Справа №585/1842/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/779/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.222, ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ромни Сумської області, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2019 року за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій останній просить вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2022 року ухвалений відносно нього скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

- ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі;

-ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 6 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2019 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дати його фактичного затримання, з 12 серпня 2021 року.

Зараховано ОСОБА_7 до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 серпня 2021 року до набрання вироком законної сили, згідно ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

- ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі;

- ч.1 ст. 222 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 3 роки з покладенням відповідних обов`язків.

Стягнуто з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення експертиз по 1630 грн. 39 коп. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 514 грн. 86 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 вказує на незаконність ухваленого відносно нього вироку, з посиланням на те, що в ході судового розгляду було порушено його право на захист, а саме, його видаляли з залу суду та не заслуховували його пояснень, справа була розглянута односторонньо та з обвинувальним нахилом.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 12 червня 2021 року, о 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 та ОСОБА_7 перебували в районі залізничного вокзалу, що по вул. Горького в м. Ромни. У цей час вони побачили неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , який перебував неподалік поштового відділення Станції Ромни (м. Ромни, вул. Горького), та грався мобільним телефоном «ZTE Blade A5». У ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , з метою збагачення, виник злочинний умисел на відкрите незаконне заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_10 , про що останні домовилися між собою, вступивши таким чином в попередню змову.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_10 надати йому телефон, на що ОСОБА_10 відмовив ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_9 висловив потерпілому погрозу застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яку ОСОБА_10 реально сприймав, враховуючи його індивідуальні психологічні властивості та неповнолітній вік. Злякавшись, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 реалізують свої погрози, ОСОБА_10 надав ОСОБА_7 мобільний телефон марки «ZTE Blade A5», на якому було наклеєне захисне скло та в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар». Так, імітуючи здійснення телефонного дзвінку ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з мобільним телефоном почали відходити в сторону. ОСОБА_10 почав прохати ОСОБА_9 та ОСОБА_7 повернути мобільний телефон.

ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, розуміючи, що їхні протиправні дії є відкритими для потерпілого, незважаючи на прохання потерпілого повернути телефон, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив наживи, який полягав у незаконному збагаченні за рахунок злочинної діяльності, розраховуючи на те, що останній через свій вік не зможе чинити опір їхнім протиправним діям та затримати їх, з викраденим телефоном втекли з місця вчинення злочину.

Своїми злочинними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі) ОСОБА_9 та ОСОБА_7 завдали матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 на суму 1735 грн.

Крім того, ОСОБА_9 , 06 липня 2021 року, близько 08 год. 00 хв., перебуваючи поблизу свого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , відійшов у напрямку сараю, розташованого поруч з вищевказаним будинком, де побачив свою мачуху - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які спали через надмірне вживання алкогольних напоїв, поряд з останніми лежав мобільний телефон марки «OPPO». У цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на вчинення крадіжки даного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, таємно, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно знаючи, що потерпілий ОСОБА_12 користується вищевказаним мобільним телефоном марки «OPPO», скориставшись його безпорадним станом, шляхом вільного доступу взяв вказаний та залишив місце вчинення злочину, чим спричинив матеріального збитку потерпілому на суму 3329 грн.

У подальшому у цей же день, а саме 06 липня 2021 року, приблизно о 09 год. 30 год., ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні Роменського відділення ПТ «Донкредит», що розташоване за адресою: м. Ромни, вул. Руденка,12 А, маючи при собі мобільний телефон марки «OPPO», усвідомлюючи, що вказаний мобільний телефон не є його приватною власністю, а перебуває у власності іншої особи, з метою отримання кредиту під заставу вказаного мобільного телефону, звернувся до кредитора ПТ «Донкредит». Після цього, ОСОБА_9 , усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів, ознайомившись із умовами договорів про надання фінансового кредиту та про заклад майна до ломбарду, уклав договір про надання фінансового кредиту та застави, надав завідомо неправдиву інформацію кредитору ПТ Ломбард «Донкредит» з метою одержання кредиту на суму 1500 грн.

Крім того, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_7 , 30 липня 2021 року, приблизно о 17 год. 30хв. перебували по АДРЕСА_5 . У цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел на здійснення крадіжки з будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_13 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 шляхом вільного доступу, проникли на територію вказаного домогосподарства. Візуально оглянувши вказаний будинок, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 помітили відчинене вікно.

Розподіливши ролі, діючи спільно та за попередньою змовою, ОСОБА_9 залишився біля вікна будинку, з метою своєчасного попередження ОСОБА_7 про можливу появу власника чи інших сторонніх осіб. В свою чергу ОСОБА_7 через вказане вище відчинене вікно проник до приміщення будинку потерпілого ОСОБА_13 , звідки викрав належне потерпілому майно, яке через вікно передав ОСОБА_9 , після чого, вони залишили господарство, завдавши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 3416 гривень.

Крім того, 22 липня 2021 року, близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_14 , у зв`язку з тим, що його син ОСОБА_9 , не прийшов додому, пішов його шукати до сусідів. Шукаючи сина ОСОБА_14 постукав у хвіртку господарства, де мешкає ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_3 , який товаришує з його сином ОСОБА_9 , щоб у нього дізнатися, чи не знає де останній знаходиться. Коли ОСОБА_7 вийшов з квартири, де проживає, на вулицю, між ним та ОСОБА_14 виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 почав ображати ОСОБА_14 . Під час сварки у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння посягання на здоров`я іншої людини, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв у своїй квартирі дерев`яний предмет зовні схожий на биту, підійшов до ОСОБА_14 і, тримаючи його обома руками, наніс один удар ОСОБА_14 по голові в область тім`яної ділянки зліва, а коли ОСОБА_14 після нанесеного удару впав на землю, цим же дерев`яним предметом наніс йому ззаду ще один удар по його тулубу в області лівого боку. Внаслідок вказаних дій потерпілий ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження, які кваліфікуються, як легкі.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, просила залишити його без зімни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повному обсязі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З врахуванням того, що вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2022 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 останнім не оскаржено, законність прийнятого судового рішення переглядається лише щодо ОСОБА_7 , в межах поданої ним апеляційної скарги.

Так, одним з доводів апелянта щодо незаконності ухваленого відносно нього вироку є те, що в ході судового розгляду було порушено його право на захист, а саме, його видаляли з залу суду.

Колегія суддів зазначає, що положеннями ч.1 ст. 330 КПК України визначено, якщо обвинувачений порушує порядок у залі судового засідання або не підкоряється розпорядженням головуючого у судовому засіданні, останній попереджає обвинуваченого про те, що в разі повторення ним зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання.

Крім того, ст. 321 КПК України визначено, що головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

З метою перевірки доводів апелянта стосовно порушення його право на захист та видалення його видаляли з залу суду, колегією суддів, в порядку підготовки даного кримінального провадження до апеляційного перегляду, були перевірені відеозаписи судових засідань від 29 вересня 2021 року, 20 жовтня 2021 року, 29 жовтня 2021 року та 11 серпня 2022 року, під час яких, за неналежну поведінку, неповагу до учасників судового процесу та вживання ненормативної лексики ОСОБА_7 було видалено з залу суду, що знайшло своє відображення у журналах судових засідань за вказані дати.

При цьому, колегією суддів було встановлено, що у зазначених судових засіданнях ОСОБА_7 дійсно вчиняв вищезазначені дії, проте, з метою забезпечення останньому можливості брати участь у судовому засіданні, головуючий одразу не ставила питання про видалення його з зали суду, а лише попереджала його про таку можливість і робила зауваження, на які обвинувачений не реагував, а продовжував порушувати порядок в судовому засіданні, що і стало підставою для його видалення.

За таких обставин, вважати, що судом було порушено право останнього на захист підстави відсутні, оскільки у такий спосіб головуючим було забезпечено в судовому засіданні належний порядок, і саме невиконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язку підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду, як того вимагає п. 3 ч. 7 ст. 42 КПК України стало підставою для вжиття такого заходу.

Крім того, колегія суддів зауважує, що як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні «Ананьєв проти Російської Федерації» («Ananyev v. Russia» від 30 липня 2009 року), присутність підсудного в залі судового засідання при розгляді його справи є досить важливим аспектом, однак проведення засідання за відсутності підсудного не є невідповідним положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, якщо ця особа може згодом домагатися перегляду вироку судом, який розглядав його справу, або вищим судом. При цьому ЄСПЛ підкреслив, що для належного здійснення правосуддя важливо, щоб повага і порядок в залі суду були визначальними критеріями для судових розглядів; явне недотримання підсудним основних принципів належної поведінки не може і не повинно допускатися. Сенс статті 6 Конвенції не перешкоджає особі за своєю власною волею, прямо або мовчазно, відмовитися від права на проведення справедливого розгляду. Однак для того, щоб бути ефективним в цілях Конвенції відмова від права на участь у судовому розгляді має встановлюватися однозначно і враховувати мінімальні гарантії, відповідні його значущості.

Тобто, ЄСПЛ допускає можливість видалення обвинуваченого із залу суду як наслідок порушення ним порядку в судовому засіданні за умови дотримання мінімальних гарантій права на справедливий суд, шляхом забезпечення права на захисника, права на оскарження вироку суду.

З врахуванням того, що після видалення ОСОБА_7 в усіх судових засіданнях залишався присутнім його захисник адвокат ОСОБА_8 , який діє виключно в інтересах свого підзахисного, а також, що скориставшись своїм правом, визначеним КПК України, обвинувачений оскаржив вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку, і з цих підстав право останнього на захист не є порушеним, а мінімальні гарантії його права на справедливий суд є дотриманими.

При цьому, безпідставними є і посилання апелянта на те, що при прийнятті рішення судом не було враховано його пояснень, та що справа була розглянута односторонньо, з обвинувальним нахилом, з врахуванням наступного.

Так, зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що судом було враховано пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який, будучи допитаним в судовому засіданні, свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах, надав показання про те, що 12 червня 2021 року він дійсно у ОСОБА_10 , під приводом зателефонувати, відібрав мобільний телефон та побіг, ОСОБА_9 був з ним поряд, проте все він вчинив сам. Також, 30 липня 2021 року він заліз через вікно в будинок за адресою: АДРЕСА_6 , звідки забрав велосипед «Україна» та батарею, дав потримати їх ОСОБА_9 , який безпосередньо не приймав участь у викраденні та не знав про його наміри, далі прикріпив радіатор до велосипеда і вони разом понесли їх. Також, вказував, що 22 липня 2021 року вночі до нього прийшов ОСОБА_14 , який шукав свого сина ОСОБА_9 , вдарив його по голові, тоді він зайшов до будинку, взяв біту і наніс ОСОБА_14 удари по голові.

Судом, також, був допитаний і потерпілий ОСОБА_10 , який надав суду показання про те, що у червні 2021 року він чекав друга на ж/д вокзалі по вул.Горького у м.Ромни, позаду будівлі, де його покликали до себе двоє хлопців «Ткач» ( ОСОБА_7 ) та раніше не знайомий йому ОСОБА_9 , останній казав у загрозливому тоні, щоб він дав телефон подзвонити, вони обсіли його на сходинці із двох боків та поводились так, що він відчував для себе загрозу, розумів, що вони діють спільно, з ними був ще третій хлопець, який незабаром десь пішов. ОСОБА_7 погрожував йому, що застосує до нього силу, тому він дав йому телефон, вказав код розблокування. Закорко ОСОБА_16 у цей час відсторонився від події, відійшов у напрямку пошти ніби він не причетний. ОСОБА_7 взяв телефон його і пішов за ОСОБА_9 . Він біг за ОСОБА_7 , говорив йому щоб той віддав телефон. ОСОБА_7 забирав у нього телефон і погрожував, він боявся його і сприймав погрози реально, ОСОБА_9 був у цей час поряд. Потім вони пішли, він біг за ними і просив повернути телефон, однак обвинувачені йому нічого не говорили. У нього було враження, що вони діяли разом, у них були спільні дії та загрозу у застосуванні насильства він зрозумів одразу від двох обвинувачених. З поліції він дізнався, що ОСОБА_7 здав його телефон до ломбарду, гроші за нього поділили ОСОБА_7 з ОСОБА_9 разом.

Допитана в судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_17 у своїх показаннях зазначала про те, що за станом здоров`я ОСОБА_10 плутається у показаннях внаслідок специфіки психологічного та психічного розвитку, оскільки має затримку розвитку, але він адекватно оцінює події. У нього погана пам`ять, у поліції він говорив про ОСОБА_7 , а хто ще з ним був - не казав, бо не знав цих хлопців, спочатку працівникам поліції він розповідав про трьох хлопців, двох із яких упізнав.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 вказував, що 30 липня 2021 року вдень встановлював опалення в будинку, за 2 години повернувся додому по АДРЕСА_6 , і виявив, що в будинку не було батареї та велосипеда «Україна», а вікно в дім було відчинене. Він звернувся до сусідів, які сказали, що бачили двох хлопців, що крутились неподалік, один із них пішов до будинку. У нього були документи на батарею, велосипед був старий, він сам його фарбував, а тому свої речі міг упізнати. Він звернувся до поліції і по камерах спостереження поліцейські віднайшли, як обвинувачені на його велосипеді везуть батареї, а також встановили хто ці хлопці. При слідчому експерименті ОСОБА_9 показував які вчиняв дії він особисто, а які інший обвинувачений, він був сам без ОСОБА_7 на слідчому експерименті. Через 2 дні був проведений слідчий експеримент з ОСОБА_7 , який також розповідав про їх спільні дії та розподіл ролей між ними. Відносно призначення покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_7 потерпілий покладався на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_14 надав суду показання про те, що 22 липня 2021 року вночі, близько 23 год. він пішов шукати свого сина ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , який проживає за 150 м у сусідньому будинку. Коли він погукав ОСОБА_18 , то останній вийшов з битою і розпочав лаятись нецензурною лайкою, вдарив його по голові, він упав, також бив з лівої сторони по ребрах. У цей час у двір вийшла бабуся ОСОБА_18 і забрала його. Зупинила його дії,а далі приїхала швидка допомога і поліція. Він сам собі викликав швидку, проте не міг підійти до швидкої допомоги, поки не приїхала поліція та не заспокоїла ОСОБА_7 , який перешкоджав йому, не давав підійти лікарям та вигукував погрози тощо. Від нанесених побоїв тривалий час лікувався і досі не почуває себе добре.

