Ухвала

Іменем України

19 червня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000661 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Куренівка Чечельницького району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 02 квітня 2013 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.125 КК України, до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України -

встановив:

14 лютого 2020 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000661, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України. На підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року щодо визначення підсудності та подальшого здійснення судового провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.296 КК України, та зауважив, що згода потерпілого при розгляді клопотання про закриття кримінального провадження є не обов`язковою, надав суду рапорт про повідомлення потерпілої сторони і відмову правонаступників померлих потерпілих з`являтися до суду.

Потерпілий ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а потерпілий ОСОБА_6 , згідно лікарського свідоцтва про смерть №7903 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , їх представники до суду не з`явилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив суд закрити провадження за ч.4 ст.296 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків, наполягав на розгляді клопотання без участі його захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_4 29.01.2013 року, приблизно в період часу з 13:00 год. до 15:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території гаражного кооперативу «Салют» за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова, 29, діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, висловлюючись нецензурною лайкою, із застосуванням твердого тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, який у ході досудового слідства не встановлено, тримаючи вказаний предмет у своїй правій руці, спричинив ним один удар по голові в область чола електрику гаражного кооперативу ОСОБА_6 , чим завдав йому фізичного болю та відповідно до висновку експерта № 953-е від 11.03.2015 року, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді двох забійних ран - в лобній області посередині волосистої частини голови, в лобно-тім`яній області праворуч.

Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 знову підійшов до потерпілого та керуючись хуліганськими мотивами, наніс йому предметом, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, а саме - ножем з темною руків`ю, який тримав у правій руці, один удар у кисть лівої руки ОСОБА_6 , а саме в міжпальцевий проміжок між другим та третім пальцями, чим завдав потерпілому фізичного болю та відповідно до висновку експерта № 953-е від 11.03.2015 року, спричинив останньому тілесні ушкодження, які відноситься до легких, тобто таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

В цей час співробітники та члени гаражного кооперативу «Салют» намагались відтягнути ОСОБА_4 від потерпілого ОСОБА_6 , однак ОСОБА_4 чинив активний опір, своїх дій не припиняв, відштовхував їх та погрожував фізичною розправою, після чого вказані особи були вимушені зачинитись від останнього у кімнаті службового приміщення, а сам ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, залишивши заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень - ніж з темною руків`ю, на місці пригоди.

29.01.2013 року, приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернувся до гаражного кооперативу «Салют» та побачивши випадкову особу, а саме потерпілого ОСОБА_5 , який працював там охоронцем, тримаючи у правій руці ніж з дерев`яною руків`ю, почав безпідставно гучно нецензурно висловлюватись на адресу останнього, погрожувати фізичною розправою, демонструвати ніж, та розмахувати ним перед потерпілим. При цьому, ОСОБА_4 не реагував на неодноразові зауваження потерпілого, який намагався заблокувати прохід до гаражного кооперативу «Салют» та при спробі ОСОБА_5 взяти ніж з рук ОСОБА_4 і знешкодити останнього, спричинив йому удар вищезазначеним ножем, який тримав у правій руці, в область лівого передпліччя, а потім - у зовнішню частину правої ноги, а саме гомілку, чим завдав потерпілому фізичного болю, та відповідно до висновку експерта № 2638-е від 09.06.2015 року, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран, а пізніше рубця на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, що є наслідком загоєння різаної рани та рубця на зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині, що є наслідком загоєння різаної рани, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, тобто таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, відносяться до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Таким чином суд прийшов до висновку, що з моменту вчинення інкримінованого злочину минуло понад десять років.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

У той же час, відповідно до ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як встановлено судом, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відповідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого, з дня його вчинення минуло понад десять років, перебіг давності не зупинявся та не переривався, в судовому засіданні обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що його слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, у зв`язку із закінченням встановлених ст. 49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Окрім того, відповідно до практики Верховного Суду у справі №204/2626/21 від 23 червня 2022 року згода потерпілого на закриття з підстав ст. 49 КК України не є обов`язковою.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди слід залишити без розгляду, що не позбавляє його можливості звернутися до суду в цивільному провадженні.

Аналогічні висновки щодо подібного правозастосування викладені в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі №192/3301/16-к та 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к.

Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні, згідно зміненого обвинувального акту від 25 січня 2018 року (Т1, а.с.228-234), які прокурор просив стягнути з обвинуваченого на користь держави, суд, враховуючи правовий висновок ОП ККС ВС, викладений в постанові від 12.09.2022 року (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21) зазначає: якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 49 КК України, ст.ст. 369-372, 377 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України на підставі ст.49 КК України.

Кримінальне провадження №0000661 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди - залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженні №0000661, а саме: два ножа, вилучені 29.01.2013 року в ході огляду місця події, залишки змивів №1-5 на фрагментах марлі - після набрання ухвалою законної сили знищити.

Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1