справа № 361/1099/23
провадження № 1-кп/361/788/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000427 від 09.10.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чоповичі Малинського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, працюючого водієм КП «Київський метрополітен», одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України

ВСТАНОВИВ:

08.10.2022 близько 22 години 50 хвилин водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справим автомобілем «Toyota Land Cruiser Prado 120» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги вул. Окружної зі сторони с. Залісся в напрямку вул. Б. Хмельницького в межах с. Богданівка Броварського району Київської області.

В цей час на проїзну частину дороги вул. Окружної в с. Богданівка Броварського району Київської області, в невстановленому для переходу місці зліва направо по ходу руху автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 120» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетинала пішохід ОСОБА_8 з порушенням вимог пунктів Правил дорожнього руху в яких вказано :

-п. 4.4: у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні використовувати світлоповертальні елементи (стрічку, наклейку, жилет тощо) або бути в одязі, який має світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху;

-п. 4.7: пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч;

-п. 4.8: якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки;

- п. 4.14: Пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження;

д) рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку.

Внаслідок порушення пунктів 4.4, 4.7, 4.8 та 4.14 Правил дорожнього руху з боку пішохода ОСОБА_8 на відстані близько 400 м від АЗС «Авантаж7» в с. Богданівка Броварського району Київської області автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 120» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 скоїв наїзд на ОСОБА_8 , яка в результаті дорожньо-транспортної пригоди від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.

Після скоєння наїзду ОСОБА_5 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, допустивши порушення вимог пункту 2.10 «а», «б», «г», «д» та «е» Правил дорожнього руху, а саме :

2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_5 виявилися в тому, що він, маючи об`єктивну змогу усвідомити, що вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_8 опинилася в небезпечному для життя стані та позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний та небезпечний для життя стан, достеменно знаючи, що після наїзду потерпіла отримала тілесні ушкодження та залишилася на проїзній частині, маючи можливість викликати швидку медичну допомогу та повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, будучи зобов`язаним надати допомогу та піклуватись про потерпілу, яка перебуває в безпорадному стані, в результаті отриманих тілесних ушкоджень та яку він сам поставив в небезпечний для життя стан, свідомо порушуючи вимоги пункту 2.10. підпункти «а», «б», «г», «д» та «е» Правил дорожнього руху, не зупиняючись, зник з місця ДТП в невідомому напрямку, залишивши без допомоги потерпілу ОСОБА_8 в небезпечному для життя стані.

Внаслідок подій, що мали місце 08.10.2022 ОСОБА_8 отримала несумісні з життям тілесні ушкодження, тому в разі надання своєчасної, кваліфікованої медичної допомоги потерпілій, неможливо було б запобігти настанню її смерті.

Смерть ОСОБА_8 настала від численних переломів кісток скелета з пошкодженням внутрішніх органів.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному діянні визнав повністю, щиросердно розкаявся та засудив вчинене і, будучи допитаним в судовому засіданні, детально розповів про встановлені вище обставини скоєного кримінального правопорушення. Зазначив, що 08.10.2022 близько 22 години йому зателефонував батько дружини та попросив терміново привезти йому ліки, так як він являється хворою людиною і в той час себе дуже погано почував. Рухаючись біля с. Залісся в бік с. Богданівка перед автомобілем раптово виникла постать людини, почів удар, однак, будучи в шоковому стані злякався та поїхав з місця події. Від`їхавши на деяку відставнь зупинився, обдумав все, зрозумів, що збив людину, тому вирішив повернутися на місце ДТП, щоб надати допомогу в разі необхідності. Коли приїхав на місце події там вже були люди, приїхала швидка медична допомога, йому повідомили, що людина загинула. ОСОБА_5 відразу повідомив, що це він збив людину і чекав на місці події приїзду поліції. Не ухилявся від огляду на стан сп`яніння, повідомив, що випив ввечері дві пляшки пива, всіляко сприяв в розкритті скоєного правопорушення. Також зазначив, що на тій ділянці дороги не було пішохідного переходу, це звичайна між селами дорога, жінка, яку він збив, була в темній одежі, тому ОСОБА_5 навіть не відразу зрозумів, що збив саме людину. Крім того додав, що щиро кається, шкодує, що так трапилося, відшкодував завдану потерпілій і матеріальну і моральну шкоду та просить суд його суворо не карати, так як на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина.

Потерпіла ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце проведення судового розгляду в судові засідання не з`являлася.