Крім зазначених пояснень обвинуваченого та потерпілих, судом, також було враховано і інші зібрані по кожному епізоду злочинів у даному кримінальному провадженні письмові докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, а саме,

- протокол огляду місця події з фототаблицями до нього від 12 червня 2021 року, складений за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 та його законного представника ОСОБА_17 , в присутності понятих, згідно якого проведено огляд на відкритій ділянці місцевості, поблизу Роменського залізничного вокзалу, розташованого за адресою: м. Ромни, вул. Горького, 91;

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 червня 2021 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 , у присутності понятих та законного представника впізнав на фото № 1, №4 за зовнішніми рисами обличчя у їх сукупності, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які 12 червня 2021 року незаконно заволодів його мобільним телефоном;

- протокол проведення слідчого експерименту від 18 червня 2021 року та відеозапис, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 , за участю законного представника ОСОБА_17 , у присутності понятих, розповів та продемонстрував обставини, що мали місце 12 червня 2021 року, де він знаходився, як, із розподілом ролей, діяли відносно нього обвинувачені, куди пішли після заволодіння належним йому мобільним телефоном та яким шляхом він їх переслідував;

- протокол огляду предмету від 13 червня 2021 року з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_17 і ОСОБА_10 добровільно надали для огляду мобільний телефон, який їм належить;

- протокол проведення слідчого експерименту від 22 червня 2021 року, з фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_19 , у присутності понятих на території залізничного вокзалу м. Ромни по вул. Горького, розповів та продемонстрував обставини, що мали місце 12 червня 2021 року, що він був присутнім на місці події на залізничному вокзалі у м. Ромни у той день, близько 17:00-18:00 години, разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , бачив хлопця на вік близько 15 років, який грався неподалік. ОСОБА_7 , при цьому, покликав невідомого хлопця до себе, про щось із ним спілкувався, почав у нього вимагати телефон, а він з місця події пішов і що далі відбувалось йому не відомо;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28 червня 2021 року з відеозаписом, згідно якого підозрюваний ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_8 , у присутності понятих, в приміщенні Роменського РВП ГУНП в Сумській області, розповів та продемонстрував обставини, що мали місце 12 червня 2021 року, з приводу заволодіння мобільним телефоном потерпілого, після чого також на місцевості на території залізничного вокзалу м. Ромни повідомив про дії потерпілого та проте, що коли вони удвох із ОСОБА_16 побачили у підлітка гарний мобільний телефон, то вирішили ним заволодіти, для чого подали один одному спеціальні знаки поглядом, після чого розпочали свої дії. Закорко ОСОБА_16 казав, що він переверне хлопця догори ногами і витрусить у нього телефон, якщо його не віддасть добровільно, він також пригрозив силою відібрати телефон. Після чого хлопець віддав йому телефон та вказав код розблокування, ОСОБА_20 у цей час вже відійшов за кут будівлі, він пішов за ОСОБА_20 , а потім розпочали бігти, щоб відчепитись від потерпілого, а він за ними побіг та кричав у слід, щоб віддали телефон;

- протокол проведення слідчого експерименту від 29 червня 2021 року з відеозаписом, згідно якого підозрюваний ОСОБА_9 , у присутності понятих, в приміщенні Роменського РВП ГУНП в Сумській області, розповів та продемонстрував обставини, що мали місце 12.06.2021 р., з приводу заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_10 , після чого також на місцевості на території залізничного вокзалу м. Ромни повідомив про дії потерпілого, а так саме про те, що коли вони удвох із ОСОБА_18 побачили у підлітка гарний мобільний телефон, то вирішили ним заволодіти, для чого ОСОБА_18 почав його підговорювати забрати телефон, але він не хотів брати у цьому участь. ОСОБА_18 пригрозив хлопцю, що відбере телефон силою, після чого хлопець віддав йому телефон та вказав код розблокування. Вони по черзі робили вигляд, що комусь телефонують і передавали один одному телефон, відходячи у цей час поодаль від хлопця, після чого завернули за кут будинку і ОСОБА_18 сказав, щоб вони розпочали бігти. За ними побіг потерпілий та просив віддати телефон, але вони утеклим з поля його зору, розійшлись у різні сторони, а потім зустрілись в обумовленому місці;

