Справа № 191/3140/23
Провадження № 1-кс/191/554/23
У Х В А Л А

іменем України

19 липня 2023 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , власників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

18.07.2023 року до суду звернувся слідчий із вищевказаним клопотанням, посилаючись на те, що 17.07.2023 приблизно о 17.47 год. годин громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем "Пежо 407", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Енергетиків ( Крупській) зі сторони вул. Каштанова в сторону вул.Ярова (Жлоби) м. Синельникове, Дніпропетровської області порушуючи правила обгону, через роздільну суцільну смугу (1.1) на перехресті вул.Енергетиків (Крупська) та вул. Богми, здійснюючи обгін, допустив зіткнення з мопедом "Honda Dio 28" без д.н.з. під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював маневр повороту ліворуч та рухався в попутному напрямку з автомобілем.

У результаті ДТП пасажирка мопеду ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкрита ЧМТ і струс мозку (попередньо).

17.07.2023 в ході проведення огляду місця дорожньо транспортної пригоди, оглянуто та вилучено до Синельниківського РУП, колісний транспортний засіб: "PEUGEOT 407" д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_6 та скутер "HONDA DIO 28" д.н.з. відсутній, який відповідно до талона належить ОСОБА_7 , які зберегли на собі механічні пошкодження характерні для вказаної ДТП.

Підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення належного зберігання речових доказів стороною кримінального провадження, проведення експертиз та фактичне позбавлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучені в ході огляду місця події від 17.07.2022, колісний транспортний засіб: "PEUGEOT 407" д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_6 та скутер "HONDA DIO" 28 д.н.з. відсутній, який відповідно до талона належить ОСОБА_7 , мають значення речового доказу, та з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, слідчий просить накласти арешт на рухоме майно, а саме: колісний транспортний засіб: "PEUGEOT 407" д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_6 та скутер "HONDA DIO 28" д.н.з. відсутній, який відповідно до талона належить ОСОБА_7 , які 17.07.2023 вилучено під час огляду місця дорожньо - транспортної пригоди, на перехресті вул. Енергетиків (Крупської( та вул.Богми, м. Синельникове, Дніпропетровської області.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Власник скутера "HONDA DIO 28" без д.н.з. ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання та накладення арешту на вищевказане майно для проведення слідчих дій.

Власник транспортного засобу "PEUGEOT 407" д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 також не заперечував проти задоволення клопотання та накладення арешту на вищевказане майно для проведення слідчих дій.

Захисник ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, слідчого, власників майна, захисника, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 18.07.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.286КК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Також, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на вилучене майно з метою його збереження.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження, якщо в подальшому у застосуванні цього заходу відпаде потреба.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникає необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, оскільки, воно має значення речового доказу та вказує на вчинення кримінального правопорушення, тому заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на рухоме майно, а саме: колісний транспортний засіб: «PEUGEOT 407» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_6 та скутер «HONDA DIO 28» д.н.з. відсутній, який відповідно до талона належить ОСОБА_7 , із забороною відчуження, розпорядження та використання, які 17.07.2023 вилучено під час огляду місця дорожньо - транспортної пригоди, на перехресті вул. Енергетиків (Крупської) та вул. Богми, м. Синельникове, Дніпропетровської області.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено 21 липня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1