Справа №463/4147/23
Провадження №1-кс/463/3579/23
У Х В А Л А

про повернення скарги

25 травня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

25.05.2023 року скаржник - командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Грузд звернувся до слідчого судді зі скаргою, яку скерував на адресу суду засобами поштового зв`язку 21.05.2023 року, на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 .

Зі скарги та долучених до неї документів вбачається, що скаржник звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, із матеріалами службового розслідування щодо вчинення військовослужбовцем ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. В передбачений ст.214 КПК України строк відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були, на підтвердження чого скаржник 13.04.2023 року отримав лист №12-21-10180вих-23 від 23.03.2023 року, за підписом слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 , згідно якого у внесенні відомостей до ЄРДР відмовлено. У зв`язку із цим звернувся до суду з відповідною скаргою.

Оглянувши матеріали скарги вважаю, що такі слід повернути скаржнику з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Аналіз вказаних положень законодавства з урахуванням позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, висловленої «Узагальненнях «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року свідчить про те, що обчислення десятиденного строку для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

З огляду на те, що про вчинену ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, оскаржувану бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР скаржник дізнався 13.04.2023 року, про що зазначає сам скаржник у поданій скарзі та свідчить відмітка на листі-відповіді №12-21-10180вих-23 від 23.03.2023 року, а зі скаргою до суду звернувся лише 25.05.2023 року (здав на пошту 21.05.2023 року), тобто з пропуском встановленого законодавством 10-денного строку на звернення до суду із скаргою. Про поновлення пропущеного строку на звернення до слідчого судді із скаргою із зазначенням поважності причин пропуску такого скаржник клопотань не заявляв.

Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка немає права подавати скаргу.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

З представлених матеріалів скарги вбачається, що до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення зверталася військова частина НОМЕР_1 , в особі командира Р. Грузд, і відповідно набуло статусу заявника.

Положеннями статті 60 КПК України, яка регулює питання правового статусу особи заявника у кримінальному провадженні, не врегульовано питання представництва інтересів заявника у кримінальному провадженні.

Хоча ст. 60 КПК передбачає, що заявником може бути юридична особа, вона не містить указівки на те, хто і на підставі яких документів може бути визнаний представником такої юридичної особи.

Системний аналіз інших положень КПК (зокрема, статей 63, 64-1, 64-2) указує, що законодавець послідовно висуває уніфіковані вимоги щодо представництва юридичної особи, коли остання є іншим учасником кримінального провадження (зокрема, цивільним позивачем, цивільним відповідачем; юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження; третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт).

Зокрема, представляти юридичну особу може: (1) особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; (2) керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; (3) працівник юридичної особи за довіреністю.

При цьому повноваження представника юридичної особи підтверджуються: (1)документами, передбаченими ст. 50 КПК, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; (2) копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; (3) довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

Виходячи з наведеного, а також із загальних засад кримінального провадження, є підстави стверджувати про те, що представником юридичної особи, яка є заявником, можуть бути ті ж самі суб`єкти, що визначені в статтях 63, 64-1, 64-2 КПК, які на підтвердження своїх повноважень мають подати відповідні документи зазначені у вказаних нормах процесуального закону.

Вказана вище позиція щодо тлумачення положень КПК України про представництво інтересів заявника у кримінальному провадженні була висловлена Касаційним кримінальним судом Верховного Суду в постанові від 25 травня 2022 року у справі № 185/8331/21, провадження № 51-5492км21.

Як вбачається з матеріалів скарги, така від імені військової частини НОМЕР_1 підписана командиром Р. Грузд, однак до скарги не долучено жодних документів на підтвердження того, що Р. Грузд є командиром військової частини НОМЕР_1 , та відповідно наявності повноважень на звернення до суду з відповідною скаргою.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись ст.ст. 214,303,304 КПК України, суд, -

постановив:

Скаргу командира військової частини НОМЕР_1 Р. Грузд на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 - повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє його права повторно звернутися до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені статтею 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1