Справа № 932/6120/23
Провадження № 1-кс/932/2566/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно працевлаштованого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002519 від 28.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_8 , ОСОБА_4 спільно з невстановленими у ході проведення досудового розслідування особами виник спільний злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Об`єктом свого злочинного посягання останні обрали майно, а саме - грошові кошти, належні ОСОБА_9 . Задля реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та інші невстановлені y ході проведення досудового розслідування особи розподілили між собою ролі у вчиненні злочину, а також підготували транспортний засіб, а саме - автомобіль марки «Toyota Camry» 3 реєстраційним номером НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 як засіб пересування під час вчинення злочину.

Відповідно до попередньо розподілених ролей, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та невстановлені у ході досудового розслідування особи повинні були очікувати на потерпілого ОСОБА_9 неподалік від його будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та дочекавшись на потерпілого, прослідувати за ним у місце, де відсутні сторонні особи, при цьому відповідно до відведеної ролі ОСОБА_8 повинен нанести удар ОСОБА_9 задля подолання опору з його боку, а ОСОБА_4 та інші невстановлені особи приєднатись до ОСОБА_8 та спільно з ним продовжити наносити останньому тілесні ушкодження. При цьому, відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_8 повинен був пред`явити вимогу ОСОБА_9 стосовно передачі грошових коштів у розмірі 5000,00 доларів США, при цьому висловлюючи погрози фізичною розправою над останнім, а ОСОБА_4 та інші невстановлені особи повинні були словесно підтримувати ОСОБА_8 шляхом залякування та погроз фізичною розправою для доведення спільного злочинного умислу до кінця, а заволодіння належними ОСОБА_9 грошовими коштами у розмірі 5000,00 доларів США.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та невстановлені у ході досудового розслідування особи 27.06.2023 у невстановлений досудовим розслідуванням час прибули до лісосмуги, яка розташована понад проїжджою частиною проспекту Дружби Народів у м. Кам?янському Дніпропетровської області, а саме - навпроти автостоянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам?янське, просп. Дружби Народів, буд. 61-А, при цьому чи усвідомлювали останні, що потерпілий ОСОБА_9 буде знаходитись у вказаній лісосмузі або спостерігаючи прослідували за ним досудовим розслідуванням на даний час встановити не вдалось. Далі, 27.06.2023 приблизно об 20 годині 30 хвилин ОСОБА_9 зайшов до лісосмуги, яка розташована навпроти автостоянки за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам?янське, просп. Дружби Народів, буд. 61-А, де його очікували ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та невстановлені у ході досудового розслідування особи. Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, спрямованого на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, діючи до заздалегідь відведеної йому ролі ОСОБА_8 наніс удар кулаком в область лівого ока ОСОБА_9 , на що останній розпочав втікати від нападників, але ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та невстановлені у ході досудового розслідування особи розпочали наздоганяти потерпілого, при цьому наносячи йому хаотичні удари руками та ногами в область ніг, тулуба та голови, у результаті чого ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на поверхню ґрунту, при цьому один з невстановлених чоловіків дістав із поясної сумки потерпілого мобільний телефон марки «Motorolla» задля того, щоб останній не мав змоги повідомити кому-небудь про необхідність допомоги.

Після чого, ОСОБА_8 , діючи відповідно до відведеної йому ролі. вказав ОСОБА_9 , що він повинен їм передати грошові кошти у розмірі 5000,00 доларів США, висловивши при цьому погрозу насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я особи у разі відмови передання зазначених грошових коштів, а саме - погрозу утопленням, ОСОБА_4 та інші невстановлені у ході проведення досудового розслідування особи підтримали погрози ОСОБА_8 , також висловивши погрози.

Сприймаючи погрози ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та невстановлених у ході досудового розслідування осіб як реальні та дійсні, хвилюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_9 погодився передати вищевказаним особам грошові кошти у розмірі 5000,00 доларів США, вказавши, що для цього йому необхідно пройти додому та взяти їх, на що один з невстановлених осіб казав потерпілому, щоб його дружина викинула зазначену суму грошових коштів з балкону їх квартири, для здійснення дзвінка якій ОСОБА_9 повернули належний йому мобільний телефон та він здійснив дзвінок дружині - ОСОБА_11 та надав вказівку скласти грошові кошти та викинути з ОСОБА_12 , на що остання, хвилюючись за життя та здоров`я чоловіка, погодилась та зробила це.

