УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 572/977/21

13 червня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000842 від 20 листопада 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває виділене кримінальне провадження №0000842 щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України .

Прокурор ОСОБА_4 подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, крім цього, сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків, якими обґрунтовується запропонований запобіжних захід, а саме: ризик переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор зазначає, що тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, є вагомим психологічним фактором, який може вплинути на обвинуваченого, просить врахувати репутацію обвинуваченого, слабкість соціальних зв`язків, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання та просив суд його задоволити з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд не продовжувати строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а обрати йому інший запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного браслету.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу та вважає, що можливо застосувати інший вид запобіжного заходу, а саме цілодобовий домашній арешт із застосування електронного засобу контролю.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні висловила позицію щодо застосування запобіжного заходу на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, керуючись ст.ст.176-183 КПК України приходить до наступних висновків.

Так судом встановлено, що ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2022 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Костопільського районного суду від 09.05.2023 щодо ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, до 07.07.2023 року, без визначення розміру застави, судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України підтверджується доказами, на які посилається сторона обвинувачення.

Злочин, який інкримінується обвинуваченому відноситься до особливо тяжких злочинів.

На підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором зазначено, що ОСОБА_3 має слабкі соціальні зв`язки по місцю постійного проживання, а також про можливість впливу ними на свідків та потерпілих, крім цього, на можливість переховуватись від суду.

Суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому судом враховується тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому та термін покарання, який може бути призначено останньому за наявності доведення його вини, що може бути підставою для наявності у нього об`єктивного наміру переховуватись від суду або вчинення інших дій, спрямованих на уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, на даній стадії судового провадження не допитані потерпілі (які є особами похилого віку), а також свідки, через що існує ризик незаконного впливу на вказаних осіб обвинуваченими.

Суд вважає, що клопотання прокурора щодо обвинуваченого відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Крім цього, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконного впливу на свідків та потерпілих, які не допитані судом на даній стадії судового провадження; наявність обґрунтованого ризику, наведеного прокурором можливість переховуватись від слідства та суду, з урахуванням тяжкості злочину, який інкримінується обвинуваченому, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Суд, враховуючи, що обставини по справі унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, аніж запропонованого прокурором, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, або для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, встановлені обставини виправдовують подальше утримання ОСОБА_3 під вартою та доводять відсутність підстав для застосування зазначеного стороною захисту запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього раешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд також не вбачає можливості застосувати заставу, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Згідно ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196,197 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 11 серпня 2023 року (включно), без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1