ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року, якою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожному зокрема, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 грудня 2023 року включно,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000249 від 21.01.2020 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3, 5 ст.185, ч.2 ст.209, ч.1 ст.309, ч.ч.1, 3 ст.357 КК України.

Ухвалами суду запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неодноразово продовжувався, востаннє 04.09.2023 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.11.2023 року включно.

Станом на 30.10.2023 року вказане кримінальне провадження не розглянуто по суті.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну щодо нього запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання. Своє клопотання захисник мотивував тим, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_7 , виявляє бажання брати участь у обороні держави, окрім того, під час розгляду даного кримінального провадження стороною обвинувачення не наведено жодної підстави для обрання та продовження строку найсуворішого запобіжного заходу щодо нього. А тому, на думку захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на даний час відпали, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Також в судовому засіданні прокурор подала письмові клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки такі закінчуються 02.11.2023 року, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час залишились незмінними.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - задоволено.

Застосований відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів до 28.12.2023 року включно, кожному зокрема.

Залишено попередньо визначений розмір застави щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожному зокрема, та обов`язки, які на них покладаються у випадку застосування такої, які зазначено в ухвалі Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.02.2020 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає до скасування.

Вказує на те, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.02.2020 року ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Станом на 30.10.2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувають під вартою протягом 46 місяців, рішення по справі не прийняте, у справі допитано лише 2 свідків і декількох потерпілих. Судовий розгляд фактично зводиться до заміни прокурорів, надання прокурорам строку для ознайомлення зі справою, продовження строку тримання під вартою, де особа лише очікує вирок.

Судом взагалі не аналізуються обставини, на які посилається прокурор, як на підтвердження наявності ризиків, не досліджуються такі фактори, не досліджуються обставини чи взагалі такі ризики існують, чи з`явились нові. Під час продовження тримання під вартою судом не береться до уваги ні міцність соціальних зв`язків - ні будь-що інше, що, згідно з нормами КПК України мусить бути враховано. Особи просто очікують свій вирок, міра запобіжного заходу у даному провадженні існує лише як засіб примусу чи тиску на обвинувачених і аж ніяк ніщо інше.

Вказує на те, що ОСОБА_7 брав участь у антитерористичній операції у складі батальйону ДУК-Правий Сектор у 2014-2015 роках, відомості про що є у матеріалах справи, брав участь у звільненні міст від російських окупантів на Сході нашої Держави, був контужений та мав осколкову травму. Просив суд дати можливість відправитись воювати, надавав пакет документів до матеріалів справи, відношення з військових частин, інформацію про стан здоров`я. Особа, яка нагороджена орденом ОСОБА_9 намагалась взяти ОСОБА_7 на поруки.

Також ОСОБА_8 одружений, має на утриманні 2 малолітніх дітей, має постійне місце проживання, що свідчить про міцність соціальних зв`язків. Однак перераховані дані відносно обвинувачених, надані відповідні докази не дали результату, так само як і не знайшли свого відображення у належній формі в ухвалах про продовження міри запобіжного заходу.

Просить ухвалу судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2023 року про продовження міри запобіжного заходу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати. У задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Учасники кримінального провадження апеляційним судом належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду даного провадження.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і їх захисник ОСОБА_6 будь-яких клопотань про розгляд кримінального провадження за їх участі до суду не подавали. Не подано ними також і клопотань про відкладення розгляду провадження.

В судове засідання прокурор не з'явився. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав суду.

Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе апеляційний розгляд провадження провести у відсутності прокурора, обвинувачених та їх захисника.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожному зокрема, запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинувачених під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, кожному зокрема, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що обвинувачений ОСОБА_7 брав участь у антитерористичній операції у складі батальйону ДУК-Правий Сектор у 2014-2015 роках, брав участь у звільненні міст від російських окупантів на Сході нашої Держави, був контужений та мав осколкову травму, та має намір відправитись воювати, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, як про це просить сторона захисту.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги захисника в частині того, що обвинувачений ОСОБА_8 є одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, оскільки це не є підставою, яка свідчить про необґрунтованість прийнятого рішення судом першої інстанції та не є підставою для його скасування.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинувачених та тяжкості інкримінованих їм діянь, віку та стану їх здоров`я, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості утримання обвинувачених в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожному зокрема, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника обвинувачених, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року, якою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожному зокрема, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 грудня 2023 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді