Провадження № 1-кс/761/7760/2023
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2023 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 22.10.2022 про підозру у кримінальному провадженні № 0000191 від 17.08.2022 року та на повідомлення Керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 12.04.2023 року, про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 0000191 від 17.08.2022 року

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 22.10.2022 та на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні № 0000191 від 17.08.2022.

На обґрунтування скарги зазначено, що 22.10.2022 року прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 на підставі доручення заступника Генерального прокурора ОСОБА_11 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

12.04.2023 року прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 на підставі доручення прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_19 ОСОБА_7 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з текстом повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_12 інкриміноване заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, а також замах на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі.

З повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри вбачається, що ОСОБА_12 підозрюється у тому, що він будучи депутатом Боярської міської ради, у вересні 2022 року, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , з прямим умислом, корисливим мотивом, з метою заволодіння шляхом обману грошовими коштами, під виглядом надання допомоги у вирішенні питання зміни цільового призначення земельних ділянок, затвердження проекту детального плану території депутатами Білогородської сільської ради Київської області, а також зняття арешту з земельних ділянок, ввели потерпілого ОСОБА_14 в оману та заволоділи чужим майном у вигляді грошових коштів потерпілого у сумі 10 000 доларів США, що дорівнює 420 000 грн., які привласнили та у подальшому розпорядились на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_12 , будучи депутатом Боярської міської ради, у жовтні 2022 року, реалізуючи єдиний та спільний з ОСОБА_13 умисел, спрямований на протиправне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , під виглядом надання допомоги у вирішенні питання з закриття кримінального провадження, ввели потерпілого ОСОБА_14 в оману та заволоділи чужим майном у вигляді грошових коштів потерпілого у сумі 35 000 доларів США, що дорівнює 1 470 000 грн., які привласнили та у подальшому планували витратити на власні потреби.

Наведене органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 KK України, тобто як вчинення ОСОБА_12 шахрайства за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, а також замах на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі.

Вважаючи підозру такою, що не відповідає вимогам закону, ініціатор скарги зазначив, що у діях ОСОБА_12 відсутній склад кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки зібраними доказами не доведене вчинення підозрюваним інкримінованих йому правопорушень; стороною обвинувачення порушені вимоги кримінального процесуального закону.

Вищезазначене, на думку сторони захисту, дає підстави для скасування повідомлення ОСОБА_12 про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

У судовому засіданні захисники та підозрюваний просили скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_3 вважав, що скарга не підлягає задоволенню. На його переконання, оголошена ОСОБА_12 підозра є обґрунтованою, що підтверджується сукупністю зібраних доказів.

Слідчий суддя, заслухавши доводи захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_12 , прокурора ОСОБА_3 , допитавши підозрюваного ОСОБА_15 , дослідивши матеріали скарги та надані стороною захисту докази, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000191 дійшов висновку про таке.

Пункт 10 частини 1 статті 303 КПК надає право підозрюваному оскаржити повідомлення слідчого про підозру, після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Враховуючи що повідомлення про підозру ОСОБА_12 було вручено 22.10.2022 року, окремого порядку оскарження зміни повідомлення про підозру не передбачено, а відтак строк на оскарження рішення обчислюється саме з дня повідомлення особі про підозру від 22.10.2022 року.

Таким чином підозрюваний ОСОБА_12 та його захисники наділені правом звернутися до слідчого судді з відповідною скаргою.

Також в судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження № 0000191 від 17.08.2022 року не закрито, та обвинувальний акт у ньому не був направлений до суду, а відтак наявні підстави для розгляду скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру здійснюється у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом порядку та у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, письмове повідомлення про підозру здійснюється: адвокату, депутату місцевої ради, депутату Верховної Ради Автономної Республіки Крим, сільському, селищному, міському голові - Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Згідно з п. 11 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: повідомляти особі про підозру.

Відповідно до постанови від 20.10.2022 про зміну групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000191 від 17.08.2022, група прокурорів створена заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , і до неї входять виключно працівники Київської обласної прокуратури.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 підписано заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 , який не був включений до групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 підписано керівником Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , який не був включений до групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Вищевикладене свідчить, що керівник Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , не мав правових підстав для підписання повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 , оскільки такі дії суперечать вимогам п. 11 ч. 2 ст. 36 КПК України, згідно якого повідомляти про підозру у вчиненні кримінального правопорушення уповноважений лише прокурор - процесуальний керівник. Жодних виключень цей припис закону не містить.

Така позиція підтверджується рішеннями Верховного Суду, який у 2018 році зазначив, що джерелом повноважень конкретного прокурора на здійснення процесуального керівництва має бути виключно постанова керівника органу прокуратури, яку не може замінити витяг з ЄРДР та за відсутності якої зібрані неповноважним суб`єктом докази є недопустимими, а здійснене неналежним суб`єктом повідомлення про підозру - незаконним (постанова Другої судової палати ККС ВС від 19.04.2018 у справі № 754/7062/15-к).

Крім того, у випадку підписання повідмолення про підозру заступником Генерального прокурора, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри мав підписувати також заступник Генерального прокурора, або мав надати доручення керівнику обласної прокуратури на вчинення вказаних дій, чого здійснено не було.

Таку позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 536/2475/14-к.

Отже слідчим суддею встановлено порушення процедури вручення та складання ОСОБА_7 повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя бере до уваги, що обґрунтованість підозри згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.

