Провадження № 11-кп/824/4892/2023 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

05 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 15 жовтня 2023 року включно.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахувавши обставини, передбачені ст. 178 КПК України, узяв до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 15 років позбавлення волі, характер та обставини вчинення інкримінованого йому злочину, який вчинено військовослужбовцем в умовах воєнного стану та дійшов висновку щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник подалаапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що дія попередньої ухвали про тримання ОСОБА_7 під вартою була визначена до 19 серпня 2023 року, втім прокурор звернувся із клопотанням 17 серпня 2023 року, що на переконання захисту, є самостійною підставою для відмови в задоволенні такого клопотання, однак суд безпідставно залишив цю обставину поза увагою.

Також захисник вказує, що вказані судом ризики є малоймовірними, оскільки об`єм слідчих та процесуальних дій вже виконаний в повному обсязі, що само по собі робить неможливими будь-які намагання перешкоджання встановленню істини по справі з боку ОСОБА_7 , який до того ж не заперечує своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, визнав цивільні позови, заявлені цивільними позивачами. Крім того, апелянт вказує, що ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Заслухавши думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Отже доводи апеляційної скарги захисника про те, що під вартою дія попередньої ухвали про тримання ОСОБА_7 під вартою була визначена до 19 серпня 2023 року, втім прокурор звернувся із клопотанням 17 серпня 2023 року, є безпідставними оскільки судом було розглянуто питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, як це передбачено законодавством.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції були заслухані пояснення прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення даного питання, врахував те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 15 років позбавлення волі, характер та обставини вчинення інкримінованого йому злочину, який вчинено військовослужбовцем в умовах воєнного стану та спричинив загибель людини, та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинуваченийможе переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення,

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.

Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Питання щодо продовження строків тримання під вартою розглядалось судом в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, та з матеріалів провадження вбачається, що при продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого суд першої інстанції врахував існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання обвинуваченого під вартою.

На думку колегії суддів, обставини, які зазначені захисником в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також, на переконання колегії суддів, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід, у тому числі домашній арешт, як про це просить захисник, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя