У Х В А Л А

23 серпня 2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

за участю: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0000011 від 17.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.371 КК України. В обґрунтування скарги зокрема зазначив, в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві проводиться досудове розслідування вказаного кримінального провадження за його заявою щодо вчинення відносно нього протиправних дій працівниками правоохоронних органів. 17.07.2023 року слідчим винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим, мотивуючи тим, що ним не надано доказів отриманої матеріальної шкоди, не наведено належних фактів та не підтверджено доказами заподіяння йому шкоди. Вважав, вищезазначену аргументацію такою, що не відповідає дійсності, оскільки на підтвердження завданої йому матеріальної шкоди до заяви про вчинення злочину від 16.06.2023 року ним додано чеки куплених ліків. На підтвердження моральної шкоди додано виписки з картки хворого та висновку спеціаліста, всі докази містяться в матеріалах кримінального провадження. Крім того, з моменту його звернення з вищезазначеною заявою слідчим жодного разу його не допитано ні в якості свідка ні в якості потерпілого. Стверджував, що Враховуючи, що слідчий взагалі не вчиняв жодних процесуальних дій, не досліджував подані ним докази, жодного разу його не допитував, а тому спірна постанова не ґрунтується на нормах закону та не відповідає обставинам справи. Посилаючись на викладене, просив слідчого суддю: 1) постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві про відмову в задоволенні клопотання від 17.07.2023 року в кримінальному провадженні №0000011 від 17.06.2022 року за ч.1 ст.371 КК України скасувати; 2) зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві визнати його потерпілим в кримінальному провадженні №0000011 від 17.06.2022 року за ч.1 ст.371 КК України та вручити йому пам`ятку потерпілого.

В судовому засіданні, заявник підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. При цьому, зазначив, що на даний час кримінальне провадження №0000011 від 17.06.2022 року за ч.1 ст.371 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, документи надані слідчим, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, під час досудового розслідування, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Частина 1 ст.219 КПК України передбачає, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 04.08.2023 року, кримінальне провадження №0000011 від 17.06.2022 року за ч.1 ст.371 КК України було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, про що слідчим прийнято відповідну постанову.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника подана після закінчення досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні, а отже слідчий суддя позбавлений можливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Отже, вказана скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1