Номер провадження:1-кп/521/1726/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року м. Одеса

Малиновського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ( у режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 02.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИЛАВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 04.09.2023 року.

Прокурор під час судового засідання заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.

Підстави для розгляду клопотання одноособово головуючим.

Питання проведення розгляду одноособово головуючим відбувається на підставі ч. 6 ст. 615 КПК, відповідно до якої: у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому КПК порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Відповідна норма закону надає право суду у випадку не можливості проведення засідання в порядку передбаченому КПК, тобто в тому числі повним складом суду, вважати строк тримання під вартою особи продовженням до вирішення такого питання відповідно до встановленого порядку.

Суд не зміг зібратись колегіальним складом, оскільки деякі члени колегії перебувають у відпустці та зайняті в іншому процессі, у зв`язку з чим, головуючий застосував вищезазначену норму закону, провів аналогію з ч.3 ст.331 КПК України, та вирішив розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою у даному кримінальному провадженні одноособово.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вислухавши думку сторін, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити з наступних підстав.

Під час судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.ст.177, 183 зазначеного Кодексу, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який може бути застосований лише до підозрюваного чи обвинуваченого у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний чи обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі ст.ст.2,9 наведеного Кодексу, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності і в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 177 КК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Втім, ст.178 зазначеного Кодексу передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 років до довічного позбавлення волі, з конфіскацію майна. За своєю правовою природою та об`єктом спрямування злочин направлений проти основ національної безпеки України. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності цього злочину.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від суду, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, направлене на знищення речей і документів, що мають значення для досудового розслідування, погрози або насильство відносно свідків у кримінальному провадженні, маючи на меті уникнути кримінальної відповідальності, та опинившись на волі продовжить вчиняти діяння на шкоду суверенітетові територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України ( оскільки співпрацював з окупаційною владою), що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1 ,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 хоча і має постійне зареєстроване місце проживання у м. Херсон, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте не працює, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацію майна, що дає обґрунтовані підстави вважати, що встановлені ризики є обгрунтованими.

Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, або можливості зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Приймаючи до уваги викладені підстави та наведені й встановлені в судовому засіданні ризики, обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.111 КК України, суд приходить до висновку, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_5 не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

При цьому, відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 197, 217, 314-316, 331, 369-372, 392, КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, до 06.10.2023 р. включно.

Не визначати розмір застави.

Копію ухвали направити в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1