Дата документу 19.04.2023 Справа № 310/7762/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 310/7762/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/798/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор»,

захисника адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор»,

розглянула 19 квітня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 1 лютого 2022 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

03.08.2021 року, приблизно о 16 годинні 10 хвилин, знаходячись біля магазину АТБ Маркет «Продукти 1256», який розташований за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, Мелітопольське шосе, будинок № 114-В, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення продукції вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 зайшов до приміщення вказаного магазину, де умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно взяв зі стелажу майно, належне ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: 2 упаковки кави «Jacobs Monarch розчинна сублімована» об`ємом 425 грам вартістю 251 гривня 92 копійки за кожну.

Після чого, розуміючи протиправність своїх дій, з метою подальшого викрадення вказаного майна непомітно для оточуючих сховав його до пакету, який був в нього з собою, та разом із викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на свій власний розсуд, чим завдав потерпілій стороні ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 503 гривні 84 копійки.

03.08.2021 року приблизно о 17 годині 25 хвилин, знаходячись біля магазину «Сільпо», розташованого за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Консульська, будинок № 75-з, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення продукції вказаного магазину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 зайшов до приміщення вказаного магазину, де умисно, повторно з корисливих мотивів, відкрито взяв у продавця м`ясного відділу майно, належне ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме 5,028 кілограм свинячого ошийку без кістки вартістю 103 гривні 99 копійки за кілограм. Після чого, ОСОБА_7 , розуміючи протиправність своїх дій, з метою подальшого викрадення вказаного майна, сховав його до пакету, який був у нього з собою, не розрахувався за нього, разом із викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на свій власний розсуд, чим завдав потерпілій стороні ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на загальну суму 522 гривні 86 копійок.

04.08.2021 року приблизно о 13 годинні 30 хвилин, знаходячись біля магазину ТОВ АТБ Маркет «Продукти 1256», який розташований за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, Мелітопольське шосе, будинок №114-В, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення продукції вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 зайшов до приміщення вказаного магазину, де умисно, повторно з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно взяв зі стелажу майно, належне ТОВ «АТБ-Маркет», а саме 3 упаковки кави «Jacobs Monarch розчинна сублімована» об`ємом 425 грам вартістю 251 гривня 92 копійки за кожну.

Після чого, розуміючи протиправність своїх дій, з метою подальшого викрадення вказаного майна, непомітно для оточуючих сховав його до пакету, який був в нього з собою, та разом із викраденим майном попрямував до виходу з магазину, проте на виході з магазину він був зупинений охоронцем магазину.

Відразу після цього ОСОБА_7 , розуміючи, що його злочинні дії виявлено, усвідомлюючи неповноту вчинення своїх дій та неможливість їх доведення до кінця, реально розуміючи, що йому сховатися та розпорядитися товаром не вдасться, залишився на місці до прибуття співробітників поліції.

Тобто, ОСОБА_7 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був зупинений на місці злочину.

06.08.2021 року приблизно о 17 годинні 50 хвилин, знаходячись біля магазину «Єва-138», який розташований за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, Мелітопольське шосе, 99, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення продукції вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_7 зайшов до приміщення вказаного магазину, де повторно з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно взяв зі стелажу майно, належне ТОВ «РУШ», а саме чоловічу туалетну воду «Givenchy Вluе Label» об`ємом 100 мл вартістю 680 гривень 69 копійки.

Після чого, з метою подальшого викрадення вказаного майна, розуміючи протиправність своїх дій, непомітно для оточуючих сховав його до сумки, яка була в нього з собою, та разом із викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на свій власний розсуд, чим завдав потерпілій стороні ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 680 гривень 69 копійок.

Крім того, 08.08.2021 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, знаходячись біля будинку № 77 по вул. Франка в м. Бердянськ Запорізької області, ОСОБА_7 знайшов полімерний зіп пакет, в середині якого знаходився порошок бежевого кольору.

ОСОБА_7 за зовнішніми ознаками порошку переконався, що у вищевказаному полімерному зіп-пакеті знаходиться психотропна речовина, обіг якого обмежено «РVР» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он), після чого діючи умисно, поклав вказаний згорток до кишені своїх шортів, чим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVР» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он) та почав незаконно зберігати її при собі без мети збуту.

В цей же день приблизно о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи незаконно зберігати при собі психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVР» (1-феніл-2-піролідии-1-іл-пентан-1он), переніс зіп-пакет з речовиною на територію, розташовану біля будинку № 105 по вул. Франко в м. Бердянськ Запорізької області, де був зупинений працівниками поліції.

