ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/134/23 Справа № 705/3770/19 Категорія: ч. 1 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси об`єднані кримінальні провадження № 0000712, № 0000980 за апеляційною скаргою прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 309 КК України в рамках кримінального провадження № 0000712 від 07.06.2019 на 2 (два) роки обмеження волі із звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності;

- ч. 1 ст. 309 КК України в рамках кримінального провадження № 0000980 від 17.10.2021 на 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком в 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Прийнято рішення про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у сумі 2 329,63 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

За даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час замовив через невстановлений досудовим розслідуванням сайт з мережі «Інтернет» для власних потреб без мети збуту два поліетиленових пакетики з порошкоподібною речовиною світло-жовтого кольору амфетамін, після чого помістив їх до бардачку свого мопеду та став зберігати вказану речовину, без мети збуту.

06.06.2019 близько 14 год. працівниками поліції неподалік будинку №33 по пров. Івангородський в м. Умань, був зупинений ОСОБА_8 , який добровільно видав із бардачку свого мопеду, вказані вище два поліетиленових пакетики з порошкоподібною речовиною світло-жовтого кольору амфетамін, яка, згідно висновку експерта №2/1043 від 19.07.2019, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено- амфетамін, масою психотропної речовини в перерахунку на амфетамін-основу 0,653 грам, яку ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав, без мети збуту.

Він же, діючи умисно та цілеспрямовано, придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час і місці три поліетиленові згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору та купюру номіналом 50 грн. скручену в трубочку, з порошкоподібною речовиною білого кольору, які поклав до свого автомобіля марки ВАЗ моделі 211140, д.н.з. НОМЕР_1 та почав зберігати не переслідуючи мети збуту.

17.10.2021 близько 02 год. ОСОБА_8 , перебуваючи по вул. Київська в м. Умань Черкаської області, поряд з кафе «Слобода», був зупинений працівниками поліції та під час поверхневого огляду в салоні автомобіля виявлено психотропні речовини. У подальшому, під час проведення обшуку, з карману водійської дверки вилучено прозорий поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, за переднім пасажирським сидінням, біля килима, вилучено прозорий поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, під заднім пасажирським сидінням виявлено купюру номіналом в 50 грн. скручену в трубочку, в якій виявлено порошкоподібну речовину білого кольору. Вилучені речовини, згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-21/12800-НЗПРАП від 18.11.2021, містять в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальною масою в перерахунку на амфетамін-основу 0,278 грама. Крім того, під час проведення обшуку, на відстані близько 20м від автомобіля вилучено прозорий поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка, згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/124-21/12686-НЗПРАП від 10.11.2021, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою в перерахунку на амфетамін основу 0,136 грама, яку ОСОБА_8 зберігав без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2022 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_8 засудженим за: ч. 1 ст. 309 КК в кримінальному провадженні № 0000712 на 2 роки обмеження волі із звільненням від призначеного покарання на підставі п. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності; за ч. 1 ст. 309 КК України в кримінальному провадженні № 0000980 на 2 роки обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком в 1 рік та покладанням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що судом першої інстанції при розгляді кримінальної справи та ухваленні судового рішення, не дотримався положень ст.ст. 110, 284, 285, 286, 288, 370, 373 та роз`яснень, що містяться в постанові № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності». Зокрема, визнавши обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000712 та призначивши відповідний вид та розмір покарання, суд звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності не маючи для цього законних підстав.

Вказує, що ОСОБА_8 не заявляв клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності, тому, при настанні обставин, передбачених ст. 49 КК України, суд мав призначити йому покарання в межах санкції статті, а у подальшому звільнити від його відбування на виконання положень п. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

На думку прокурора, наведене приведення вироку у відповідність до вимог кримінального закону, не погіршує становища обвинуваченого, тому судове рішення підлягає зміні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_8 , який не повідомив про поважні причини свого неприбуття, що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених прокурором апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі з наведених в ній доводів, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 належить до задоволення.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального, кримінального процесуального закону.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.

Процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції дотримана.

Кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, колегія суддів визнає правильною.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винуватого, в якості обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінальних проступків, за відсутності обставин, що його обтяжує, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Вид та розмір призначеного ОСОБА_8 покарання за ст. 309 КК України у визначених судом першої інстанції межах, в тому числі із застосуванням положень ст. 75 КК України, стороною обвинувачення не оскаржується, тому колегія суддів визнає його справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Разом з цим колегія суддів визнає обгрунтованими посилання сторони обвинувачення про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 , з огляду на наступне.

Статтями 409, 413 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі незастосування закону, який підлягає застосуванню та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

За змістом ст. 288 КПК України, рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом про кримінальну відповідальність, приймається судом одночасно із закриттям кримінального провадження із вказаних підстав та постановляється у формі ухвали.

Встановлено, що ОСОБА_8 під час судового розгляду не порушував питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Крім того судом не роз`яснено ОСОБА_8 про те, що на момент судового розгляду закінчилися строки давності його притягнення до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою для застосування положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження на виконання п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Також ОСОБА_8 не роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності та наслідки такого заперечення.

Разом з цим суд першої інстанції, визнавши обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000712, призначив йому покарання у виді двох років обмеження волі, а у подальшому звільнив від кримінальної відповідальності, що суперечить положенням ст.ст. 284-286, 288 КПК України та усталеній практиці ВС.

Дійсно, як вірно встановлено місцевим судом, з дня вчинення ОСОБА_8 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000712 минуло понад 3 роки, а відтак закінчилися строки давності його притягнення до кримінальної відповідальності.

Оскільки під час судового розгляду об`єднаного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, питання про застосування положень ст. 49 КК України по епізоду від 06.06.2019 не розглядалося, обвинувачений не порушував перед судом відповідного клопотання і його думка щодо застосування вказаної норми не запитувалась, суд був зобов`язаний призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України по епізоду від 06.06.2019, а у подальшому звільнити від його відбування.

Так як звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000712 колегія суддів визнає безпідставним, вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2022 підлягає приведенню у відповідність до вимог закону України про кримінальну відповідальність, шляхом його зміни та звільнення обвинуваченого від призначеного покарання у виді обмеження волі на підставі п. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 404, п. 2 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України, змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_8 засудженим: за ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000712 на 2 (два) роки обмеження волі та звільнити від призначеного покарання на підставі п. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності; за ч. 1 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000980 на 2 (два) роки обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

У решті вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2022 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді