Справа № 302/1273/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2023смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я кримінальне провадження відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колочава Міжгірського району, Закарпатської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2023 року в період часу з 15 години по 17:30 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в урочищі «Лукатрино» у кварталі №7 виділ №7 Квасовецького ПОНДВ Національного природного парку «Синевир», де з корисливою метою, умисно, самовільно, без будь-якого на те дозволу та відповідних документів, всупереч встановленому законом порядку, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою бензопили марки «Stihl-440» зрізав 2 сироростучі дерева породи «Бук», що становить загальну кубомасу 2,70 м3, та своїми умисними діями спричинив істотну шкоду природному середовищу та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №575 від 10.05.2022 року спричинив шкоду на загальну суму 29225,61 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, визнав повністю, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті не заперечує, кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення не оспорює та суду пояснили про обставини вчинення ним злочину, зазначивши про те, що 27.01.2023 року у денний період часу він прийшов в урочищі «Лукатрино» Національного природного парку «Синевир», де за допомогою бензопили, яка йому належить, зрізав 2 дерева породи «Бук», з метою обігріву будинку за місцем свого проживання. Зрізані дерева відніс неподалік, та його побачив майстер лісу та викликав працівників поліції, які вилучили зрізану ним деревину, про що склали відповідні протоколи. При цьому вказує, що дозвільних документів на порубку деревини він не мав, вчиняв правопорушення один. З розміром спричиненої шкоди природному середовищу згодний. У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, свою вину визнає повністю та запевняє суд, що належні висновки для себе зробив та подібного більше не повториться. Просить суворо не карати, не позбавляти волі, та запевняє, що має мінливий дохід та здатний сплатити в дохід держави штраф.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.246 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконна порубка дерев, вчинена на територіях природно-заповідного фонду, що заподіяло істотну шкоду.

Об`єктом цього злочину є встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища. Диспозиція ст.246 КК України вказує, що цей злочин спрямований на ліс та інші захисні лісові насадження.

Об`єктивна сторона злочину виражається в незаконній порубці лісу та це всі випадки відділення дерев і чагарників, які знаходяться в лісі, від кореня незалежно від використовуваних засобів та способів (сокира, пилка чи інші предмети) та їх перевезення.

Незаконна порубка у захисних та інших лісових насадженнях фізичними особами без відповідного дозволу (тобто лісорубного квитка або ордера), або хоча і тими, що мають квиток (ордер), але не на тій ділянці, не в тій кількості, або порубка дерев і кущів не тих порід, на які було дано дозвіл та перевезення вказаних дерев, є вже достатніми підставами для кваліфікації діяння за ст.246 КК України.

Диспозиція ч.3 ст.246 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинені дії щодо незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, вчинені заповідниках або на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду, що заподіяло істотну шкоду.

Згідно примітки до цієї статті істотною шкодою вважається така шкода, яка у двадцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або інша істотна шкода, завдана навколишньому природному середовищу в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Отже, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.246 КК України, тобто як незаконна порубка дерев, вчинена на територіях природно-заповідного фонду, що заподіяло істотну шкоду.

Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про спрямованість умислу на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду.

Підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, та на теперішній час обвинувачується у вчиненні злочину проти довкілля, та який відноситься до категорії нетяжких злочинів. Разом з тим, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду кримінального провадження активно сприяв встановленню істини по даному кримінальному провадженні, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час судового розгляду не встановлено.

Крім того, суд враховує ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки: одружений, має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, на теперішній час ОСОБА_4 не працює, суспільно-корисною працею не займається, проте має мінливий дохід, за своїм місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно: у спілкуванні спокійний та стриманий, добросусідські відносини підтримує, у поведінці поміркований, урівноважений, до створення конфліктних ситуацій не схильний, скарг на його поведінку не надходило, що вбачається з характеристики Колочавської сільської ради.

Як вбачається з досудової доповіді Хустського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, ризик небезпеки ОСОБА_4 для суспільства оцінюються як середній, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення, та його наслідки, а також враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, матеріальний та сімейний стан, щире каяття у скоєному, вчинення кримінального правопорушення проти довкілля, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо можливості призначення покарання у виді штрафу, а також зміст досудової доповіді, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства з призначенням покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч.3 ст.246 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати не тільки загальним принципам призначення кримінального покарання, але й принципу його незворотності.

Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає.

Щодо застосування спеціальної конфіскації суд виходить з наступного.

Згідно з п.3,4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Також, положеннями ч.10 ст.100 КПК визначено, що застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання.

Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК України у випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання (постанови Верховного Суду від 08 листопада 2022 року у справі № 689/30/21; від 03 серпня 2022 року у справі № 161/5183/20; від 09 квітня 2020 року у справі № 676/2199/19, та інші).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Як встановлено судом обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.246 КК України, за допомогою бензопили помаранчевого кольору марки «Stihl-440» , у звязку з чим суд вважає, що даний речовий доказ підлягають конфіскації у власність держави, як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню потерпілою стороною не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового слідства не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 96-1, 96-2, 100, 124, ч. 4 ст. 174, ст.366-371, 373-376, 395, 532, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.245 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20 червня 2023 року на майно, а саме: на бензопилу марки «Stihl MS-440» власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 - скасувати.

Речові докази у даному кримінальному провадженні:

- сироростучу деревину породи «Бук» у кількості 1,36 куб.м, передану 28.01.2023 на відповідальне зберігання начальнику Квасовецького ПОНДВ НПП «Синевир ОСОБА_6 - залишити за належністю Національному природному парку «Синевир»;

- бензопилу марки «Stihl-440» оранжевого кольору, власником якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яка передана на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - конфіскувати в дохід держави.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_7