Справа № 192/739/23
Провадження № 1-кс/192/120/23
Ухвала

Іменем України

27 квітня 2023 року

Слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

представника третіх осіб ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000083, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

встановив:

Прокурор Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт шляхом заборони користуватися та розпоряджатися, на автомобіль ГАЗЕЛЬ-330232, державний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , який мешкає: АДРЕСА_1 , а фактичним користувачем є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 .

Клопотання обґрунтовується тим, що 21.04.2023 до ЧЧ ВГ № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 21.04.2023 за адресою: Дніпровський р-н, с. Шевченково, траса М-30, 958 км, зупинено автомобіль ГАЗЕЛЬ-330232, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході перевірки вузлів та агрегатів було виявлено відсутність VIN коду на рамі. За даним фактом 22.04.2023 розпочато кримінальне провадження № 000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а саме знищення ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу.

Прокурор посилається на те, що було проведено огляд місця події та автомобіль ГАЗЕЛЬ-330232, д/н НОМЕР_1 , вилучено до ВП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Вказує, що зазначений автомобіль по кримінальному провадженню має значення речового доказу, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення, постановою дізнавача визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. У органу дізнання виникла необхідність в збережені речових доказів, попередження можливості їх знищення або пошкодження, забезпечення подальшого належного їх зберігання до призначення та проведення судової трасологічної експертизи. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до втрати або знищення вказаного речового доказу, що унеможливить в подальшому проведення повного та всебічного досудового розслідування та встановлення обставин, котрі підлягають доказуванню по кримінальному провадженню.

У судове засідання прокурор не з`явився, просив розглядати клопотання без його участі.

За змістом ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна за відсутності прокурора.

Третя особа, власник автомобіля ОСОБА_3 , у судовому засіданні пояснив, що на автомобіль встановлено газове обладнання та подовжено раму, надав суду для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ГАЗ модель 330232, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому вказано про переобладнання автомобіля (збільшена довжина рами, ГБО, тент), та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 01075-00341-22 від 17.05.2022. Також пояснив, що VIN код знаходиться за ГБО, щоб його побачити треба зняти газовий балон або скористатись спеціальними засобами (дзеркалом). Окрім того, коли зупинили авто, була дощова погода, рама була забруднена, тому поліцейські могли не побачити VIN код.

ОСОБА_3 посилався на те, що він є фізичною особою-підприємцем, вказаною машиною здійснюються перевезення, пов`язані із його господарською діяльністю, тому машина йому потрібна, просив дозволити користуватись нею, зазначив, що на першу вимогу працівника поліція машина буде надана для проведення експертизи.

Третя особа, користувач автомобілем ОСОБА_4 також повідомив, що він добровільно надав автомобіль для огляду поліцейським, проти проведення експертизи не заперечує, стверджував, що VIN код є, але він не доступний для огляду, оскільки на нього було встановлено газове обладнання. Ці зміни не заводські, але вони внесені до технічного паспорту, просив задовольнити клопотання частково.

Представник третіх осіб адвокат ОСОБА_7 , просила відмовити в задоволенні клопотання в частині заборони користування автомобілем.

Заслухавши пояснення третіх осіб та їх представника, вивчивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 2023 року зареєстроване кримінальне провадження № 0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно з рапортом поліцейського Управління патрульної служби в Дніпропетровській області ОСОБА_8 21.04.2023 за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, а/д М-30, 958 км, було зупинено автомобіль ГАЗ-330232, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При візуальному огляді та звірці номерів вузлів та агрегатів було виявлено, що VIN ідентифікатор вказан ого транспортного засобу відсутній (а.с. 8).

За змістом письмового пояснення ОСОБА_4 , 21.04.2023 він рухався на автомобілі ГАЗЕЛЬ 33023, д.н.з НОМЕР_3 , з м. Запоріжжя до м. Дніпра по дорозі М-30, його зупинили працівниками поліції. В результаті перевірки документів, номерів вузлів та агрегатів т.з. працівники поліції повідомили йому, що VIN код на шасі відсутній. ОСОБА_4 зазначає, що приблизно 5 - 6 років тому на вищезазначеному автомобілі подовжували базу, та, на його думку, VIN код схований під швелером, точніше сказати не може, так як даний т.з. не його, а ОСОБА_3 , який приходиться йому роботодавцем (а.с. 12).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки ГАЗ модель 330232, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 (а.с. 13).

21 квітня 2023 року проведено огляд місця події. Огляд проводився на відкритій ділянці місцевості, неподалік с. Шевченко Дніпровського району Дніпропетровської області на автодорозі М-30, 958 км. Було оглянуто автомобіль ГАЗ 330232, загальний вантажний бортовий малотоннажний, р/н НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , білий тентований. Автомобіль добровільно в присутності понятих надав для огляду ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був за кермом цього автомобіля. Автомобіль було вилучено BП № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с. 10).

22 квітня 2023 року дізнавач прийняв постанову, якою приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000083 автомобіль ГАЗЕЛЬ-330232, державний номер НОМЕР_1 .

Слідчий суддя зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи на викладені обставини є підстави та розумні підозри вважати, що транспортний засіб, на який прокурор просить накласти арешт, є доказам кримінального правопорушення, а, отже, він може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наведені прокурором доводи про необхідність його арешту з метою збереження речового доказу є обґрунтованими. Слідчий суддя також враховує посилання прокурора на необхідність проведення експертизи.

З огляду на те, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КК України, з метою збереження його як речового доказу, є підстави для арешту цього майна.

Разом з тим, дотримуючись балансу між обмеженням права власності та забезпеченням завдань кримінального провадження щодо виявлення та фіксації слідів та доказів злочину, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на транспортний засіб із забороною його відчуження та розпорядження ним, залишивши право користування.

Таким чином, слідчий суддя частково задовольняє клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000083, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом заборони розпоряджатися на транспортний засіб марки ГАЗ модель 330232, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичним користувачем є ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні іншої частини клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1