Провадження № 1-кп/161/318/23
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

м. Луцьк 16 червня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у колегіальному складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000003 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою від 05.01.2021 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, в подальшому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.05.2023 до 27.07.2023 включно.

Прокурором подано суду письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 2 місяці, оскільки на даний час провадження залишається не розглянутим, судовий розгляд за клопотанням сторони захисту буде відкладено поза строком, на який було продовжено запобіжний захід, а тому ризики, визначені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , кожен зокрема, заперечували щодо продовження вказаного прокурором запобіжного заходу, вважали дане клопотання необґрунтованим, фактично скопійованим з попередньо заявлених клопотань, а тому ризики, що у ньому наведені, є не підтвердженими, що суперечить практиці ВС та ЄСПЛ, а тому, з врахуванням незадовільного стану здоров`я, наявності інвалідності, постійного місця проживання, просили відмовити у клопотанні прокурора.

Потерпілий та його представник, кожен зокрема, підтримали заявлене прокурором клопотання, просили продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання та враховуючи матеріали кримінального провадження в цілому, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК).

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , судом встановлено, що зазначений запобіжний захід було застосовано ухвалою від 05.01.2021 строком на 60 днів та в подальшому його було неодноразово продовжено відповідними судовими рішеннями, в порядку, визначеному чинним КПК України, востаннє: ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.05.2023 до 27.07.2023 включно.

Як вбачається з ухвал суду, підставами для їх постановлення було встановлення судом існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, таких як: ризик переховування від суду; ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків; ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме: шляхом неприбуття за викликом до суду; ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

Судом також установлено, що усі попередні судові рішення ухвалами Волинського апеляційного суду було залишено без змін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 131 КПК).

Зі змісту частин 3, 4 та 5 ст. 199 КПК випливає, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначений у ст. 178 КПК.

З огляду на зазначене вище, колегії суддів належало вирішити, чи довели сторони кримінального провадження обставини, на які вони покликаються, а тому вирішуючи це питання, суд виходив із такого.

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На переконання колегії суддів, відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, перш за все, суду слід перевірити чи підтверджується існування ризиків, на які покликається прокурор.

1. Ризик переховування від суду

На переконання колегії суддів, ймовірна можливість переховування ОСОБА_6 від суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачає, зокрема, покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або ж довічне позбавлення волі із конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

Суд наголошує, що звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення такої тяжкості злочину КК не передбачено.

Окрім того, ОСОБА_6 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, є інвалідом ІІ групи, він виїжджав за кордон, що підтверджується матеріалами провадження, та свідчить про можливість обвинуваченого, з метою уникнення кримінальної відповідальності, покинути територію України.

До того ж, що є більш важливим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей Указ затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ, після чого, відповідно до Указів Президента та Законів України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на даний час. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_6 , збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що наразі продовжує існувати ризик переховування від суду.

2. Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, іншого обвинуваченого

Встановлено, що на даний час у даному провадженні допитані потерпілий та свідки, клопотання про допит яких було заявлено учасниками, коло яких визначено та погоджено судом, а тому ризик незаконного впливу на їх показання, на даний час, перестав існувати.

Одночасно встановлено наявність ризику щодо можливого впливу на показання обвинуваченої ОСОБА_10 (щодо якої матеріали кримінального провадженні виділені судом в окреме провадження), оскільки згідно досліджених матеріалів НСРД, навіть перебуваючи в умовах СІЗО, вже вчиняв такі дії.

3. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином

Суд вважає, що наразі існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме: шляхом не прибуття за викликом до суду, з огляду на таке.

Так, поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 щодо неодноразової заміни захисників, неявки останніх до суду, свідоме затягування ознайомлення з матеріалами провадження, затягування з наданням показань у даному провадженні, свідчить саме про умисне затягування розгляду даної справи зазначеним учасниками.

Оскільки відповідно до статей 42, 318, 323 КПК судовий розгляд здійснюється з обов`язковою участю обвинуваченого, то очевидно, що неприбуття останнього у судове засідання буде підставою для відкладення судового розгляду.

Водночас, на переконання колегії суддів, зазначена вище неодноразова поведінка зі сторони обвинуваченого та його захисників є ніщо іншим як перешкоджанням кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК), адже це унеможливлює здійснення судового розгляду у розумні строки та призводить до відкладення судових засідань і як наслідок до невиправданого затягування судового провадження.

Враховуючи це, колегія суддів вважає, що прокурором доведено існування ризику того, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню.

4. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення

Так, зважаючи на особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, окрім того, щодо нього застосовувались примусові заходи медичного характеру у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а тому колегія суддів вважає, що він може вчиняти і інші кримінальні правопорушення, тому зазначений ризик також є доведеним у суді.

Отже, зважаючи на встановлені судом існуючі ризики, про які йшлося вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на строк 60 днів. Суд окрім того, не знаходить підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою. Така позиція суду обумовлена тим, що з урахуванням встановлених під час розгляду цього клопотання обставин, колегія суддів дійшла висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, існування яких встановлено судом.

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в тому числі даних про неможливість його перебування в умовах СІЗО суду не надано (відповідна медична документація відсутня), сторонами не надано.

Таким чином, з врахуванням заявленого захисником клопотання про чергове відкладення розгляду справи (дата якого визначена поза строком на який продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою від 29.05.2023), на підставі положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, слід продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначений ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.01.2021, строком на 60 днів, тобто до 14.08.2023 включно.

На підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 331, 372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 строком на 60 днів задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 14.08.2023 включно.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає ОСОБА_6 розмір застави

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду, обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3