Провадження 1-кп/193/46/24
В И Р О К

іменем України

16 січня 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області кримінальне провадження за №0000229 від 09.11.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрове Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 (фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 27.05.2015 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 рік;

2) 03.07.2015 Софіївським районним судом Дніпропетровської області, зміненого за ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.09.2015, за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

3) 09.10.2015 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч.1,4 ст. 70 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.08.2018 умовно-достроково на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2018 на невідбутий строк: 1 рік, 8 місяців і 6 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Застава ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності і маючи не зняті та непогашені у встановленому порядку судимості на шлях виправлення не став і знову вчинив крадіжку за таких обставин.

19 червня 2023 року, близько о 23 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні будинку, розташованому по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він розпивав спиртні напої разом з потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після того, як ОСОБА_5 ліг відпочивати на ліжку у залі цього будинку, ОСОБА_3 , переслідуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022,впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з правої зовнішньої кишені одягнених штанів на потерпілому ОСОБА_5 , викрав належний потерпілому мобільний телефон марки «ZTE BLADE L9», синього кольору, з серійним номером НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_3 , разом з викраденим майном покинув місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_5 , розмір яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5845/23 від 16.11.2023, складає 1279 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вказаному злочині визнав повністю і пояснив, що він працює неофіційно, наймається разом з ОСОБА_7 і своєю співмешканкою ОСОБА_8 на виконання будь-яких робіт, які запропонують мешканці району. 19.06.2023, після завершення робіт вдень він разом з ОСОБА_7 і своєю співмешканкою прибули на відпочинок до будинку ОСОБА_7 , яка проживає по АДРЕСА_3 . Згодом до цього будинку прибув ОСОБА_5 , де вони усі у середині будинку вживали алкогольні напої. Після застілля ОСОБА_5 , перебуваючи у стані сп`яніння, ліг відпочивати на ліжку у кімнаті залу будинку та міцно заснув і у цей час у нього виник умисел на викрадення його мобільного телефону «ZTE BLADE L9», синього кольору, який він до цього усім демонстрував та поклав до кишені своїх штанів. Тому переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він витягнув з кишені штанів, одягнутих на сплячого потерпілого ОСОБА_5 , згаданий мобільний телефон та покинув приміщення будинку. У подальшому мобільним телефоном став користуватися, як власним. Через певний час до нього прибули працівники поліції, яким він зізнався у скоєному та передав їм викрадений мобільний телефон. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо його не карати.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 19.06.2023 він в обідній час прийшов у гості до своєї знайомої ОСОБА_7 , яка проживає по АДРЕСА_3 . Згодом до цього будинку прибули знайомі господарки будинку, ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_3 , де вони усі у середині будинку стали вживати алкогольні напої. Після застілля, біля 23:00 він ліг спати на ліжку у кімнаті залу будинку та міцно заснув. Коли прокинувся наступного дня, ближче до обіду, то виявив відсутність мобільного телефону. Всі присутні у будинку, у тому числі ОСОБА_3 , запевнили його, що не знають де його телефон. Вказав, що поліцейські, відібравши телефон у обвинуваченого, повернули його йому. Наголосив, що претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру він не має, збитки завдані злочином йому повністю відшкодовані, просив суворо обвинуваченого не карати.

Зважаючи на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що учасники судового провадження, у тому числі потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, суд, у відповідності до вимог ч 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом лише обвинуваченого, потерпілого та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився у добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Встановлені обставини вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно, протиправно, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, таємно заволодів мобільним телефоном «ZTE BLADE L9», вартістю 1279,20 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 , чим вчинив злочин і підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Посилання в обвинувальному акті на таку кваліфікуючу ознаку, як повторність, є помилковим, оскільки диспозиція ч. 4 ст. 185 КК України, окрім вчинення крадіжки у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, більше жодних кваліфікуючих ознак не містить.

З огляду на те, що у період непогашеної судимості за вчинення крадіжки, ОСОБА_3 вчинив знову крадіжку, то ознака повторності у даному випадку може бути лише обставиною, що обтяжує йому покарання, що, власне, у обвинувальному акті і відображено.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка згідно вимог ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, як вже зазначалося судом вище, є вчинення злочину повторно.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним у розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив тяжкий злочин.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який має задовільний стан здоров`я, але ніде не працює та не навчається, має слабкі соціальні зв`язки, неодружений, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо (веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, притягується до адміністративної відповідальності, скарги та нарікання на поведінку обвинуваченого відсутні, за характером спокійний та врівноважена, але іноді безвідповідальний, морально не стійкий), за наявності обставин, що пом`якшують та обставини, які обтяжує покарання, суд вважає необхідним та достатнім призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку, визначеного санкцією ч. 4 ст. 185 КК України за якою він обвинувачується.

При цьому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відсутність тяжких наслідків, оскільки телефон потерпілому було повернуто, за наявності двох пом`якшуючих обставин, критичне ставлення обвинуваченого до скоєного ним злочину, а також беручи до уваги позицію прокурора та потерпілого, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання і, на підставі положень ст.75 КК України, приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з встановленням випробувального строку тривалістю, з огляду на не вперше притягнення його кримінальної відповідальності, 1 рік і 7 місяців та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку.

Запобіжний захід до обвинуваченого на стадії досудового розслідування чи судового розгляду не обирався, і з огляду на те, що він завжди з`являвся на виклик до суду, необхідності для обрання обвинуваченому запобіжного заходу на час набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік і 7 (сім) місяців не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 2 ч. 3, п. 2 та п.1 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ, мобільний телефон «ZTE BLADE L9», синього кольору, серійний номер: НОМЕР_1 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити останньому як законному власнику.

Матеріали кримінального провадження №0000229 від 09.11.2023 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/1864/23 (провадження №1-кп/193/46/24).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1