ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9735/23
провадження № 1-кп/753/1551/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0001150 від 19.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, українка, громадянка України, офіційно не працююча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , маюча на утриманні двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судима: 02.06.2021 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 85 (вісімдесят п`яти) годин громадських робіт.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2021 визнана винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 85 (вісімдесят п`ять) годин громадських робіт.

На виконання розпорядження суду Дарницьким районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 14.09.2021 засуджену ОСОБА_2 постановлено на облік, 13.10.2021 ознайомлено під розпис із порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, роз`яснено зміст ст. ст. 37, 40 КВК України, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування даного виду покарання.

Після цього, Дарницьким районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 13.10.2021 вручено ОСОБА_2 під розпис направлення до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», згідно якого засуджена з 23.10.2021 повинна прибути та приступити до відбуття покарання у вигляді 85 (вісімдесят п`яти) годин громадських робіт.

20.10.2021 ОСОБА_2 з`явилась до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» та згідно наказу №655/к/тм від 20.10.2021 зарахована до житлово-експлуатаційної дільниці №201 для виконання покарання у вигляді громадських робіт з 21.10.2021 з подальшим наданням графіку виходу на роботу, згідно якого ОСОБА_2 з`явилась для проходження громадських робіт 21.10.2021 та 22.10.2021, однак на наступні заплановані дні остання не з`явилась, про що складено відповідні акти.

У зв`язку з допущеним порушенням порядку і умовами відбуття покарання, Дарницьким районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 11.02.2022 ОСОБА_2 винесено застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання. Того ж дня, ОСОБА_2 повторно під розпис вручено направлення до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», згідно якого засуджена з 16.02.2022 повинна прибути до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» для продовження відбуття покарання у вигляді 85 (вісімдесят п`яти) годин громадських робіт.

15.02.2022 ОСОБА_2 з`явилась до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» та згідно наказу №97/к/тм від 15.02.2022 зарахована до житлово-експлуатаційної дільниці №201 для виконання покарання у вигляді громадських робіт з 16.02.2022 з подальшим наданням графіку виходу на роботу, згідно якого ОСОБА_2 з`явилась для проходження громадських робіт 16.02.2022, 17.02.2022, 18.02.2022, 21.02.2022, 22.02.2022 та 23.02.2022, однак на наступні заплановані дні остання не з`явилась, про що складено відповідні акти.

03.05.2022 працівником ЖЕД № 201 складено новий графік виходу на роботу засудженої ОСОБА_2 , згідно якого остання з`явилась для проходження громадських робіт 04.05.2022, 05.05.2022, 06.05.2022, 09.05.2022 та 10.05.2022, однак на наступні заплановані дні остання не з`явилась та в подальшому в ході телефонної розмови з працівником Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області повідомила, що знаходиться за кордоном, однак підтверджуючих документів не надала.

Згідно відповіді від Управління кримінального аналізу ГУНП в м. Києві встановлено, що з 30.05.2018 по 30.05.2023 ОСОБА_2 державний кордон України не перетинала, тобто свідомо ввела в оману працівника органу пробації, чим порушила обов`язки суб`єктів пробації, визначені ч. 1 ст. 17 Закону України «Про пробацію», а саме не надала достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Відтак, станом на 01.06.2023, ОСОБА_2 не відпрацювала 33 години громадських робіт, чим безпричинно та умисно ухилилась від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_2 ухилилася від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому вказано, що враховуючи те, що підозрювана беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву підозрюваної ОСОБА_2 , яка складена за участю захисника ОСОБА_5 , в якій вона зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві підозрювана зазначила, що її роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні, або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, її заяву, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилилася від відбування покарання у виді громадських робіт.

При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_2 є рецидив кримінальних правопорушень.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_2 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної та фактичні обставини його вчинення, те, що обвинувачена ОСОБА_2 не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3. та в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, щиро розкаюється у вчиненому, та вважає за необхідне призначити їй покарання у межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, передбачено покарання: у виді арешту на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років (ч. 3 ст. 60 КК України).

Обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи (ч. 3 ст. 61 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до ст. 76 цього Кодексу.

Також суд враховує роз`яснення, викладені у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судом кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до 7 років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд залежно від ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про особу засудженої та обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання, вправі звільнити таких жінок від відбування покарання з випробуванням як на підставі статті 75 КК України, так і на підставі статті 79 КК України.

При цьому, суд приймає до уваги, що ст. 79 КК України є спеціальною нормою щодо ст. 75 КК України та визначає спеціальний вид звільнення вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років, від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання на думку суду є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно ч. 4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Ураховуючи, що ОСОБА_2 раніше була засуджена вироком Дарницького районного суду міста Києва від 02.06.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 85 годин громадських робіт, з яких невідбута частина покарання становить 33 години, та вчинила нове кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання, у зв`язку з чим,до покарання в виді обмеження волі, призначеного за даним вироком, відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 02.06.2021 у виді 24 годин громадських робіт, що відповідно до вимог п.4 ч.1ст.72 КК України становить 3 днів обмеження волі, остаточно визначивши покарання у вигляді 1 рік 3 дні обмеження волі.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 у визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_2 і покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) днів обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_2 и ст.79 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_2 у відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