Справа № 754/4640/23
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2023 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000534 від 14 лютого 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, українця, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

по обвинуваченню, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження №0000534 від 14 лютого 2023 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою з підстав того, що наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше судимий, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, не має стійких соціальних зв`язків.

Захисник обвинуваченого просила відмовити у задоволенні клопотання з підстав відсутності ризиків, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, та застосовувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Суд вислухавши прокурора, сторону захисту, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 10 червня 2023 року.

Прокурор в клопотанні про продовження строку тримання ОСОБА_3 під вартою посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 177, ст.197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу, та позицію захисту, суд приходить до наступного

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, в тому числі його продовження, ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, та вважає, що такі дії є цілком вірогідними, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків, з урахуванням встановлених на даному етапі обставин вчинення протиправних дій, доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні продовжує існувати, враховуючи те, що свідки сторони обвинувачення в судовому засіданні не допитані.

Суд також вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , те що обвинувачений раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, а відтак приходить до висновку, що існують підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд зауважує, що розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд враховує той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час судового розгляду кримінального провадження судом не встановлено обставин, які не були враховані під час застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку його дії.

Застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, зважаючи на доволі високий ризик переховування обвинуваченого від суду, ймовірність незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, дія запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідною для запобігання їх реалізації у майбутньому.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

З урахуванням положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, 350, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, а саме до 28 липня 2023 року (включно).

Копію ухвали суду направити до виконання до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий -