Справа № 567/1012/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю : прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчої СВ відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Острог Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: Рівненським міським судом 26.06.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, Острозьким районним судом Рівненської області 02.03.2017 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком суду від 26.06.2015 та призначено покарання у вигляді 4 роки 1 місяць позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання період затримання з 28.05.2016 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 17.05.2017, на підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.05.2016 по 17.05.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано 355 днів, 13.04.2018 Володимирецьким районним судом умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі на невідбутий строк покарання 1 рік 2 місяці 27 днів, 16.04.2019 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 3 місяці, звільненого з місць позбавлення волі 06.04.2023

встановила:

слідча звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Клопотання погоджено з прокурором та мотивовано наступним.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що будучи раніше судимим, востаннє 16.04.2019 Острозьким районним судом Рівненської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 3 місяці, та 06.04.2023 будучи звільненим з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний злочин.

Так, 31 травня 2023, близько 21:30 год. тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено, востаннє Указом Президента України №254/2023 від 01 травня 2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3057-ІХ від 02 травня 2023 року, яким продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 строком на 90 діб, ОСОБА_5 , маючи намір на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, перебуваючи в АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_7 , яка проходила по цій же вулиці, та зі спини наніс один удар в голову останньої, внаслідок чого потерпіла втратила рівновагу та впала на землю. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 наніс ще кілька ударів ногами по тілу ОСОБА_7 , після чого відкрито заволодів її майном, а саме шкіряною сумкою, в середині якої знаходилися грошові кошти в сумі 30 евро, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G5», та в подальшому покинув місце події і пішов у невідомому напрямку.

Викрадене майно ОСОБА_8 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму близько 3500 грн.

02.06.2023 ОСОБА_5 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В клопотанні зазначає, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і не буде виконувати покладених на нього обов`язків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

В судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали з підстав та доводів викладених у ньому та просять застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили. Просять застосувати щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

З витягу з кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ ВП №3 Рівненського УП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000151 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в тому, що будучи раніше судимим, на шлях виправлення та перевиховання не став, та вчинив новий умисний злочин корисливого характеру, в умовах воєнного стану при наступних обставинах.

31 травня 2023, близько 21:30 год., в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , маючи намір на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, перебуваючи в АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_7 , яка проходила по цій же вулиці, та зі спини наніс один удар в голову останньої, внаслідок чого потерпіла втратила рівновагу та впала на землю. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 наніс ще кілька ударів ногами по тілу ОСОБА_7 , після чого відкрито заволодів її майном, а саме шкіряною сумкою, в середині якої знаходилися грошові кошти в сумі 30 евро, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy G5», та в подальшому покинув місце події і пішов у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж,) вчинений повторно, поєднаній з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

01.06.2023 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було затримано.

02.06.2023 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, та, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про злочини від 01.06.2023, протоколом огляду місця події від 01.06.2023, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 01.06.2023, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 01.06.2023, протоколом огляду відеозапису від 01.06.2023, іншими матеріалами кримінального провадження, іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом положень ст. 193, 194 КПК, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органами досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, за місцем проживання його нічого не утримує, він неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, тому, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та в пошуках матеріального збагачення може покинути межі Острозької територіальної громади та Рівненської області в цілому, якщо до нього буде застосований запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, слідчий суддя вважає, що обставини кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходу, вчинив корисливий злочин насильницький злочин незадовго після звільнення з місць позбавлення волі, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, не має джерел матеріального доходу, тому існує ризик, що ОСОБА_5 буде вчиняти нові кримінальні правопорушення, в тому числі корисливого спрямування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховано, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Також слідчий суддя враховує, що будь-яких доказів можливості застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, стороною захисту не надано.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При цьому слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років і в суді доведено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від слідства та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 та бере до уваги відомості про його особу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину корисливого спрямування, який вчинений в умовах воєнного періоду, відсутність у нього роботи та власного доходу, наявність відомостей про притягнення його до кримінальної відповідальності в зв`язку з вчиненням корисливих кримінальних правопорушень, відсутність міцних соціальних зв`язків.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та вважає, що даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. В той же час, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, то підстав для визначення розміру застави в кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України

ухвалила:

клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Острог Рівненської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор", строком на шістдесят днів - до 01.08.2023.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання - з 17:30 год. 01.06.2023.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1