Справа № 201/7779/23
Провадження № 1-кс/201/2982/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника-адвоката - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погодженого із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002760 від 03.07.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказала на те, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, діючи умисно, з особистим мотивом, в умовах воєнного стану 03.07.2023 року, за допомогою власного мобільного телефону марки «Nokia», модель 5.4, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , використовуючи акаунт в соціальному месенджері «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_7 », що зареєстрований на номер мобільного зв`язку НОМЕР_3 , у особистій переписці із користувачем « ОСОБА_8 », акаунт якого зареєстрований на номер мобільного зв`язку НОМЕР_4 під псевдонімом « ОСОБА_9 », та належить представнику незаконних збройних формувань так званого « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_10 , надавав останньому допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань утворених відповідно до законів України, шляхом передачі інформації, про розташування останніх на території м. Краматорськ Донецької області, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами, а саме: 03.07.2023 року о 09 годині 24, 27 хвилин, про розташування військовослужбовців Збройних Сил України у ІНФОРМАЦІЯ_6 (колишня ІНФОРМАЦІЯ_5) за адресою: АДРЕСА_2 за географічними координатами ІНФОРМАЦІЯ_7 ; 03.07.2023 року о 09 годині 24, 27 хвилин, про розташування військовослужбовців Збройних Сил України у Комунальному позашкільному навчальному закладі « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за адресою: АДРЕСА_3 за географічними координатами ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Зазначені дії ОСОБА_4 здійснював з метою надання допомоги збройним формуванням держави-агресора в ідентифікації на місцевості та веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у державній зраді, тобто у наданні збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

По даному факту 03 липня 2023 року були внесені відомості до ЄРДР за №0002760, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

03 липня 2023 року ОСОБА_4 затримано, в порядку ст. 208, 615 КПК України.

04 липня 2023 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу, стосовно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, не має постійного місця проживання у м. Дніпрі, у зв`язку з чим, може переховуватись від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість підозри. Також, зазначив, що підозрюваний має на утриманні сліпу доньку, напівсліпу дружину, психічно хворого брата дружини, у зв`язку з чим просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника та посилався на необґрунтованість ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не може впливати на свідків, а також просив застосувати запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із станом здоров`я.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

З матеріалів клопотання встановлено, що 03.07.2023 року були внесені відомості до ЄРДР за №0002760, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

03 липня 2023 року ОСОБА_4 затримано, в порядку ст. 208, 615 КПК України.

04 липня 2023 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри, щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03 липня 2023 року; протокол огляду речей від 03 липня 2023 року; протокол огляду інтернет-сайту від 03 липня 2023 року; протокол допиту підозрюваного від 04 липня 2023 року, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання, щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеними є ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , не має постійного місця проживання у м. Дніпрі, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, що може бути обґрунтованим ризиком його переховування від слідства і суду, з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного пунктом 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування.

В той же час, прокурором доведено і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, вчинив вказане діяння у період дії воєнного стану, не має постійного місця проживання, роботи і міцних соціальних зав`язків у м. Дніпрі, де здійснюється досудове розслідування, тож, з урахуванням встановлених вище ризиків, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього, процесуальним законом, обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним, ОСОБА_4 , процесуальних обов`язків, під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Крім того, оцінюючи посилання сторони захисту на стан здоров`я підозрюваного, а також беручи до уваги, що останній має на утриманні сліпу доньку, напівсліпу дружину, психічно хворого брата дружини, слідчий суддя не може взяти зазначені факти до уваги, як підставу неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жодних документів на підтвердження неможливості перебування підозрюваного, ОСОБА_4 в умовах ізоляції від суспільства, стороною захисту суду не надано.

Згідно абзацу третього ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погодженого із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком дії до 31 серпня 2023 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 31 серпня 2023 року.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 16.40 годині 07 липня 2023 року.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1