Слідчий суддя бере до уваги, що обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти: перший аспект - питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом; другий аспект - питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У цьому випадку вирішальне значення має відповідність кримінально-правової кваліфікації діяння фактичним діям підозрюваної особи.

З наведеного витікає, що, оскаржуючи повідомлення про підозру, її ініціатор має довести, що висунута підозра є необґрунтованою, тобто відсутній хоча би один з вищенаведених аспектів, або повідомлення про підозру відбулося із суттєвим порушенням визначеного КПК порядку.

Як вбачається зі скарги, заявник вважає повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри необґрунтованими, оскільки викладені у них відомості не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 277 КПК повідомлення про підозру має містити серед іншого зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність.

Змістом підозри є викладення фактичних обставин відповідного кримінального правопорушення, який включає у себе дані про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення цього кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення тощо.

Правовою кваліфікацією кримінального правопорушення є кримінально-правова оцінка діяння особи шляхом встановлення його кримінально значимих ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, та встановлення відповідності, тобто тотожності, ідентичності ознак вчиненого діяння ознакам конкретної кримінально-правової норми.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення передбачає формулювання висунутої підозри у суворій відповідності з інкримінованою підозрюваному статтею (частиною статті) закону про кримінальну відповідальність.

Отже, фактичні обставини інкримінованого особі кримінально-караного діяння мають відповідати його кримінально-правовій кваліфікації, тобто не допускається інкримінування особі тих дій, яких вона фактично не вчиняла.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Згідно п. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Принцип верховенства права, визначений у ст. 8 КПК України, передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0000191 встановлено, що ОСОБА_16 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 KK України.

Водночас, відповідно до висновку експерта від 12.01.2023 № СЕ-19/111-22/54796-ВЗ встановити, чи брав участь ОСОБА_7 та чи промовлені ним слова та фрази у протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 14.09.2022, 19.09.2022, 18.10.2022, 28.10.2022 не виявляється можливим через спотворення на рівні групових ознак, шуми та завади оточуючого середовища.

Крім того, допитаний у кримінальному провадженні підозрюваний ОСОБА_13 показав, що приблизно на початку серпня 2022 року до нього звернувся ОСОБА_14 з проханням вирішити питання щодо зняття арешту з земельної ділянки та зміни її цільового призначення. Через деякий час він повідомив ОСОБА_14 , що зможе вирішити його проблему за грошову винагороду. За вирішення питання знаття арешту та закритті кримінального провадження він вирішив назвати ОСОБА_14 грошову винагороду 5 тис. доларів США та за вирішення питання щодо зміни цільового призначення земельних ділянок ще 5 тис. доларів США.

При цьому він повідомив ОСОБА_14 , що до вирішення його питання залучив їхнього спільного знайомого ОСОБА_7 , хоча насправді цього не робив, і з ОСОБА_17 на цю тему не розмовляв. ОСОБА_12 не був обізнаний про його плани щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , але він розумів, що ОСОБА_14 може запитати про хід вирішення його питання у ОСОБА_7 , який нічого про це не знав, тому вирішив, ввівши ОСОБА_7 в оману, не повідомляючи про деталі справи, залучити його для перемовин з ОСОБА_14 ..

Приблизно у першій половині вересня ОСОБА_13 зустрівся з ОСОБА_7 та повідомив, що ОСОБА_14 попросив його допомогти зі зміною цільового призначення земельної ділянки, на яку накладено арешт, не повідомляючи при цьому, що взяв у нього гроші аби вирішити це питання, попросив зустрітись з ним та проконсультувати, і якщо ОСОБА_14 буде розпитувати про деталі справи, діяти по ситуації.

На прохання ОСОБА_15 , ОСОБА_7 зустрічався з ОСОБА_14 кілька разів. ОСОБА_13 самостійно вирішив ввести в оману ОСОБА_14 та заволодіти грошовими коштами останнього. При цьому ОСОБА_7 не причетний до вчинення вказаних кримінальних правопорушень і сам був введений ОСОБА_18 в оману.

Отже, дослідивши та вивчивши матеріали, якими обґрунтовується повідомлення про підозру ОСОБА_7 , інші матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що вони є недостатніми для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 KK України, оскільки не відповідають фактичним обставинам події та суперечать загальним засадам і принципам кримінального провадження.

Крім того, для повідомлення особи про підозру має бути наявним склад кримінального правопорушення та достовірні, належні, допустимі докази, що в свої сукупності будуть достатніми для повідомлення особі про підозру.

В той же час з матеріалів кримінального провадження № 0000191, не вбачається наявності достатніх підстав для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 KK України, поза розумним сумнівом. Підозра, висунута ОСОБА_7 ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування та без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованого йому діяння.

При цьому, слідчий суддя не надає оцінки доказів з точки зору їх належності, допустимості і повноти, оскільки надання такої оцінки виходять за межі наданих слідчому судді повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, як встановлено вище у матеріалах кримінального провадження відсутні достатні об`єктивні факти або інформація, які б могли свідчити про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому правопорушень

У зв`язку з цим, враховуючи позицію ЄСПЛ, наведену у рішенні «Ходорковський проти Росії», згідно з якою суддя повинен заснувати свої рішення тільки на доказах в юридичному сенсі, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 KK України від 22.10.2022

Враховуючи викладене, керуючись статтями 8, 84, 276, 277, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Повідомлення заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 22.10.2022 про підозру ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0000191 від 17.08.2022 скасувати.

Повідомлення керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 від 12.04.2023 року про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0000191 від 17.08.2022 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена упродовж п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1