Справа № 308/8374/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/647/22 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.10.2022.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання вмотивоване тим, що він засуджений до позбавлення волі, наразі знаходиться в Закарпатській УВП № 9 і на час звернення з клопотанням до суду відбув більше трьох років, а тому просить застосувати до нього вимоги, передбачені Законом України, та звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В ухвалі суду вказується на те, що на час розгляду судом клопотання ОСОБА_6 фактично відбув необхідну частину строку покарання, однак в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_6 відсутні будь-які відомості про застосування до нього заходів заохочення та дані на підтвердження того, що такий залучався до суспільно-корисних робіт, відзначився сумлінною поведінкою чи яким-небудь іншим чином довів своє виправлення. У ході судового розгляду клопотання таких відомостей судом також не встановлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала суду від 31.10.2022 є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що він фактично відбув 2/3 терміну покарання, що дає йому право на умовно-дострокове звільнення. Додатково зазначає, що він позитивно характеризується, має поганий стан здоров`я, хворіє на туберкульоз, є людиною похилого віку, попередня судимість погашена.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_6 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги засудженому ОСОБА_6 направлене відповідно до вимог законодавства; заяву про відкладення розгляду апеляційної скарги та відомостей про поважність причин неприбуття у судове засідання засуджений не подавав; прокурор не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має з таких підстав.

-2-

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.08.2020 ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.05.2019, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 (два) роки, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладення обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

11.08.2020 вироком Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 0 4(чотири) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеним вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.09.2019, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.

Даний вирок від 11.08.2020 набрав законної сили 13.05.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання складається з двох обов`язкових елементів: а) доведення засудженим свого виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України); б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 3 ст. 81 КК України).

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно - технічного навчання; придбанням спеціальності; поведінкою в побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від уживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним дотриманням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинні враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

-3-

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 хоча фактично і відбув необхідну частину строку покарання, однак в матеріалах особової справи відсутні дані на підтвердження того, що такий залучався до суспільно-корисних робіт, відзначився сумлінною поведінкою чи яким-небудь іншим чином довів своє виправлення.

Однією з обов`язкових умов для умовно-дострокового звільнення засудженого є доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Відомості щодо наявності у засудженого ОСОБА_6 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці в матеріалах особової справи відсутні. При цьому відомості, які містяться в особовій справі засудженого, також не дають можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Тобто, сукупність даних про особу засудженого ОСОБА_6 за період відбування ним покарання беззаперечно не свідчать про його усталену сумлінну поведінку і, відповідно доведення його виправлення.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу відбування покарання.

При цьому колегія суддів приймає до уваги поведінку засудженого під час відбуття покарання, відсутність даних про працевлаштованість, посередню характеристику по місцю відбування покарання, що свідчить про те, що засуджений не довів, що його поведінка є стабільно позитивною та активною, а отже і не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Посилання засудженого ОСОБА_6 на те, що він позитивно характеризувався по місцю проживання, хворіє на туберкульоз, колегією суддів визнаються такими, що не спроможні спростувати висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України.

Отже, ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, висновок суду про те, що до засудженого ОСОБА_6 не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, належним чином обґрунтований, тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає, оскільки на даний час відсутні достатні відомості, які б свідчили про дійсне виправлення засудженого ОСОБА_6 , які б слугували підставою для його умовно-дострокового звільнення.

-4-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.10.2022, щодо нього,- без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді