Справа № 308/4618/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/199/23 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2023.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби без застосування електронного засобу контролю на строк до 19.05.2023, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, відомості про яке 04.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015.

Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_6 на період дії запобіжного заходу покладенообов`язки:прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не залишати місце постійного фактичного проживання - АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 21 по 07 год, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає Ужгородський район Закарпатська область; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Клопотання слідчий обґрунтував тим, що СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000015, за ч. 1 ст. 161 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, в ніч на 24.12.2022 ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні

-2-

наслідки та бажаючи настання цих наслідків, перебуваючи за адресою м. Ужгород, пл. Театральна, використовуючи балончик з краскою наніс на стіні надписи наступного змісту: «Убивай жидов», «Смерть жидам», «Жиды нас убивают», «Жиды нахуй с Украины», після чого з міста пригоди зник у невідомому напрямку.

З урахуванням об`єктивного змісту текстових повідомлень нанесених ОСОБА_6 на стіні за адресою м. Ужгород, пл. Театральна, 1, семантики змістоутворюючої лексеми «жид», використаної для номінації осіб єврейської національної групи, яка, відповідно до українських лексикографічних джерел, має негативне емоційно-оцінне забарвлення («образлива назва євреїв») та є відображенням образливих повідомлень на адресу єврейської національної групи загалом, зважаючи на побудову граматичних конструкцій за принципом бінарної опозиції «ми/вони», «свої/чужі», де «ми/свої» - представники української нації, «вони/чужі» - представники єврейської нації, дії яких мають деструктивний характер відносно українців, а також закликів та спонукань, спрямованих на позбавлення українського суспільства євреїв, дають підстави стверджувати, що надані на дослідження лексичні конструкції мають ксенофобську риторику та дискредитаційний характер, не приховують наміру автора повідомлень образити, принизити, викликати негативні асоціації відносно представників єврейської національності, а отже зміст текстових повідомлень продукує формування спотвореного уявлення про єврейську націю загалом, хибне, викривлене уявлення про ідеологічну спрямованість та у загальному контексті сприяє нагнітанню в українському суспільстві ненависті до представників даної національної групи.

Зважаючи на уживання в текстових повідомленнях «Убивай жидов», «Смерть жидам», «Жиды нас убивают», «Жиды нахуй с Украины» принизливих характеристик, негативних установок стосовно представників єврейської національної групи та схвалення застосування насилля відносно них, є підстави для висновку про те, що нанесені ОСОБА_6 тексти на стіні за адресою АДРЕСА_2 , спрямовані на переконання масового адресата у необхідності не тільки негативного, ворожого, агресивного ставлення до представників єврейської національної групи та вигнання за межі України за етнічним принципом, а й радикальних дій насильницького характеру, що є відображенням проголошення насильства і жорстокості відносно представників єврейської національної групи, приниження національної честі і гідності осіб єврейської національності, розпалювання національної ворожнечі та ненависті.

24.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

Необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, незаконно впливатиме на свідків у кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного є виправданим та необхідним.

Частково задовольняючи клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вказала на те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, яке є нетяжким злочином. Також, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, у даному кримінальному

-3-

провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, для зміни їх показів на його користь. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів сторонами кримінального провадження, оцінила у сукупності всі обставини, зокрема і дані про особу підозрюваного, таприйшла до висновку, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому застосувала запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби без застосування електронного засобу контролю, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених абзацом 1 частини 5 статті 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Ужгородської окружної прокуратури просить скасувати ухвалу слідчого судді від 26.03.2023 та постановити нову ухвалу про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту . Вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Слідчий суддя не врахувала наявність ризиків, які містять достатні підстави для застосування саме цього запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 3 років, що свідчить про наявність ризиків переховування ОСОБА_6 від слідства та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді щодо ОСОБА_6 відповідає в повній мірі.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке 04.01.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000015, за ч. 1 ст. 161 КК України.

-4-

24.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України.

26.03.2023 ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби без застосування засобів електронного контролю.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей, чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків зазначених у ст. 177 КПК України, ураховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

За приписами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання при обранні запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясувала питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого, підстав для застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених ст. 177 КПК України, і прийшла до обґрунтованого висновку про те, що до підозрюваного ОСОБА_6 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт в певний період доби без застосування електронних засобів контролю.

-5-

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких слідчий суддя не задовольнила клопотання слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий у клопотанні, прокурор в суді першої інстанції в повному обсязі не довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу.

Дослідивши матеріали судового провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя правильно встановила, що достатніх підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, з огляду на недоведеність ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Натомість, обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 свідчать проте, що зазначені ризики нічим не підтверджені, а одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, не може вважатись виключною підставою для попереднього ув`язнення підозрюваного.

За таких обставин слідчий суддя дійшла правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у виді домашнього арешту, є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

На підтвердження вказаних висновків, на думку колегії суддів, свідчить і відсутність в матеріалах провадження будь-яких даних про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , яка б перешкоджала досудовому розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні щодо нього.

До того ж слідчий суддя також поклала на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; не залишати місце постійного фактичного проживання - АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 21 по 07 год, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає Ужгородський район Закарпатська область; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати щодо ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ОСОБА_6 певних ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд, урахувавши мету й підстави застосування запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри та доказів причетності ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, його тяжкість, конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу підозрюваного, приходить до висновку, що запобіжний захід у ви домашнього арешту в нічний час зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та виконанню покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

-6-

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні № 7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді, не дають апеляційному суду підстав для скасування оскаржуваної ухвали від 26.03.2023, оскільки при прийнятті рішення слідчим суддею були враховані всі обставини, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід, який на думку колегії суддів співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким не має.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не доведено необхідності обмеження права ОСОБА_6 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби без застосування електронних засобів контролю без змін.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2023, щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді