Справа № 944/4728/23
Провадження №1-кс/944/712/23
27.07.2023 рокум.Яворів
до Яворівського районного суду Львівської області надійшло вказане клопотання в якому ОСОБА_3 просить скасувати накладений на вантажний автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «131», номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 арешт в частині зберігання та передати йому на відповідальне зберігання.
ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив.
Прокурор Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі. Зазначив, що щодо задоволення клопотання заперечує повністю, оскільки даний транспортний засіб визнаний речовим доказом та на даному етапі досудового розслідування повернення арештованого майна може призвести до втрати речових доказів та не забезпечить належного проведення досудового розслідування. Просить відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.
Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, надане прокурором заперечення, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Вимогами ч. 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Як передбачено ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна з підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті є собою формою забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Отже, з наданих матеріалів кримінального провадження, які оглянуто слідчим суддею, вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, заявник не навів достатніх доказів того, що вилучений автомобіль марки «ЗИЛ» моделі «131», номерний знак НОМЕР_1 , не є предметом злочину, застосування заходу забезпечення у вигляді його арешту відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що підстави для вирішення питання про скасування арешту відсутні, а тому клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 2, 7, 174, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя,
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1