Після чого, одна з невстановлених у ході проведення досудового розслідування осіб, доводячи спільний злочинний умисел до кінця, пройшов до будинку, в якому постійно проживає ОСОБА_9 , а саме - до будинку АДРЕСА_3 , зробив фотознімок вказаного будинку та надіслав на мобільний телефон другої невстановленої у ході проведення досудового розслідування особи, який залишився спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , та спільно слідкували за ОСОБА_9 у лісосмузі. Вказаний вище фотознімок невстановлена у ході проведення досудового розслідування особа продемонструвала ОСОБА_9 для того, щоб той вказав, де саме знаходиться балкон, з якого дружина скинула грошові кошти, на що потерпілий вказав необхідне місце.

Далі, невстановлена у ході проведення досудового розслідування особа підібрала згорток під будинком АДРЕСА_3 зі вмістом грошових коштів у розмірі 5000,00 доларів США та попрямував до автомобілю марки «Toyota Camry» з реєстраційним номером

НОМЕР_2 , який був припаркованим навпроти автостоянки за адресою: АДРЕСА_4 , при цьому повідомивши ОСОБА_8 про те, що грошові кошти в нього.

Після чого ОСОБА_8 надав вказівку ОСОБА_4 та невстановленій у ході досудового розслідування особі, що грошові кошти знаходяться у їх розпорядженні та вони можуть їхати.

Заволодівши майном ОСОБА_9 , тобто закінчивши свій спільний злочинний умисел у повному обсязі, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та невстановлені у ході досудового розслідування особи сіли до транспортного засобу марки «Toyota Camry» з реєстраційним номером НОМЕР_2 та поїхали з місця вчинення злочину, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд, тим самим спричинили останньому матеріальну шкоду у розмірі 5000,00 доларів США, що відповідно до курсу валют Національного банку України на момент вчинення злочину, еквівалентно 182843, 00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном (розбій).

29.06.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Як випливає із змісту клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. На даний час слідчий вбачає існування ризиків того, що підозрюваний може своєю поведінкою здійснити дії, передбачені п. п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, слідство приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення, а ризики, на які посилається сторона обвинувачення, є доведеними.

В судовому засіданні прокурор надав пояснення, аналогічні доводам клопотання, просив клопотання задовольнити та обрати ОСОБА_4 запропонований запобіжний захід без визначення розміру застави.

ОСОБА_4 прибув до суду для участі у розгляді клопотання самостійно, підозру не визнав. Пояснив, що він перебував у лісосмузі, біля парку в м. Кам`янське, де побачили раніше не знайому особу, який робив «закладки» у лісі. Ця особа почала поводити себе агресивно, і між ним, потерпілим та іншими його знайомими виник конфлікт, який переріс у бійку. В ході конфлікту будь-яких інших осіб у лісі не було. ОСОБА_4 вказує, що потерпілого він не бив, грошових коштів у нього не забирав. Після бійки всі хлопці пішли у своїх справах. Просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, оскільки він не буде переховуватись, нових злочинів не вчиняє, місцезнаходження своїх знайомих вказати не може, бо не знає де вони, буде співпрацювати зі слідством.

Захисники заперечували проти задоволення клопотання. Заявили клопотання про приєднання до матеріалів довідки щодо наявності хвороби у ОСОБА_4 , копію вироку, яким потерпілого визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 309 КК України, відомості щодо працевлаштування. Це клопотання задоволено, зазначені докази приєднано до клопотання. Захисники посилались на те, що жоден із ризиків не є доведеним, оскільки підозрюваний самостійно з`являється до суду, переховуватись не буде, нових злочинів не вчиняє, приховувати або спотворювати докази не буде, оскільки все вилучено. Підозра необґрунтована, оскільки грошові кошти не вилучено, невідомо чи були вони взагалі, потерпілий є особою з кримінальним минулим, показання свідків є хибними. Просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Встановлено, що слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002519, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2023, з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно фабули кримінального правопорушення, група невстановлених осіб, а також ОСОБА_8 , ОСОБА_4 28.06.2023 приблизно о 08 год. 09 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , скоїли напад на гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя і здоров`я, з метою заволодіння майном, у результаті якого спричинили тілесні ушкодження потерпілому та заволоділи грошовими коштами у розмірі 5000 доларів США.

