Березівський районний суд Одеської області
08.05.2023
Справа № 494/57/23
Провадження № 1-в/494/20/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області подання фахівця Березівського районного сектору №4 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Березівського районного суду Одеської області надійшло подання фахівця Березівського районного сектору №4 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з відсутністю судді ОСОБА_6 та на підставі розпорядження керівника апарату від 19.04.2023 року проведено повторний автоматизований розподіл справ між суддями та визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24.04.2023 року справу призначено до розгляду на 08.05.2023 року.

В судовому засіданні, прокурор підтримав подання та просив його задовольнити.

Представник сектору пробації, який належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду подання та засуджений ОСОБА_5 не з`явились. Причини неявки не повідомили та будь-які клопотання на адресу суду не подавали.

При вирішенні даного клопотання судом враховано практику ЄСПЛ, який звертав увагу на роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Заслухавши прокурора, ознайомившись з вироком, при постановленні ухвали суд дійшов до наступного висновку.

Із матеріалів подання встановлено, що вироком Березівського районного суду Одеської області по справі №494/57/23 (суддя ОСОБА_6 ) визнано винним ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн штрафу.

Разом з цим, як зазначає представник сектору пробації ОСОБА_5 станом на 03.04.2023 року штраф не сплатив.

Суд вважає зазначити, що контроль за поведінкою засудженого покладено здійснювати уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи засудженого.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили вирішено не обирати.

Вирок Березівського районного суду Одеської області набрав законної сили 03.03.2023 року.

Вирок був направлений на виконання до центру пробації.

Водночас, з описової частини подання взагалі не вбачається, які дії працівник сектору пробації вчинив для його виконання. .

Також в поданні вказано, що станом на 03.04.2023 року центр пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу.

Главою 5 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу.

Статтею 26 КВК України передбачається порядок заміни штрафу у разі його несплати.

Згідно п.6 Розділу ІІІ «Умови виконання судового рішення про призначення покарання у виді штрафу» Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.04.2018 року №1301/5, у день отримання судового рішення засудженому за адресою, зазначеною у судовому рішенні, надсилається повідомлення.

Якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, як основного покарання, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до ст.389 Кримінального кодексу України (далі КК україни).

Наведеним нормам КВК України відповідають норми КК України, де ст.53 КК України передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а ст.389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч.3 ст.26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

Вимогами ч.1 ст..537 Кримінально- процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; про звільнення від покарання за хворобою; про заміну покарання відповідно до ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, ч.1 ст.62 КК України.

Вимогами ч.3 ст.539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст..ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цього розділу.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, враховує те, що ст.2 КПК України, встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У п.24 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Судом встановлено, що до подання органом пробації взагалі не надано особової справи засудженого ОСОБА_5 .

З матеріалів, долучених до подання та зі змісту самого подання вбачається, що при виконанні вироку суду уповноваженою особою органу пробації взагалі не вжито належних, необхідних, і достатніх заходів для встановлення та з`ясування причини невиконання засудженою вироку суду.

Враховуючи положення ст.53 КК України, ст.26 КВК України, ст.ст.537,539 КПК України та принципи кримінального судочинства, подання органу пробації має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, а також містити чітке формулювання щодо дії, яку необхідно вчинити у зв`язку з несплатою засудженою штрафу.

Так, фахівець сектору пробації звернулася до суду із поданням, в якому міститься перелік з трьох видів покарання, на який слід замінити несплачену суму штрафу на вибір суду, тобто зазначає перелік можливих варіантів для вирішення питання щодо подальшого виконання покарання засудженою без зазначення конкретного виду покарання, чи конкретних дії щодо розстрочки, тим самим перекладаючи на суд свої обов`язки.

Однак, суд відповідно до закону не вправі обирати на власний розсуд відповідний вид покарання. Навіть, дискреційні повноваження суду не можуть бути підставою для відхилення від приписів закону.

Крім того, до подання органу пробації не долучено доказів, які підтверджують факт ухилення засудженого від покарання у виді штрафу.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки.

Також у матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість суду встановити наявність чи відсутність обмежень при призначенні покарання у виді громадських робіт, визначених ч.3 ст.56 КК України, а саме обставин, які перешкоджають заміні покарання у виді штрафу на громадські роботи.

Крім того, засуджений на виклик у судове засідання не з`явився, а органом пробації не надано документів на підтвердження його майнового стану, не з`ясовано причини несплати засудженим штрафу, чи працює засуджений, доказів протилежного не надано, що позбавляє суд можливості встановити причини несплати штрафу, оскільки згідно із ч.4 ст.53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання.

Також слід відмітити, що ст.8 КВК України регламентує, що засуджені мають право на отримання інформації про свої права і обов`язки, порядок та умови виконання та відбування призначеного судом покарання, а тому з цією метою адміністрація установи чи органу, який виконує покарання, зобов`язана надати засудженим зазначену інформацію, а також ознайомлювати їх із змінами порядку і умов відбування покарань.

Однак, до подання не долучено документів, які б підтверджували виконання вимог ст.8 КВК України, а саме відсутні дані щодо отримання ОСОБА_5 повідомлення щодо його прав і обов`язків та повідомлення про необхідність явки до відповідного органу пробації.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що фактично фахівець сектору пробації перекладає свої обов`язки на суду, а суду не надано достовірних доказів того, що засуджений навмисно ухилявся від сплати штрафу, отже висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, подання не містить чітких вимог щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.

Суд зазначає, що зміст подання представника органу пробації має відповідати загальним засадам оформлення звернення до суду, що передбачає наведення у ньому усіх відомостей, які необхідні для розгляду подання судом.

Обов`язок з`ясування вищевказаних фактів не може перекладатися на суд, адже подання представника органу пробації має бути обґрунтованим, а обставини, викладені у ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті.

ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" 18.06.2015 року указує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Тобто, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

Оскільки суд діє відповідно до засад кримінального провадження, до яких зокрема відноситься диспозитивність, закріплена у ст.26 КПК України, відповідно до якої суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, суд дійшов до висновку про неможливість задоволення такого подання.

Враховуючи встановлені судом обставини, що засудженим не сплачено штраф, а суду не надано достовірних доказів того, що останній навмисно ухилився від сплати штрафу, отже висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд доходить до висновку, що подання є передчасним, необґрунтованим та без належного офрмлення, тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.53 КК України, ст.26 КВК України, ст.ст.110,369-372,376,537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання фахівця Березівського районного сектору №4 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1