Справа № 953/688/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 20.01.2022 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, 70 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням 20.01.2023 іспитового строку.

Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином. У поданні просив проводити розгляд справи без його участі, подання підтримав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином. 09.10.2023 прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 подано заяву про розгляд подання без його участі, проти його задоволення заперечує.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Метою кримінально-виконавчого законодавства України, визначеної в ст. 1 КВК України, є захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України, окрім іншого, є визначення порядку застосування до засуджених заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; участі громадськості в цьому процесі.

20.01.2022 вироком Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, 70 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання.

Виходячи з аналізу вказаних норм, звільнення засудженого від відбування покарання можливо за умови одночасного виконання ним двох умов: виконання покладених на нього судом обов`язків та не вчинення протягом іспитового строку нового злочину.

Тобто, закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину.

Так, з наданих органом пробації документів, зокрема довідки УІАП № 212-22062023/63300 вбачається, що ОСОБА_4 15.06.2022 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з чим було розпочато кримінальне провадження № 0000435 від 15.06.2022 (а.с. 17 особової справи на звороті).

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.08.2022 у справі № 638/4540/22 н/п 1-кп/638/1185/22 гр. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Отже, клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 , в якому ставиться питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, є передчасним, а посилання представника органу з питань пробації на закінчення іспитового строку, як на підставу для звільнення засудженого від відбування покарання, помилковим, оскільки останній в період іспитового строку, а саме 15.06.2022 вчинив новий злочин.

На підставі викладеного, суд вважає подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_4 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Більш того, ухвалою суду від 21.08.2023 у задоволенні аналогічного клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 від 09.08.2023 відмовлено (а.с. 25 особової справи), однак зазначені у ній мотиви та підстави не були враховані при повторному складанні та зверненням з клопотанням від 06.09.2023.

Керуючись ст.ст. 76, 78 КК України, ст. 107, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2022 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України - відмовити.

Особову справу засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1