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виходжу з наступного.

Так, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Аналізуючи положення практики ЄСПЛ, можна дійти висновку, що обґрунтованість підозри містить два аспекти. Перший стосується питання вчинення кримінального правопорушення, а другий доведення обставин, які за розумного неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, доведення обставин, викладених в повідомленні про підозру, здійснюється наявними в матеріалах провадження доказами.

Згідно рапорту працівника поліції та повідомлення на лінію 102, на потерпілого ОСОБА_9 27.06.2023 у м. Кам`янське, в лісозмузі, біля буд. № 63-В напало троє чоловіків, а також четвертий чоловік, який бігав до дружини за грошовими коштами. Невстановлені особи били потерпілого з метою заволодіння грошовими коштами, які передала нападникам дружина потерпілого.

Як видно з протоколу допиту потерпілого, 27.06.2023 він приїхав з роботи та вирішив прогулятися у лісі, де випадково зустрів четверо раніше невідомих йому осіб, які напали на нього. Описати цих осіб та впізнати зможе. Всі особи наносили тілесні ушкодження потерпілому та вимагали від нього грошові кошти. Після чого один з чоловіків попросив потерпілого, щоб той зателефонував дружині, і вона скинула з балкону 5000 доларів США. Погрози від чоловіків ОСОБА_9 сприймав як реальні. Після того, як дружина скинула з балкону означену суму грошових коштів, один з чоловіків забрав її. Тоді ОСОБА_9 відпустили.

Протоколом допиту свідка дружини потерпілого ОСОБА_11 підтверджено, що 27.06.2023 року приблизно о 21 год. 00 хв. їй зателефонував чоловік та повідомив, що треба взяти із шафи 5000 доларів США, упакувати та скинути з балкону. На задньому плані ОСОБА_11 чула голоси чоловіків, що вказували, які дії зробити для передачі коштів.

Потерпілий ОСОБА_9 за результатами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, упізнав особу, яка приймала участь у розбійному нападі, а саме особа під № 2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 28.06.2023).

Протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтверджується обставини вчинення даного кримінального правопорушення, які узгоджуються з показаннями, наданими потерпілим.

Обґрунтованість підозри доведена також й іншими доказами у сукупності, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, за участі свідків, довідка КНП КМР «Центр ПМСД № 3 щодо тілесних ушкоджень потерпілого, повідомленням про підозру ОСОБА_4 , іншими доказами.

Таким чином, на переконання слідчого судді, матеріалами клопотання достовірно підтверджується причетність гр. ОСОБА_4 до скоєння інкримінованого злочину, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

При цьому доводи ОСОБА_4 про те, що потерпілий сам спровокував бійку, а грошові кошти в нього ніхто не вимагав, не знайшли свого підтвердження. Слідчий суддя враховує, що поведінка потерпілого є дивною, оскільки останній вирішив раптово прогулятись в лісі у вечірній час. При цьому сам потерпілий є особою, яка притягувалась до кримінальної відповідальності за зберігання наркотичних та психотропних речовин. Проте така обставина не спростовує факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та передання його дружиною шляхом скидання з балкону невстановленим особам грошових коштів у розмірі 5000 доларів США.

Отже, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у причетності до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, не викликає сумніву, і на даному етапі розслідування зібраних органом досудового розслідування доказів достатньо для дотримання вимоги розумної підозри.

Аналізуючи заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, клопотання про застосування до особи запобіжного заходу не повинно обмежуватись лише стандартним переліком ризиків, без розкриття змісту і доведеності кожного ризику.

На існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що існує обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину. Тобто усвідомлення наявності вагомих доказів вчинення даного злочину, невідворотність покарання, може стимулювати ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Відтак, цей ризик вважаю доведеним. Проте слідчим суддею враховано попередню поведінку ОСОБА_4 , який виконує запобіжний захід у вигляді застави в іншому кримінальному провадженні, добровільно і самостійно з`явився до суду для вирішення питання щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розуміючи, що його можуть взяти під варту в залі суду. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що ризик переховування істотно знижується.

Крім того, ризик переховування необхідно оцінювати у сукупності з іншими факторами, такими як особа підозрюваного, наявність роботи та утриманців тощо. Тяжкість покарання не може бути основним аргументом для доведення ризику переховування. В даному випадку ОСОБА_4 продемонстрував, що переховуватись від слідства не збирається, на відміну від інших осіб, що причетні до скоєння даного злочину.

Щодо ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, то грошові кошти не були жодним чином ідентифіковані, їх місцезнаходження не встановлено, тому стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний матиме змогу спотворити, знищити чи приховати ці кошти, і це матиме шкоду для досудового розслідування. Відшукувані кошти можуть перебувати в інших осіб, які були на місці злочину, тому ОСОБА_4 може не мати до них доступу та не знати їх долю. Відтак, цей ризик вважаю недоведеним.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, оскільки потерпілий та свідки вже допитані, а причетність ОСОБА_4 до інкримінованого злочину підтверджена низкою інших доказів, тому вплив на потерпілого не буде мати вирішального значення. Тому цей ризик також не знайшов свого підтвердження.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, оскільки зводиться лише до припущень. Так, не встановлено, що ОСОБА_4 має намір перешкоджати доведенню істини по кримінальному провадженню та сприяти уникненню кримінальної відповідальності щодо інших невстановлених осіб. Крім того не розкрито, які вказівки та поради може надати ОСОБА_4 щоб погіршити позицію обвинувачення та завдати шкоди цьому провадженню.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то з матеріалів клопотання слідує, що підозрюваний схильний до вчинення злочинів, тому може вчинити новий злочин, як корисливої спрямованості, так і пов`язаний з незаконним поводженням зі зброєю. Отже, цей ризик є доведеним.

Підсумовуючи наведене, констатую, що в судовому засіданні підтвердились лише ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя повинен виходити з того, що такий запобіжний захід має бути достатнім для запобігання всім доведеним ризикам, а також гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Водночас згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, репутацію підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, і т.д.

При обранні виду запобіжного заходу, з тих, що визначені ст. 176 КПК України, виходжу з того, що ОСОБА_4 характеризується посередньою, має офіційне працевлаштування, має постійне місце реєстрації, раніше не судимий.

Слідчий суддя погоджується із думкою прокурора, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти реалізації ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому виходячи з тяжкості злочину, наявності вагомих доказів та обґрунтованості підозри, вважаю доцільним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, узявши останнього під варту у залі суду.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гафа проти Мальти» від 22 травня 2018 року, заява № 54335/14, викладено позицію, згідно якої національні суди повинні вживати заходів для того, щоб надати заявнику реальну можливість використати своє право на внесення застави, інакше це б вказувало на ознаки порушення статті 5 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. В цій справі підозрюваний був заарештований за підозрою у вбивстві, проте національні суди не визначили заставу, а в подальшому визначили її розмір, який був непомірний для заявника. Отже, тяжкість злочину та інші обставини не можуть позбавляти особу на реалізацію свого права на внесення застави, оскільки тримання під вартою не має перетворюватись на своєрідну прелюдію до завчасного відбування особою можливого покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчому судді надано право не визначати особі заставу у випадках, встановлених процесуальним законом, проте це не є обов`язком слідчого судді.

Зважаючи на особу підозрюваного, добровільного з`явлення до слідчого судді для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність офіційного місця працевлаштування, наявність постійного місця реєстрації (проживання), відсутність раніше судимостей, вважаю можливим визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з урахуванням майнового стану підозрюваного та тяжкості злочину.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення підлягає до задоволення частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі суду.

Визначити підозрюваному альтернативним запобіжний заходом заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) з`являтись за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із фактичного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) не спілкуватись із свідками та потерпілим по цьому кримінальному провадженню.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 27.08.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