Цього ж дня, в період часу з 17 години 30 хвилин до 18 години 20 хвилин в ході проведення огляду місця у ОСОБА_7 працівниками поліції виявлено та вилучено зіп-пакет із порошком бежевого кольору, в якому згідно висновку експерта № СЕ-19/108-21/9454-НЗПРАП від 19.08.2021 року міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено «PVР» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1он), маса якої складає 0,2324 г, (в перерахунку на основу), яку ОСОБА_7 , діючи умисно, незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 1 лютого 2022 року:

ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання з невідбутою частиною покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04.11.2021 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з 19.08.2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін, вирок у цій частині ухвалено виконувати негайно.

Стягнуто з ОСОБА_7 матеріальну шкоду на користь ТОВ «АТБ-Маркет» в розмірі 503 грн. 84 коп.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 686 грн. 48 коп.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі обвинувачений не погоджується з оскаржуваним вироком внаслідок суворості призначеного покарання, оскільки воно не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень. Просить переглянути термін його покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 19.08.2021 року він був взятий під варту без об`єктивних причин, лише на підставі ризиків, які виклав прокурор у клопотанні. З 08.08.2021 року по 19.08.2021 року він перебував на особистому зобов`язанні, за цей час орган досудового розслідування провів за його участю ряд процесуальних дій. Весь цей час він був обізнаний з обвинуваченням, яке йому мали пред`явити та з можливим покаранням. Але він з`являвся на всі заходи за викликом слідчого та прокурора, оскільки бажав, щоб всі процесуальні дії були виконані без перешкод.

Вказує, що в скоєному він дуже щиро каявся, всіляко допомагав слідству встановити всі обставини злочину. Вважає, що прокурор необгрунтовано подав клопотання на зміну запобіжного заходу.

Зазначає, що суд не застосував ст. 69 КК України щодо пом`якшуючих покарання обставин. Цитування у вироку норм ст. 89 КК України не є її застосуванням, адже суд, ухвалюючи вирок, лише вказав на наявність такої обставини, але при призначенні розміру покарання вони не враховані. Також він надавав органу досудового розслідування свідоцтва про народження його дітей, однак при винесенні вироку про їх наявність не було вказано.

Вказує не термін його перебування у слідчому ізоляторі в приміщенні камерного типу.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений просить переглянути вирок суду з метою його пом`якшення. Вказує, що в період з 09.08.2021 року по 19.08.2021 року під час слідчих дій за його участю органами досудового розслідування, прокуратури, суду були допущені наступні порушення норм КПК України, а саме: ст. 8, ч. 2 ст. 9, ч. 3 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 21, ст.ст. 42, 45, ч. 2 ст. 86, ч. 1, п.п. 2-4 ч. 2 ст. 87, ч. 3 ст. 89, ч. 2 ст. 100, п. 3 ч. 1 ст. 103, ч. 1 ст. 116, ч.ч. 6,7 ст. 206, п. 6 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 404, п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, а також ст.ст. 81, 82 КК України.

Також просить долучити до розгляду, як доказ всіх вищевикладених обставин, журнали судових засідань з 19.08.2021 року по 01.02.2022 року за його участю в Бердянському міськрайонному суді Запорізької області.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу. Просив пом`якшити йому покарання на п`ять місяців, призначивши йому покарання у розмірі 1 рік 7 місяців позбавлення волі. Зазначив, що має родину та дітей.

Захисник підтримала апеляційну скаргу свого підзахисного. Зазначила, що обвинувачений весь термін відбування покарання перебуває в СІЗО з посиленим режимом. Вказала, що суд визнав наявність пом`якшуючих покарання обставин, а тому повинен був застосувати положення ст. 69 КК України.

Прокурор в судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам поданої апеляційної скарги. Вказав, що призначене ОСОБА_7 покарання не можна вважати несправедливим. Призначене судом покарання є наближеним до мінімального. Також звернув увагу на наявність в Голосіївському районному суді м. Києва іншого кримінального провадження відносно ОСОБА_7 .

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, представники потерпілих ТОВ «АТБ-Маккет», ТОВ «Сільпо-Фуд» та ТОВ «РУШ» у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний суд проводить апеляційний розгляд без участі потерпілої сторони.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, установлених та перевірених місцевим судом, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє, оскільки законність та обґрунтованість вироку у цій частині не оскаржується.

