Справа № 502/590/18
УХВАЛА

14 червня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду

клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акта

у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000071 від 04.02.2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ході підготовчого провадження в судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

В обґрунтування клопотання обвинувачений вказав, що обвинувальний акт в порушення вимог ст. 291, ч. 4 ст. 110 КПК України містить відомості про його попередні судимості, що має бути виключено з обвинувального акта. Крім того, обвинувальний акт містить у формулюванні обвинувачення вказівку на викрадення ним у потерпілої гаманця з грошима в сумі 3000 гривень, що не узгоджується з повідомленою йому підозрою. Копію відповідного обвинувального акта він отримав від процесуального керівника - прокурора ОСОБА_6 . Відповідаючи на питання обвинувачений вказав, що не отримував копію обвинувального акта від 31.03.2018 р., у якому формулювання обвинувачення не містить інформацію про викрадення гаманця з грошима потерпілої.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акта.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти повернення обвинувального акта.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками та проаналізувавши відповідні положення законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до положень п. п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити: анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, формулювання обвинувачення має бути конкретним, тобто в ньому повинно бути детально описано місце вчинення кримінального правопорушення, час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність), які були скоєні обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення (форма вини, мотив, мета) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, так як зазначені обставини, відповідно до положень ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При пред`явленні обвинувачення ОСОБА_4 вказані положення КПК дотримані, оскільки висунуте йому обвинувачення містить описання часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, ознаки його суб`єктивної сторони та інші відомості, які мають значення для кримінального провадження.

Посилання обвинуваченого на те, що повідомлення про підозру не містить відомостей про викрадення гаманця з грошима потерпілої, на відміну від обвинувального акта, не узгоджуються з обвинувальним актом, направленим прокурором до суду, оскільки в ньому міститься твердження лише про факт викрадення обвинуваченим належної потерпілій ОСОБА_7 ікони.

Реєстр матеріалів досудового розслідування, доданий до вказаного обвинувального акта, містить відомості про його складання 31.03.2018 р., що узгоджується з датою, вказаною на самому обвинувальному акті.

А враховуючи, що згідно відповідного Реєстру доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_4 , було надано 31.03.2018 р., суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не могло бути складено раніше, ніж надання відповідного доступу, тобто 30.03.2018 р., як зазначено в копії обвинувального акта, наданій суду обвинуваченим / Т. І , а.к.п. 23-23/.

Крім того, додана до обвинувального акта від 31.03.2018 р. розписка підтверджує факт надання ОСОБА_4 копії відповідного обвинувального акта.

Тому суд приходить до висновку, що вимоги ст. 291 КПК України були дотримані, а перевірку доводів клопотання обвинуваченого про помилкове зазначення в обвинувальному актів відомостей про його попередні судимості суд може здійснити лише за наслідками судового розгляду в якому будуть досліджені матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та оскарженню окремо від вироку суду не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1