Справа № 505/3422/22
Провадження № 1-кп/493/90/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника н/л обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника служби у справах дітей

Балтської міської ради Одеської області ОСОБА_9 ,

представника ювенальної превенції

ВП № 1 Подільського РУП

ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000789 від 09.10.2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, українця, громадянина Республіки Молдова, з середньою освітою, який не навчається та не працює, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2022 року близько 22:00 години, в умовах воєнного стану, запровадженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким затверджений Указ Президента України від 24.02.2022, продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 15.08.2022, неповнолітній ОСОБА_6 перебуваючи в гостях у ОСОБА_11 у в житловому будинку, що належить ОСОБА_12 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власника вказаного домоволодіння та сторонніх осіб, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з однієї із кімнат будинку, зірвав зі стіни кронштейн вартістю 200,00 гривень, на якому кріпився телевізор марки Samsung series 4-4003, на 32 дюйма, власником якого являється ОСОБА_12 , вартістю 3900,00 грн.

Після чого, увійшовши до приміщення кухні, ОСОБА_6 на холодильнику помітив мобільний телефон Xiomi Redmi Note 3, що належить ОСОБА_11 . Переконавшись у тому, що його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав телефон марки Xiomi Redmi Note 3, вартістю 1782,17 грн., поклавши його в карман куртки.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 4100,00 грн., потерпілому ОСОБА_11 на сумі 1782,17 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у пред`явленому обвинувачені, розкаявся у вчиненому та пояснив, що 08.10.2022 року, приблизно о 20-тій годині він разом з ОСОБА_13 на мопеді приїхали до помешкання ОСОБА_12 , розташованого в АДРЕСА_1 , в якому на той час знаходився її брат ОСОБА_11 .

В будинку вони стали розпивати спиртні напої і ОСОБА_11 постійно їх провокував на вжиття спиртного у великій кількості. Відчувши себе дуже погано від випитого спиртного, він та ОСОБА_13 полягали спати в одній із кімнат будинку. Прокинулися вони близько 22-ї годині, після чого ОСОБА_11 став до нього образливо чіплятися, що стало причиною сварки між ними, яка переросла у бійку. Покидаючи будинок він зняв з стіни однієї із кімнат будинку плазмовий телевізор і виніс на вулицю, де ОСОБА_13 завів мопеда та чекав на нього. ОСОБА_13 попросив повернути телевізор на місце, і він з цією цілю повернувся до будинку, але повертати телевізор передумав, а виходячи на вулицю забрав з холодильника, що знаходився в кухні, мобільний телефон, після чого разом з ОСОБА_13 привіз викрадене до свого дому, яке згодом видав працівникам поліції.

Обвинувачений ОСОБА_6 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану по першому епізоду, а також своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану .

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

В силу ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1ст 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_6 , наданої Подільським РВ № 2 філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, ризик вчинення повторного правопорушення має низький рівень, враховуючи який, а також інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, вважає, що відбування покарання обвинуваченим без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Застосування іспитового строку можливе за умови додаткових обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Також, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, а саме, що останній є неповнолітнім, раніше судимий, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має задовільну характеристику, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити останньому покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, суд вважає за можливе, з вищезазначених підстав, відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

При цьому, на думку суду, визначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.1 ст.119 КПК України, враховуючи майновий стан обвинуваченого, а саме, що він не має самостійного заробітку (доходу), суд знаходить можливим звільнити його повністю від оплати процесуальних витрат та компенсувати їх за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвали слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2023 року та 17.10.2022 року про накладення арешту на майно скасувати.

Речові докази по справі, що перебувають на відповідальному збереженні у потерпілих повернути за належністю.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Процесуальні витрати в сумі 2265,36 грн. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим та потерпілими в той же строк з моменту отримання його копії.

Копію вироку вручити обвинуваченому, законному представнику обвинуваченого, прокурору та захиснику. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілим.

СУДДЯ