Справа№487/3025/23
Провадження №1-кс/487/2704/23
УХВАЛА

Іменем України

09.08.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РФ, не судимого, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання слідчий обґрунтовувала тим, що ухвалою слідчого судді у відношенні ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.07.2023 р.

10.07.2023 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.08.2023.

Посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що до закінчення дії ухвали суду неможливо завершити досудове слідство, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 переслідуючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в порушення гарантованих положень ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», 05.05.2023, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_12 , спільно із ОСОБА_14 та ОСОБА_13 приїхали на автомобілі «Volvo S40» з іноземною реєстрацією НОМЕР_1 за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , та запропонували ОСОБА_7 сісти у вказаний автомобіль, на що останній погодився. Одразу після цього, вказані особи, з метою викрадення людини, всупереч волі ОСОБА_7 , перевезли його від місця проживання до будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , де тимчасово проживали ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , де передали останнім. Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_9 вважаючи, що потерпілий ОСОБА_7 співпрацював із окупаційними військами російської федерації та вимагаючи надати свідчення проти себе про таку співпрацю, наніс один удар долонею лівої руки в область правої частини обличчя потерпілого ОСОБА_7 , після чого останній впав на підлогу і ОСОБА_9 продовжував спричиняти йому тілесні ушкодження, при цьому наніс не менше 7-10 ударів кулаками обох рук в область тулуба. Після цього ОСОБА_9 надав вказівку ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 охороняти потерпілого ОСОБА_7 з метою позбавити останнього можливості вільно пересуватись.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати єдиний спільний злочинний умисел ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_9 , проти волі ОСОБА_7 , незаконно утримували останнього у вказаному будинку близько до 15 години 00 хвилин 08.05.2023, при цьому ОСОБА_7 не мав можливості самостійно покинути зазначене приміщення, оскільки вказані особи здійснювали його цілодобову охорону, демонструючи зброю та фізичну перевагу, що ОСОБА_7 розцінював як реальну загрозу своєму життю.

Так, він переслідуючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , в порушення гарантованих положень ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», 10.05.2023 приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 приїхали на автомобілі «Opel», з невстановленим реєстраційним номером, за кермом якого був ОСОБА_8 , за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 зайшов у будинок до потерпілого та запропонував йому сісти у вказаний автомобіль, на що останній погодився, оскільки особи, які перебували в автомобілі демонстрували зброю та фізичну перевагу, що ОСОБА_7 розцінював як реальну загрозу своєму життю. Одразу після того, як ОСОБА_7 , отримавши пропозицію від вказаних осіб сісти у вказаний автомобіль, погодився, останні, всупереч волі ОСОБА_7 почали його перевозити. Рухаючись по вул. Морпіха Санька Сергія у с. Станіслав, Херсонського району Херсонської області навпроти будинку №48 вони зупинились біля автомобіля «Daewoo Lanos», з державною реєстрацією НОМЕР_2 , в якому знаходились ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і продовжили незаконне перевезення потерпілого. Так, ОСОБА_7 перевезли на відкриту місцевість, розташовану за с. Станіслав Херсонського району Херсонської області, де ОСОБА_16 наніс ОСОБА_7 в область шиї позаду два удари прикладом невстановленого в ході досудового розслідування предмета, схожого на автомат, від чого останній відчув різкий біль в області нанесення удару та впав на коліна. Далі, ОСОБА_16 та не встановлена в ході розслідування особа взяли потерпілого під руки та потягнули до бетонної конструкції у виді заглиблення для збирання води, куди його зіштовхнули. Після цього, до бетонної конструкції, де знаходився потерпілий ОСОБА_7 , невстановлені в ході досудового розслідування особи скинули предмет, схожий на гранату, який вибухнув. Потерпілий просив припинити зазначені дії, однак не встановлені досудовим розслідуванням особи скинула ще один предмет, схожий на гранату, який також вибухнув, після цього ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 поїхали з місця вчинення злочину, а потерпілий самостійно вибрався з бетонної конструкції та вчасно звернувся за допомогою. В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , відповідно до довідки КПН «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР від 11.05.2023, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних осколкових сліпих поранень обличчя, тулуба, правої верхньої та обох нижніх кінцівок, перелом лівого скуло-орбітального комплексу та кісток носа, перелом фаланг першого пальця лівої стопи.

28.06.2023 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.06.2023 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 08.07.2023 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000724 продовжено до 3-х місяців, а саме до 12.08.2023 р.

10.07.2023 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.08.2023.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.08.2023 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000724 продовжено до п`яти місяців, а саме до 12.10.2023 р. включно.

Відповідно до п. 1 ч.1 с. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, підтверджується доказами доданими до клопотання, зокрема, протоколом допиту потерпілого, свідків, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, також підтверджується наданими слідчому судді доказами, але вона на даний час не вказує на необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , не є настільки переконливою.

При цьому слідчий суддя враховує, що дії ОСОБА_4 слідчим кваліфіковані за ч.3 ст. 146 КК України як викрадення людини, а також незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї, що спричинило тяжкі наслідки.

У той ж час, у повідомленні про підозру на даний час слідчим не вказану, у чому саме полягають ці тяжкі наслідки. Не зазначено, які саме обставини, на думку слідчого, вказують на наявність цих тяжких наслідків. Клопотання у цій частині є неконкретним та необгрунтованим. Самостійно визначати ці обставини слідчий суддя позбавлений можливості.

При цьому, слідчий суддя також враховує, що до клопотання на даний час не додані будь-які докази, які вказують на те, що потерпілому ОСОБА_7 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. Також, ОСОБА_4 досі підозра за ч.2 ст. 15 ст. 115 КК України не пред`явлена, у зв`язку із чим відсутні підстави вважати, що він є причетним до вчинення даного кримінального правопорушення.

Наразі триває досудове розслідування у кримінальному проваджені, є необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, про які зазначає слідчий у клопотанні (провести експертизи, виконати вимоги ст.290 КПК України та інші).

Враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування на теперішній час ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження наявним ризикам можливо запобігти шляхом застосування більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, - у вигляді домашнього арешту.

За такого, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 199, 309, 392-395, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід - домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_4 у певний період доби з 22.00 до 06.00 год. наступного дня залишати місце проживання: АДРЕСА_4 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду в залежності від стадії кримінального провадження (крім випадку оголошення повітряної тривоги, під час якої підозрюваний може перебувати у найближчому бомбосховищі).

Покласти на ОСОБА_4 до 09.10.2023 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Миколаївської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

ОСОБА_4 звільнити з-під варти у залі суду та покласти на нього обов`язок прибути до місця свого проживання.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Запобіжний захід - домашній арешт встановлюється до 09.10.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1