Справа № № 585/1366/22
Номер провадження 1-в/585/15/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

11 липня 2023 року м.Ромни

Роменськийміськрайонний суд Сумськоїобластіускладі:

ГоловуючогосуддіОСОБА_1за участю прокурора - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання згідно ч.5 ст. 72 КК України у редакції Закону України №838 - VIII від 26.11.2015 року,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання згідно ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838 - VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Таку заяву засуджений обґрунтовує тим, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 року його було засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, однак не було враховано що він утримувався у СІЗО - строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У судовому засіданні захисник засудженого наполягав на задоволенні клопотання з підстав, викладених у ньому.

Прокурор у судовому засіданні вважала, що клопотання не обґрунтоване та не підлягає задоволенню.

Засуджений ОСОБА_5 для проведення судового розгляду у режимі відео конференції, з приміщення РВК- №56 не з`явився, за повідомленням представника установи останній відмовився прибувати до зали відеоконференцзв`язку, будь-яких інших заяв до суду не подавав, таким чином реалізувавши своє право на участь у судовому розгляді на власний розсуд, що не суперечить вимогам ст.ст. 22, 26 КПК України.

Враховуючи наведене суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності засудженого, з участю його захисника, який мав із засудженим конфіденційне побачення у РВК №56, узгодив із ним правову позицію за поданим клопотанням, знайомий з матеріалами клопотання та особової справи.

Суд, заслухавши захисника засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15 грудня 2017 року з моменту фактичного затримання до 08 червня 2018 року. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 15 грудня 2017 року.

Згідно розпорядження вказаний вирок набрав законної сили 10 липня 2018 року.

Так, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.

Відповідно до ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

У той же час, при вивченні матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 у їх сукупності судом не було встановлено підстав для зарахування засудженому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за нормами ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), оскільки така норма припинила свою дію 20.06.2017 року, однак засуджений до вказаної дати під вартою не утримувався, був засуджений за злочин, що вчинено 15.12.2017 року, а тому дія вказаного закону на останнього не розповсюджується.

Так, у п.п. 2 п. 10 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних «Узагальнення судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків» від 01.04.2017 вказано, що до питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку належать питання про зарахування строку тримання особи підвартою в строк відбування покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущена неточність при його обчисленні.

Відповідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є одною з основних засад судочинства. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Вбачається, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.06.2018 року ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15 грудня 2017 року з моменту фактичного затримання до 08 червня 2018 року. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 15 грудня 2017 року.

Вказаний вирок набрав законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувався.

При цьому, суд першої інстанції в порядку, передбаченому ст. ст. 537, 539 КПК України, не може переглядати інше рішення суду (ухвалу), коли вирішує питання в порядку виконання вироку, тому не може вважатися компетентним судом, який може змінити рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Згідно з кримінальним процесуальним законодавством, суд першої інстанції, в порядку виконання вироку, не наділений повноваженнями зараховувати засудженому строк попереднього ув`язнення у строк покарання, якщо це питання вже однозначно та чітко вирішено судом і таке рішення набрало законної сили.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України №838 - VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання згідно ч.5 ст. 72 КК України у редакції Закону України №838 - VIII від 26.11.2015 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумськогоапеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня їїпроголошення, шляхом подачіапеляційноїскарги через Роменськийміськрайонний суд Сумськоїобласті, а для особи, яка тримаєтьсяпідвартою - з моменту врученнякопії судового рішення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1