Місцевим судом, з посиланням на наявність вироку Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.11.2021 року, який згідно розпорядження про виконання вироку, набрав законної сили 20.12.2021 року (а.с. 41-44), ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, що не оспорюється учасниками провадження.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , в достатній мірі дотримався вказаних вимог кримінального процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, в частині призначення судом занадто суворого покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками та нетяжкими злочинами, відсутність обставин, що обтяжують покарання, конкретні обставини вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на диспансерних обліках в спеціалізованих медичних закладах не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , місцевий суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Разом з тим, цілком обґрунтовано при призначенні покарання суд зважив і на інші обставини у даному провадженні та відомості стосовно особистості ОСОБА_7 .

Так, судом враховано кількість епізодів злочинної діяльності ОСОБА_7 , попередні притягнення останнього до кримінальної відповідальності (а.с.46-48), що у своїй сукупності свідчить про усталеність протиправної поведінки обвинуваченого та його небажання піддавати критиці свою антисоціальну поведінку, і, як наслідок, неможливість виправлення останнього без реального відбування покарання.

Також на користь висновку місцевого суду з приводу призначеного покарання слугує і досудова доповідь, відповідно до якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Отже, на думку колегії суддів, призначене місцевим судом ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам призначення покарання, є необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Призначене місцевим судом покарання, з огляду на сукупність оцінених судом обставин щодо скоєних злочинів та особи ОСОБА_7 , вочевидь не можна вважати невідповідним ступеню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок суворості, що вказує на безпідставність доводів обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі щодо необґрунтованої зміни йому запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою під час досудового розслідування кримінального провадження отримало мотивування суду та не впливає на призначене покарання.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги про наявність підстав для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, судова колегія зауважує на наступному.

Так, положення ст. 69 КК України передбачають, що суд, з урахуванням особи винного, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин - за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

З огляду на ці положення закону суд, при встановленні і визнанні декількох пом`якшуючих особі покарання обставин, повинен співставити їх кількісну та якісну характеристики, як таких, що досить істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи з індивідуальних особливостей конкретного провадження, та перебувають в такому співвідношенні одна з одною, щоб можна було впевнено стверджувати про доцільність переходу до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Колегія суддів, приймаючи до уваги вказані норми закону, відсутність даних щодо позитивної характеристики особи ОСОБА_7 , відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків та офіційного джерела доходу, притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення, приходить до висновку про відсутність підстав для застосування відносно обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Апеляційний суд зауважує, що встановлені у справі пом`якшуючі покарання обставини суд першої інстанції поклав в основу висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання у розмірах наближених до мінімальних, передбачених санкціями кримінальних правопорушень та ст. 63 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, а тому виключних та переконливих підстав для пом`якшення покарання колегія суддів не вбачає.

При цьому, інших вагомих обставин, ніж ті, що були вже враховані місцевим судом при призначенні ОСОБА_7 покарання, сторона захисту на користь заявленої вимоги не наводить, а апеляційна інстанція за дослідженими матеріалами не вбачає.

Відомості, зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого, про те, що він має на утриманні дітей, не підтверджені належними та допустимими доказами.

З приводу посилання обвинуваченого на термін, умови та режим утримання під вартою з часу ухвалення вироку, то ці обставини не впливають на питання, які вирішуються судом при призначенні покарання.

При цьому слід зауважити, що через втрату кримінального провадження внаслідок окупації певної території, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2023 року, з метою дотримання прав учасників процесу на апеляційне оскарження вироку у вищевказаній справі, втрачені матеріали кримінального провадження, які можливо було відновити, були відновлені.

Обвинувачений ОСОБА_7 скористався своїм правом на оскарження вироку суду першої інстанції і відновлених матеріалів, з огляду на доводи апеляційної скарги, достатньо для вирішення поставлених в апеляції питань.

Посилання обвинуваченого на наявність у нього права на застосування до нього положень ст.ст. 81, 82 КК України не є предметом розгляду даного апеляційного провадження щодо вироку, який не набрав законної сили і має вирішуватися відповідно до вимог ст. 537 КПК України щодо вирішення питань під час виконання вироків, а отже вироку, який набрав законної сили.

На думку колегії суддів, призначене місцевим судом ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам призначення покарання, є необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Інших вагомих обставин для цілей заявлених вимог в апеляційній скарзі, сторона захисту не наводить. Переконливих доводів, які б спростовували висновки міськрайонного суду та вказували б на явну несправедливість призначеного покарання через його суворість не встановлено.

Враховуючи вище перелічені обставини, з урахуванням принципів призначення покарання, а саме обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в даному випадку призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а доводи апеляційної скарги про суворість покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Колегія суддів не знаходить порушення місцевим судом вимог ст. 65 КК України, вважає вирок законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таким чином, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке б потягло за собою зміну судового рішення, колегія суддів не вбачає, що обумовлює відхилення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 1 лютого 2022 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4