Згідно поданих в судовому засіданні стороною захисту розписок потерпіла ОСОБА_9 підтвердила повне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 08.10.2022, в результаті якої загинула її матір ОСОБА_8 , претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має, при призначенні покарання клопотатиме про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Переконавшись у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджуються з кваліфікацією вчиненого діяння, а прокурор, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Відповідно, вина ОСОБА_5 у скоєному доведена повністю, а його умисні дії, що виразилися в завідомому залишенні без допомоги ОСОБА_8 , яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якій він мав змогу надати допомогу, та яку він сам поставив в небезпечний для життя стан, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 135 КК України.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 135 КК, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, то ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю). Вольовий момент вчинення злочину, передбаченого ст. 135 КК, полягає у небажанні суб`єкта злочину надати допомогу безпорадній особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Мотиви вчинення цього злочину можуть бути різними (прагнення уникнути кримінальної відповідальності, небажання обтяжувати себе, байдуже ставлення до долі іншої людини, егоїзм, небажання допомогти через брак часу, неприязнь до потерпілого, легкодухість, ревнощі, помста тощо), але на кваліфікацію вони не впливають. Для кваліфікації за цим законом не має значення, чи відвернула би надана винною особою допомога завдання шкоди життю або здоров'ю особи. Навіть у випадках, коли через несумісну з життям травму будь-яка допомога не була здатна відвернути смерть людини, особа, яка залишила потерпілого в небезпеці, має нести відповідальність за ст. 135 КК, така позиція зазначена у постанові Верховного суду від 10.11.2020 (справа № 552/6700/17, провадження № 51-499 км 20).

ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнавав стабільно як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, допомагав та сприяв розкриттю злочину, надав суду правдиві покази, повністю відшкодував потерпілій завдану матеріальну та моральну шкоду, а тому суд вважає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи вид і міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України, суд, керуючись правосвідомістю, враховує вчинення вперше кримінального правопорушення, віднесеного кримінальним Законом за формальними ознаками до категорії нетяжких злочинів, які посягають на життя та здоров`я особи та характер суспільної небезпеки скоєного злочину - обвинувачений, скоївши автомобілем наїзд на людину, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, залишив місце ДТП, однак в подальшому зупинившись і обдумавши, що трапилося, повернувся на місце пригоди, з'ясувати можливо людина залишилася живою, потрібна допомога, або просто подзвонити до поліції чи у швидку медичну допомогу.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований та позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, бере до уваги ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчиненого, яке будується на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, готовності нести кримінальну відповідальність за скоєне, водночас вчинене ОСОБА_5 суспільно небезпечне діяння обтяжується тим, що він керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тому суд за стійким внутрішнім переконанням в силу ст. 65 КК України знаходить за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах, визначених ч. 1 ст. 135 КК України.

При цьому суд бере до уваги, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд також не може залишити поза увагою ту обставину, що під час досудового розслідування обвинувачений вчиняв дії, спрямовані на відшкодування шкоди потерпілій у даному кримінальному провадженні, яка своєю розпискою підтвердила повне відшкодування моральної та матеріальної шкоди та клопоче про призначення покарання, не пов'язаного із позбавленням волі.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 виключно позитивно характеризується за кожним місцем роботи, проявляє свою громадянську позицію будучи волонтером надає допомогу ЗСУ в цей складний для країни час.

Вказані обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого.

Спираючись на встановлені обставини щодо особи обвинуваченого, з урахуванням позиції прокурора, який в дебатах просить суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, тяжкості вперше вчиненого кримінального правопорушення, в сукупності з наведеними даними про особу останнього, його сімейний і майновий стан, належить дійти висновку про готовність підсудного до самоконтролю і правослухняної поведінки, на підставі чого суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання із звільненням від такого згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності та буде необхідним й достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України та скасовує з них арешт в силу ст. 174 КПК України.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи призначене покарання, особу та поведінку обвинуваченого як під час досудового слідства, так і судового розгляду, відсутність клопотань учасників з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 369-378 КПК України, ч. 1 ст. 135 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 09.10.2022 по 20.12.2022 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 12770,70 грн. (дванадцять тисяч сімсот сімдесят грн. 70 коп.).

Переданий на зберігання на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.12.2022 у справі №761/28324/22 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 повернути власнику.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.10.2022 на автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 120» реєстраційний номер НОМЕР_1 , змиви з поверхні ричага коробки передач, змив з поверхні керма автомобіля, змив з поверхні внутрішньої ручки водійських дверей автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 120» реєстраційний номер НОМЕР_1 , уламки пластику та взуття загиблої ОСОБА_8 .

Речові докази по справі :

-автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 120» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику (володільцю) за належністю;

-змив з поверхні ричага коробки передач, змив з поверхні керма автомобіля, змив з поверхні внутрішньої ручки водійських дверей автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 120» реєстраційний номер НОМЕР_1 , уламки пластику та взуття загиблої ОСОБА_8 знищити.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1