Житомирський апеляційний суд
Справа №281/264/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 та представника потерпілої ОСОБА_10 -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 05.04.2021 за ч. 2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні № 0000011 від 15.01.2018 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глухова Лугинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_11 засуджено ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Початок стоку відбуття покарання ОСОБА_11 вирішено рахувати з дня його фактичного затримання в порядку приведення вироку до виконання.

Вирішено частково задовольнити цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_11 та стягнути з останнього на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в розмірі 2950 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та 704 грн. 80 коп. на відшкодування судових витрат.

Вирішено долю судових витрат та речових доказів.

Відповідно до вироку, судом першої інстанції визнано доведеною винність ОСОБА_11 у вчиненні умисного заподіяння ОСОБА_9 (далі - ОСОБА_12 ) тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за таких обставин.

Близько 21 год 00 хв 13.01.2018 за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїми знайомими - ОСОБА_13 та ОСОБА_12 розпивали спиртні напої. Стужук вирішив піти в іншу кімнату будинку та ліг на ліжко. Через декілька хвилин між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виникла розмова, в ході якої вони вирішили обшукати кармани ОСОБА_11 , поки він спить. Після цього ОСОБА_12 пішов до іншої кімнати будинку для того, щоб відпочити. Почувши дану розмову між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_11 одразу пішов до кімнати кухні. В цей момент у ОСОБА_11 виник умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, будучи розлюченим, ОСОБА_11 пішов до кімнати, в якій знаходився ОСОБА_9, та спочатку наніс йому один удар долонею правої руки в область підборіддя, внаслідок чого останній впав на підлогу. Тоді ОСОБА_11 , схопив табуретку, яка стояла поруч, та нею наніс ще декілька ударів в область життєво - важливих органів - голови та грудної клітини ОСОБА_9, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, які знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті, у вигляді: синця по лівій боковій поверхні грудної клітини в проекції 4-5 ребер, розміром 4х3 см., невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; переломів ребер зліва 4,5,6,7,8,9 по лопатковій лінії, прямого та непрямого типу, з розривом пристінкової плеври, з розходженням країв перелому до 3 см., з наявністю крововиливів в навколишні м`які тканини; переломів ребер зліва 7,8,9 по середній по середній пахвинній ділянці, без розриву пристінкової плеври, з наявністю крововиливів в навколишні м`які тканини; переломів ребер зліва 6,7 по біля-хребтовій лінії, без розриву пристінкової плеври з наявністю крововиливів в навколишні м`які тканини; 3 розривів тканини селезінки в ділянці воріт; крововилив під м`які покриви голови з внутрішньої сторони в лобній ділянці; в ділянці живота дрібні пластинчасті кров`яні згортки та рідка кров у кількості біля 1,5 л., яка просякає всі петлі кишечнику, а також легкі тілесні ушкодження, що у причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться: 2 синці по передньо-внутрішній поверхні середньої частини лівого стегна, розміром до 5х3 см., невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; 3 садна в проекції правого ліктьового суглобу, розміром до 0,8х0,5 см., невизначеної форми, вкриті темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; садно біля зовнішнього кута правого ока з переходом на вулицю, розміром 4х1 см., невизначеної форми, вкрите тонкою блідо-коричневою коринкою, розташоване нижче рівня шкіри; синець в правій лобній ділянці на межі з волосистою частиною голови, розміром 3х2 см., невизначеної форми, блідо-фіолетового кольору; садно в правій тім?яно - скроневій ділянці, розміром 1,5х1 см., невизначеної форми, вкрите темно-червоними коринками, розташованими нижче рівня шкіри; крововилив під м?які покриви голови з внутрішньої сторони в лобній ділянці, розміром 4х3 см., невизначеної форми, темно-червоного кольору.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 ставить питання про скасування вироку суду та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_11 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливостей їх отримати. Просить визнати недопустимими доказами протокол огляду місця події від 14.01.2018 року, висновок СМЕ №15 від 12.03.2018 року, а також висновки експерта №236 від 15.02.20218 року, №304 від 05.03.2018 року, №54/ц від 28.02.2018 року, №55/ц від 21.02.2018 року, №234 від 01.03.2018 року, №65 від 21.03.2018 року, №1039 від 19.05.2020 року. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильну оцінку судом доказів, недоведеність винності обвинуваченого у заподіянні ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_14 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вироку суду першої інстанції без змін. Вказує про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доводи захисника та пояснення обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, міркування потерпілої, її представника та прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину є обґрунтованими, оскільки поза розумним сумнівом підтверджуються сукупністю достовірних та допустимих доказів, яким дано належну оцінку з урахуванням доводів сторони захисту щодо недопустимості окремих доказів.

Зокрема, згідно послідовних показань свідка-очевидця ОСОБА_13 під час судового розгляду та на досудовому розслідуванні під час слідчого експерименту, - ввечері 13.01.2018 за місцем проживання ОСОБА_9 у будинку АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_11 під час конфлікту з ним та ОСОБА_12 , у кімнаті, де відпочивав ОСОБА_9, вдарив останнього кулаком в обличчя, після чого схопив стільця та декілька раз сильно вдарив ним ОСОБА_9, внаслідок чого останній впав на підлогу (а. с. 25-34 т. 2).