- протокол огляду місця події з фототаблицями до нього, від 30 липня 2021 року, за участю потерпілого ОСОБА_13 , в присутності спеціаліста та понятих, згідно якого проведено огляд господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де також зафіксовано зовнішній та внутрішній вигляд домогосподарства, виявлено та вилучено сліди;

- протокол огляду місця події з фото таблицями до нього від 30 липня 2021 року, за участю підозрюваного ОСОБА_7 та в присутності понятих, згідно якого проведено огляд за адресою: АДРЕСА_7 , де обвинувачений ОСОБА_7 добровільно видав поліцейським викрадений велосипед «Україна», синього кольору та батарею опалення;

- протокол огляду предмету від 30 липня 2021 року з фото таблицями до нього, згідно якого було оглянуто велосипед «Україна» та радіатор марки «Алтермо-7» за адресою: м. Ромни, вул. Маяковського, 49;

- протоколом огляду предмету від 31 липня 2021 року з фототаблицями до нього, де у присутності понятих було оглянуто чоловіче взуття, яке добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_7 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 09 серпня 2021 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_8 , у присутності понятих, в приміщенні Роменського РВП ГУНП в Сумській області, а надалі і на місцевості, розповів та продемонстрував обставини, що мали місце 30 липня 2021 року, а саме щодо проникнення до будинку по АДРЕСА_8 , та заволодіння (крадіжки) майна, що було вчинено спільно із ОСОБА_21 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 06 серпня 2021 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_9 , у присутності понятих, в приміщенні Роменського РВП ГУНП в Сумській області, а надалі на місцевості, розповів та продемонстрував обставини, що мали місце 30.07.2021 р., а саме щодо проникнення ОСОБА_7 до будинку по АДРЕСА_4 , та його дій у цей час, щодо спостереження навкруги, подальшого заволодіння (крадіжки) майна, що було вчинено спільно із ОСОБА_7 ;

- протокол проведення слідчого експерименту від 05 серпня 2021 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 , у присутності понятих, в приміщенні Роменського РВП ГУНП в Сумській області, розповів та продемонстрував обставини, що мали місце 22 липня 2021 року, зокрема щодо дій ОСОБА_7 , способу нанесення йому тілесних ушкоджень;

- протокол проведення слідчого експерименту від 05 серпня 2021 року із фототаблицями до нього, згідно якого свідок ОСОБА_11 , у присутності понятих, в приміщенні Роменського РВП ГУНП в Сумській області, розповіла та продемонструвала обставини, що мали місце 22 липня 2021 року, свідком яких вона була, а саме щодо нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_14 предметом, що схожий на биту.

Окрім вказаних доказів, при прийнятті оскаржуваного рішення, судом, також, було враховано і інші зібрані у справі докази, а саме, протоколи прийняття заяв про вчинення злочинів від 12 червня 2021 року, від 30 липня 2021 року, від 23 липня 2021 року, висновки експерта за результатом проведених судово-товарознавчих експертиз №СЕ-19/119-21/7280-ТВ від 25 червня 2021 року щодо вартості мобільного телефону «ZTE» моделі Blade А5, який було викрадено у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 та № СЕ-19/119-21/8884-ТВ від 05 серпня 2021 року щодо вартості велосипеду марки «Україна» (з рамою), радіатора біметалевого, марки «Алтєрмо», викрадених у потерпілого ОСОБА_13 , висновки експерта за результатом проведених судово-медичних експертиз № 331 від 12 серпня 2021 року, № 339 від 12.08.2021 року, №340 від 12 серпня 2021 року щодо отримання потерпілим ОСОБА_14 внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів зауважує, що при ухваленні оскаржуваного вироку судом було враховано як показання обвинуваченого ОСОБА_22 щодо обставин вчинення ним вказаних злочинів, так і інші докази, які були досліджені повно та всебічно, є належними, допустимими та достатніми для висновку про визнання останнього винним за ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, що жодним чином доводами апеляційної скарги не спростовується.

Таким чином, всупереч доводів апелянта, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування, про що просив ОСОБА_7 , під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, оскаржуваний вирок слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Керуючись ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2022 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання копії даної ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4