Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3901/23
номер провадження 1-кс/695/1379/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші клопотання начальника відділення Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001248, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Красенівка Чорнобаївського району Черкаської області, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, особою з інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником АТО (ООС) не є, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання начальника відділення Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001248 від 09.10.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадження № 0001248 від 09.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 08.10.2023 близько 21 години 00 хвилин перебуваючи у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_8 , переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_8 один удар ножем в область потиличної зони голови, внаслідок чого останній помер на місці.

09 жовтня 2023 року о 13 год 55 хв ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10 жовтня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 KK України.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.12.2023 включно.

Постановою керівника Золотоніської окружної прокуратури від 29.11.2023 строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 08.01.2023.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.12.2023 ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.01.2024 включно.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.12.2023 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 08.03.2024.

У ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме: рапорт помічника оперативного чергового ЧЧ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 09.10.2023; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 09.10.2023; протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 09.10.2023; протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 09.10.2023; протокол огляду місця події від 10.10.2023 за адресою: АДРЕСА_3 ; протокол пред`явлення речей для впізнання від 17.11.2023 за участю свідка ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення речей для впізнання від 17.11.2023 за участю свідка ОСОБА_10 ; покази свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_9 ; висновок експерта за результатами судово-медичної експертизи від 10.10.2023 №05-8-02/279; висновок експерта за результатами судово-медичної експертизи від 21.11.2023 № 05-1-08/314; висновок експерта за результатами судово-медичної експертизи від 20.11.2023 № 05-1-08/313; речові докази та інші матеріали кримінального провадження.

Закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження в межах строку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не можливо з об`єктивних причин, оскільки необхідно долучити оскільки не отримано усі висновки експертів за результатами судово-психологічної та судових молекулярно-генетичних.

Проведення зазначених процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають вирішальне значення для остаточної кваліфікації вказаного кримінально-караного діяння, судового розгляду в процесі доказування та ухвалення відповідних процесуальних рішень.

Враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження не може бути завершене в межах строку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Таким чином, на думку органів слідства, вказані обставини свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного. Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України, а його вік, стан здоров`я та сімейний стан не перешкоджають йому перебувати під вартою.

За вказаних обставин слідчий за згодою з прокурором звернулись до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили його задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки ризики у кримінальному провадженні не перестали існувати.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, вказавши, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки підозрюваний у односельців характеризується дуже позитивно, раніше не судимий. Також сторона захисту стверджувала, що стан здоров`я підозрюваного перешкоджає його утриманню в умовах СІЗО, оскільки підозрюваний потребує постійного нагляду лікарів. Як наполягав захисник жодного наведеного ризику прокурором та слідчим не підтверджено, відсутні докази того, що підозрюваний зловживає алкогольними напоями.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладених у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, слідчим суддею враховується позиція ЄСПЛ, викладена у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984, відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» від 13.01.2011 зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, провести ряд слідчих дій та прийняти ряд процесуальних рішень, які об`єктивно неможливо провести до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про обрання підозрюваному запобіжного заходу, зокрема необхідно: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів за результатами судово-психологічної та судових молекулярно-генетичних.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний та майновий стан.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту щодо зміни застосованого запобіжного заходу на більш м`який, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності зміни запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 перешкоджає його триманню під вартою слідчому судді стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи, що строк досудового розслідування закінчується 08.03.2024, а по кримінальному провадженню ризики, які передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Однак, на переконання слідчого судді, достатнім є продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави на 30 діб, тобто до 24 січня 2024 року, включно.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави на 30 (тридцять) діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 січня 2024 року.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошений о 08 год 35 хв 28.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_16