відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, відповідно до вимог закону належним чином не перевірив та не спростував), надання судових доручень щодо проведення слідчих експериментів, призначенням транспортно-трасологічної експертизи, карантинними обмеженнями, повномасштабним вторгненням рф (наслідком якого були ракетні обстріли, повітряні тривоги, систематичні відключення світла)

Так, ОСОБА_4 обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

19.04.2018 приблизно о 17-50 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ - 21104» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись у світлий час доби, по сухому, чистому, асфальтобетонному дорожньому покриттю третьої смуги проїзної частини вул. Васильківська, яка розділена на три смуги для руху в обох напрямках, зі сторони пров. Коломийського у напрямку вул. Маричанська у м. Києві, зі швидкістю приблизно 50 км/год. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований неподалік буд. 19/15 вул. Васильківської у м. Києві, та позначений дорожньою розміткою 1.14.3 ПДР України, дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР України, порушив вимоги пунктів правил дорожнього руху України саме: проявив не уважність та не правильно зреагував на зміну дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкості свого руху щоб дати дорогу пішоходам для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не врахував те, що у третій смузі зустрічного йому руху, перед нерегульованим пішохідним переходом зупинився транспортний засіб надаючи перевагу пішоходам. В результаті чого, здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_15 та ОСОБА_14 передньою лівою частиною свого автомобіля марки «ВАЗ-21104» р.н. НОМЕР_1 , які переходили проїзну частину вул. Васильківська у м. Києві зліва на право відносно руху вказаного автомобіля та мали перевагу у русі.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта № 843/е від 22.05.2018 року мали місце: - закрита травма правого колійного суглоба у вигляді перелому голівки малогомілкової кістки, розриву передньої хрестоподібної зв`язки, синовіїту, підшкірної гематоми м`яких тканин коліна. Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету, могло утворитись в термін, вказаний в ухвалі, тобто, при транспортній травмі (травма внаслідок зіткнення автомобіля, що рухався з пішоходом). Таким чином, між подіями транспортної травми від 19.04.2018 та отриманням тілесних ушкодження ОСОБА_14 є прямий причинно- наслідковий зв`язок. Морфологічні властивості виявлених перелому та розриву дозволяють стверджувати, що вказана закрита травма правого колінного суглоба відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 2.2.1/в. та 4.6. «Правил».

Згідно висновку експерта № 844/е від 22.05.2018 року у гр. ОСОБА_15 , 2008 р.н., мала місце: -закрита травма правого колінного суглоба у вигляді розриву заднього рогу медіального та латерального менісків, часткового ушкодження передньої хрестоподібної зв`язки, садна передньої поверхні коліна. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету, могли утворитись в термін, вказаний в ухвалі, тобто при транспортні травмі (травма в наслідок зіткнення автомобіля, шо рухався з пішоходом). Таким чином, між подіями транспортної травми від 19.04.2018 року та отриманням тілесних ушкодження ОСОБА_15 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Морфологічні властивості виявлених перелому та розриву дозволяють стверджувати, що вказана закрита травма правого колінного суглоба відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п. 2.2.1 /в. та 4.6. «Правил».

Порушення водієм ОСОБА_4 , вимог п.п. 2.3 б), 18.1, 18.4, Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками, згідно яких: 2.3.6) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. 18.4 Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_13 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, зазначив, що розуміє, що ця підстава для закриття провадження не є реабілітуючою.

Прокурор не заперечувала щодо закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, дослідивши клопотання та заслухавши думку присутніх учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до вимог ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Вищезазначене кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_4 на час його вчинення, класифікувалося як злочин невеликої тяжкості, згідно вимог ст. 12 КК України.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції на час вчинення діяння обвинуваченою), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Враховуючи, що з моменту вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення минуло понад 4 роки та 8 місяців, а також враховуючи обставини того, що за наявності підстав, закриття провадження за строками давності не право, а обов`язок суду, - ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закриттю.

На даний час, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, класифікується як нетяжкий злочин, і статтею 49 КК України, також визначено 3-річний строк давності, як підставу звільнення від кримінальної відповідальності.

Стосовно заявленого цивільного позову.

ОСОБА_16 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_15 було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені цивільні позови про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Що стосується судових витрат, то у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду зроблено наступний правовий висновок: «якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягується з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відноситься на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту»

Таким чином, витрати на проведення експертиз у вказаному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12,49 КК України, ст.ст.128, 284-288, 350, 372 КПК України, суд -

постановив:

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_13 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної

відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0003856 відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу, що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає її праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ-21104» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити йому за належністю.

Процесуальні витрати по справі - вартість проведених експертиз за № 844/е у розмірі 1974,70 грн., № 843/е у розмірі 1796,9 грн. № СЕ-19/111-21/11020-ІТу розмірі 2288,3 грн. - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1