Справа № 646/2941/23
№ провадження 1-кс/646/983/2023
УХВАЛА

26.06.2023 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851 від 14.10.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

22.06.2023 року в провадження слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про накладення арешту на майно, в обґрунтування якого прокурор зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у колабораційній діяльності, а саме у вчиненні дій, спрямованих на провадження господарської діяльності, у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 111-1 КК України. 20.06.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000851 від 14.10.2022 року. В ході проведення досудового розслідування, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 336332070 встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є власником нерухомого майна, а саме: гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 144, 2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3051287, який на підставі договору дарування № 2881, 10.11.2008 року, на праві приватній спільній частковій власності (частка власності 21/100), належний ОСОБА_4 ; квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 60,9 кв.м., житлова площа 43,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18597829, яка на праві приватної власності (1/1), на підставі договору купівлі-продажу № 2-1961, належна ОСОБА_4 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Захисником ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 26.06.2023 року за вх. № 14040 подані заперечення на клопотання про арешт майна, в яких вказано, що підозрюваний та його захисник заперечують проти накладення арешту на вказане майно, посилаючись на те, що прокурором не зазначено мотиви для необхідності накладення арешту на вказане майно, не доведено ризики, передбачені ст. 170 КПК України, а також не запропоновано застосувати менш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000851 від 14.10.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В той же час на сторону обвинувачення законодавцем покладено обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчий суддя дійшов висновків про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, який у випадку доведення винуватості у вчиненні вказаного злочину може понести в силу закону цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, а також наявність підстав вважати, що незастосування обмежень до відчуження та розпорядження майном, що перебуває у власності підозрюваного, може призвести до вжиття підозрюваним заходів для приховування належного йому майна, його втрати та передачі третім особам, тощо, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

У той же час, слід зауважити, що порушення речових прав не можуть перешкоджати досягненню цілей й завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві власності, необхідність накладення якого обґрунтовано обумовлена потребою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та запобігання можливості його відчуження чи передання на користь третіх осіб, з метою приховування, що виправдовує таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження.

В той же час, розглядаючи клопотання про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий суддя не встановлює остаточний розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів врахувати заявлений стороною обвинувачення можливий розмір шкоди та перевірити співмірність обмеження майнових прав підозрюваного розміру шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Враховуючи мету накладення арешту на майно, правову підставу, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що на майно необхідно накласти арешт.

Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства під час розгляду питання про арешт майна, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги».

Частина 4 ст. 173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві власності, саме шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження вказаним майном, з метою запобігання можливості підозрюваного його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки такі ризики не є вочевидь необґрунтованими.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Поряд з цим слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, а тому відповідні обмеження є розумними і співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження та, з урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Таким чином всі обставини, проаналізовані в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно в цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав. За наведених обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851 від 14.10.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження таким майном, а саме:

- 21/100 частини гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 144, 2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3051287, який на підставі договору дарування № 2881, 10.11.2008 року на праві приватній спільній частковій власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 60,9 кв.м., житлова площа- 43,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18597829, яка на праві приватної власності (1/1), на підставі договору купівлі-продажу № 2-1961, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що згідно зі ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1