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано достовірними вказані показання свідка-очевидця ОСОБА_13 , оскільки вони узгоджуються з сукупністю інших наведених у вироку доказів, зокрема, з висновками судово-медичних експертиз про виявлення та трупі ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді тупої травми живота та грудної клітки, що супроводжувалася множинними травмами селезінки, переломом ребер зліва та ускладнилася великою внутрішньою крововтратою, які утворилися внаслідок дії твердих тупих предметів, не менше 3-4 ударів, можливо внаслідок нанесення не менше 3-4 ударів дерев`яним табуретом, незадовго до настання смерті (а. с. 40-42, 88-89 т. 2); даними огляду місця події про виявлення частин поламаного стільця в кімнаті, де був знайдений труп ОСОБА_9 (а. с. 5-17; 44-46 т. 2).

Висновки судово-медичних імунологічних експертиз про виявлення на камуфльованих штанах потерпілого крові, що могла походити від загиблого ОСОБА_9 або свідка ОСОБА_13 , а також антигену В, що міг походити від ОСОБА_11 , а також показання свідка ОСОБА_15 про те, що вранці 14.01.2018 вона бачила у будинку загиблого ОСОБА_9 «ОСОБА_19» (свідка ОСОБА_13 ) зі слідами крові, - не спростовують правильності висновків суду першої інстанції з огляду на сукупність вищевказаних доказів та узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 під час судового розгляду про те, що під час конфлікту незадовго до побиття ОСОБА_9 обвинувачений також бив його по різним частинам тіла, внаслідок чого у нього йшла кров, після чого він підходив до ОСОБА_9, нахилявся над ним та перевіряв, чи живий останній.

Тому колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не доведено механізму можливого потрапляння крові на ОСОБА_13 та на одяг загиблого, що належним чином не перевірена версія сторони захисту про можливу причетність ОСОБА_13 до заподіяння тілесних ушкоджень, що потягли смерть ОСОБА_9 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказана версія сторони захисту не підтверджується, а версія обвинувачення про спричинення потерпілому ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_11 доведена під час судового розгляду поза розумним сумнівом.

Доводи апеляційної скарги про незаконність проведення огляду місця події від 14.01.2018 в буд. АДРЕСА_2 апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно протоколу даної слідчої дії огляд місця події, де був виявлений труп ОСОБА_9, проводився слідчим у відповідності до вимог ст. 237 КПК України після одержання виклику поліції та повідомлень інших осіб про вчинення злочину на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_9, за письмовою згодою ОСОБА_16 про проведення огляду в її житловому будинку АДРЕСА_2 , що свідчить про законність проникнення працівників правоохоронного органу до вказаного домоволодіння та виключає визнання отриманих під час огляду місця події доказів недопустимими з підстави відсутності згоди слідчого судді.

Такий висновок ґрунтується на правовому висновку, що висловлений Верховним Судом у постанові від 01.02.2018 року у справі №51-230 км 18, згідно з яким для огляду місця вчинення злочину ухвала слідчого судді не потрібна.

Оскільки місце виявлення трупа вважається місцем події, незалежно від того, де настала смерть людини, його огляд є невідкладною слідчою дією, яка не потребує попереднього дозволу слідчого судді, а тому протокол такого огляду не може бути визнаний недопустимим доказом за цієї підстави.

Показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про те, що 14.01.2018 вони не брали участь як поняті в огляді місця події - будинку АДРЕСА_2 , апеляційний суд визнає недостовірними, оскільки вони спростовуються даними протоколу огляду місця події від 14.01.2018 про участь у проведенні вказаної слідчої дії крім слідчого двох спеціалістів, потерпілої ОСОБА_16 та двох понятих - ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , що засвідчено їх власноручними підписами на кожному аркуші вказаного протоколу та відсутністю зауважень до нього (а. с. 5-7 т. 2).

При цьому колегія суддів враховує те, що свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 були допитані під час судового розгляду після спливу значного часу після події огляду місця події, свідок ОСОБА_17 під час судового розгляду також стверджувала, що її та чоловіка залучав слідчий як понятих у даному кримінальному провадженні 16 числа.

Тому не виключається, що вказані свідки зі спливом час могли забути обставини проведення слідчим огляду місця події від 14.01.2018.

Доводи захисника про те, що огляд місця події проводився без фіксування за допомогою аудіо- та відеозапису, що в свою чергу є порушенням вимог ч. 10 ст. 236 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки огляд місця події від 14.01.2018 року відбувався у відповідності до положень ст. 237 КПК України без ухвали слідчого судді, а тому його фіксування за допомогою аудіо- та відеозапису не є обов`язковим.

Доводи апелянта про те, що судово-медична експертиза трупа призначена незаконно, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 238 КПК України огляд трупа може здійснюватися одночасно з оглядом місця події, житла чи іншого володіння особи з додержанням правил цього Кодексу про огляд житла чи іншого володіння особи. Після огляду труп підлягає обов`язковому направленню для проведення судово-медичної експертизи для встановлення причини смерті.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні слідчий діяв у відповідності до вимог КПК України при винесені постанови про призначення судово - медичної експертизи.

Статтями 104-107 КПК України не передбачено зазначення у змісті протоколів та постанов номера ЄРДР, а тому підстав стверджувати, що такі протоколи та постанови належать до іншого кримінального провадження, немає.

Зі змісту висновку експерта №15 від 12.03.2018 року вбачається, що він стосується саме даного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000011.

З огляду на сукупність всіх належних, допустимих та достовірних доказів у справі суд першої інстанції обґрунтовано визнано недостовірними показання обвинуваченого про те, що він не спричиняв тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 .

Тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та підстави для скасування вироку відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Лугинського районного суду Житомирської області від 05 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 121 КК України щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді: