Справа №358/1956/18 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/47/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богуславського районного суду Київської області від 04 червня 2021 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ (Торецьк) Донецької області, без реєстрації та постійного місця проживання, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимого 17.04.2009 Ялтинським міським судом АР Крим за ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України до 8 років позбавлення волі,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.187 КК України та у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.3 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 19 листопада 2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Київ точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, через мережу «Інтернет» познайомився з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_1 . Останній запросив ОСОБА_7 до місця свого проживання за вищевказаною адресою. Так, 19.11.2018 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 на маршрутному таксі зі сполученням «Київ- Богуслав» прибув в м. Богуслав, де його зустрів ОСОБА_10 , після чого вони разом пішли до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 . В період часу з 19.11.2018 року по 21.11.2018 року ОСОБА_7 перебував за місцем проживання ОСОБА_10 , де спільно з останнім проводив своє дозвілля та розпивав алкогольні напої.

21 листопада 2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 прийняв рішення вчинити напад та протиправно заволодіти майном ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний задум, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно та свідомо, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами та чужим майном, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_10 , 21 листопада 2018 року, близько 02 години, взявши в руки кухонну сковороду, вчинив напад на останнього, застосувавши щодо нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, а саме наніс один удар у життєво важливий орган - голову ОСОБА_10 , в той час як останній відпочивав.

Від вказаного удару ОСОБА_10 прокинувся, ОСОБА_7 наніс ще один удар кухонною сковородою в ділянку лопаток та два удари кулаками своїх рук в особливо важливий орган, а саме голову потерпілого, завдавши останньому фізичного болю. Далі ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на протиправне заволодіння чужим майном, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_10 з використанням двох кухонних ножів, які приставив до горла останнього, зв`язав йому руки липкою стрічкою по типу «скотч», завдавши останньому фізичного болю. Погрожуючи фізичною розправою потерпілому, ОСОБА_7 змусив ОСОБА_10 надати інформацію про пін- код до картки «Приват банк». ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний задум до кінця, протиправно заволодів майном ОСОБА_10 , а саме: двома банківськими картками «Приват Банк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з метою подальшого зняття з них грошових кошів, мобільним телефоном марки «ERGO F240» вартістю 300 гри., ноутбуком марки «Asus X75V» вартістю 6412,50 грн., грошовими коштами в розмірі 100 гривень та 20 доларів США.

Далі ОСОБА_7 21 листопада 2018 року, приблизно о 06 год. 00 год. залишив місце вчинення злочину та попрямував до банкомату, за адресою: вул. Заросянська, 22, м. Богуслав, Київська область, з метою завершити свою злочинну діяльність, а саме зняти грошові кошти з вище вказаних рахунків. ОСОБА_7 , 21.11.2018 року, близько 06 од. 05 хв,, перебуваючи за вказаною адресою за допомогою банкомату, ввівши пін-код від картки «Приват Банка» № НОМЕР_1 , заволодів з банківського рахунку ОСОБА_10 грошовими коштами в сумі 20 000 гри. Після цього на автомобілі таксі попрямував на вул. Перемоги в м. Миронівка Київської області, де продовжив свою злочинну діяльність. Так, цього ж дня приблизно о 06 год. 40 хв. за допомогою банкомату, розташованого за вищевказаною адресою, ввівши пін- код від картки «Приват Банка» № НОМЕР_1 заволодів з банківського рахунку ОСОБА_10 грошовими коштами в сумі 4 800 грн. Після цього він залишив місце злочину, а майном, здобутим злочинним шляхом, розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 32 068,50 грн. та спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців лівої скроневої навколо вушної ділянки з ліва, синці завитка правої вушної раковини, правого плеча з переходом на ліву надлопаткову та лопаткову ділянку, лівого променево-зап`ясткового суглобу, 1- го пальця тильної поверхні лівої кисті, садно правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №192 від 15.12.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 21 листопада 2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 прийняв рішення вчинити напад та протиправно заволодіти майном ОСОБА_10 та оригіналами особистих документів ОСОБА_10 з метою використання для отримання кредиту та незаконно заволодіти в подальшому грошовими коштами останнього.

Реалізуючи свій злочинний задум, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно та свідомо, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами та чужим майном, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_10 , 21.11.2018 року близько 02 години 00 хв., взявши в руки кухонну сковороду, вчинив напад на останнього, застосувавши щодо нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, а саме наніс один удар у життєво важливий орган - голову ОСОБА_10 , в той час як останній відпочивав.

Від вказаного удару ОСОБА_10 прокинувся, ОСОБА_7 наніс ще один удар кухонною сковородою в ділянку лопаток та два удари кулаками своїх рук в особливо важливий орган, а саме голову потерпілого, завдавши останньому фізичного болю. Далі ОСОБА_7 ,, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на протиправне заволодіння чужим майном, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_10 з використанням двох кухонних ножів, які приставив до горла останнього, зв`язав йому руки липкою стрічкою по типу «скотч», завдавши останньому фізичного болю. Погрожуючи фізичною розправою потерпілому, ОСОБА_7 змусив ОСОБА_10 надати інформацію про пін- код до картки «Приват банк». ОСОБА_7 доводячи свій злочинний задум до кінця, протиправно заволодів майном ОСОБА_10 , а саме: двома банківськими картками «Приват Банк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з метою подальшого зняття грошових кошів, мобільним телефоном марки «ERGO F240» вартістю 300 грн., ноутбуком марки «Asus X75V» вартістю 6412,50 грн., 100 гривень та 20 доларами СІЛА та оригінали наступних особистих важливих документів: паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_4 , пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 та посвідченням громадянина який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном та документами на власний розсуд.

Вироком Богуславського районного суду Київської області від 04 червня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Визнано винуватим ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.3 ст. 357 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеженням волі строком на 2 роки. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання ОСОБА_7 за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань, у виді позбавлення волі строком на 6 років. Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередню - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України. Строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 07 грудня 2018 року. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_10 - 31 012 (тридцять одну тисячу дванадцять) гривень 50 копійок коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, та 10 000 (десять тисяч) гривень витрат на оплату правничої допомоги адвоката, всього 41 012 (сорок одну тисячу дванадцять) гривень 50 коп. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь судового експерта ОСОБА_11 витрати за проведення судової-авто-товарознавчої експертизи № 4678 від 18 грудня 2018 року, у сумі 190 (сто дев`яносто) гривень 00 коп. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації у Київській області компенсувати перекладачу ОСОБА_12 судові витрати за надані послуги з перекладу, в розмірі 4 543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 52 копійки за надання послуг з усного перекладу обвинуваченому ОСОБА_7 . Арешт накладений на майно потерпілого ОСОБА_10 ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 17.12.2021, скасовано на підставі ч.4 ст. 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено ст.100 КПК України. Арешт накладений на майно потерпілого ОСОБА_10 ухвалою слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 27.12.2018, скасовано на підставі ч.4 ст. 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено ст.100 КПК України. Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Богуславського районного суду Київської області від 04 червня 2021 року скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що даний вирок є незаконним.

Також обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що судом першої інстанції порушені його права, оскільки не забезпечено йому належної правової допомоги та не забезпечено його перекладачем.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та призначити йому іспитовий строк,

пояснення захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положенням ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів встановила, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, достатній аналіз яким суд першої інстанції дав у вироку, та які узгоджуються між собою і є обґрунтованим.

Визнаючи доведеним вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 та кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, судом в основу обвинувального вироку було покладено показання допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_13 .

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив суду, що з ОСОБА_7 , який спочатку представився як « ОСОБА_14 » він познайомився у вечері 18.11.2018 року через мережу інтернет та запросив його до себе додому. Прийнявши запрошення ОСОБА_7 приїхав до м.Богуслав Київської області. Так, близько 14 год. 00 хв. 19.11.2018 року, біля кафе «Українка» він зустрів свого нового знайомого на ім`я « ОСОБА_14 », який мав нетверезий стан, та в подальшому прибув з ним по місцю свого проживання, де вони вживали алкоголь та відпочивали. ОСОБА_7 в свою чергу попросив в нього допомоги, оскільки пояснив що залишився без грошей, одягу та домівки. Також попросив в нього 500 гривень. На що йому йому дав 500 гривень, теплу куртку і відправив його на маршрутку. ОСОБА_7 пішов, але потім повернувся, при цьому пояснивши що він запізнився на маршрутку та став проситися заночувати, на що він погодився. При цьому, ОСОБА_7 пробув в нього близько двох діб, де він показував ОСОБА_7 місце свого проживання, зокрема зроблений ремонт. 21 листопада 2018 року, близько другої години ночі ОСОБА_7 вдарив його сковорідкою по голові, а вдруге вже вдарив по спині, так що аж зламалася ручка в сковорідці. Потім різко виключив світло та побіг в кухню, де взявши два ножі приставив йому їх до горла та почав вимагати гроші, та пояснив, що якщо він не дасть йому гроші, то ОСОБА_7 його заріже, при цьому перекладав ножі біля його горла. У відповідь на що він повідомив, що коштів в готівці не має, але має гроші на банківських картках. Після чого, ОСОБА_7 став вимагати пін-код, який він йому і повідомив. На що ОСОБА_7 схопив його телефон та став перевіряти залишок коштів на карткових рахунках. Перевіривши рахунок ОСОБА_7 з`ясував, що на картці наявні кошти в сумі близько 25 000 (двадцяти п`яти тисяч) гривень. Тоді, ОСОБА_7 взяв банківську картку і пенсійну картку, хоча в залишку на якій було лише 40 (сорок) гривень, та забравши його паспорт при цьому перевернувши всі речі в пошуках грошей, та ще отримавши від нього 100 гривень і 20 доларів США, що він мав, ОСОБА_7 не вгамувався. А, взяв зв`язав йому руки скетчем та став його фотографувати і повідомив, що оформить на нього кредит. Крім того, ОСОБА_7 особисто написав розписку невідомого йому змісту та погрожуючи змусив його підписати надану розписку, підписуючи яку він зазначив якісь літери, оскільки робити це йому було не зручно через зв`язані скетчем руки. Що розписка була написана про ще що він нібито позичив 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень у ОСОБА_7 йому стало відомо, лише після ознайомлення з вказаною розпискою у слідчого. Та, вже о 06 годині ранку ОСОБА_7 взявши картки, ноутбук, взуття (туфлі і кросівки), та забравши 10 гривень, що лежали на холодильнику залишив його квартиру при цьому наказавши йому сидіти і нічого не робити. Зачекавши приблизно 20 хвилин, допоки ОСОБА_7 піде геть він пішов до своєї сусідки ОСОБА_15 , з метою зателефонувати в банк, щоб заблокувати карту, але не встиг, оскільки ОСОБА_7 вже встиг зняти кошти наявні на картці. Також зазначив, що ОСОБА_7 пробачення в нього щодо вчиненого не просив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , пояснив суду, що він працює таксистом і якось точної дати не пам`ятає, під час його чергування в нічну зміну до нього вже під ранок біля магазину «АТБ», що по вул. Заросянській, 22 в м. Богуслав Київської області підійшов ОСОБА_7 , якого він раніше не знав і не бачив, та попросив його підвезти до м.Миронівка Київської області. Сідаючи до машини ОСОБА_7 поклав на заднє сидіння рюкзак з якого виглядав ноутбук. При цьому, ОСОБА_7 просив якомога швидше підвезти його до м. Миронівка Київської області. По приїзду, ОСОБА_7 він висадив в м. Миронівка Київської області, біля залізничного вокзалу, де і ОСОБА_7 розрахувався за проїзд, заплативши 200 (двісті) гривень. Пізніше після допиту його слідчим йому стало відомо що тим пасажиром був ОСОБА_7 , який когось пограбував та перевозив з собою викрадені речі які він помітив.

Також, як було встановлено судом першої інстанції, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисних дій, які проявились у вчиненні нападу на ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та по епізоду незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом громадянина України та іншими важливими особистими документами, що мало місце 21 листопада 2018 року, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, підтверджується письмовими матеріалами провадження:

- заявою потерпілого ОСОБА_10 від 21.11.2018 року, з якої вбачається, що 21 листопада 2018 року, близько 06 години ранку, чоловік на ім`я « ОСОБА_14 » незаконно заволодів належними йому речами та документами;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.11.2018 року, згідно якого встановлено що ОСОБА_10 повідомив про те, що 21.11.2018 року, близько 05 год. 30 хв. перебуваючи по АДРЕСА_1 , з погрозами застосування відносно нього фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, чоловік на ім`я « ОСОБА_14 » викрав в нього ноутбук марки «Asus», мобільний телефоном марки «ERGO», паспорт, чорний рюкзак, дві карти ПриватБанку та грошові кошти у розмірі 100 гривень та 20 доларів США.;

- витягом з ЄРДР від 21.11.2018 року з правовою кваліфікацією за ст. 187 ч. 1 КК України, про те, що ОСОБА_7 вчинив умисні дії, які проявились у вчиненні нападу на ОСОБА_10 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства; з правовою кваліфікацією за ст. 357 ч. 3 КК України незаконного заволодіння будь-яким способом паспортом громадянина України та іншими важливими особистими документами належними ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події від 21.11.2018 року з якого вбачається, що перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 належній потерпілому ОСОБА_10 працівниками поліції було виявлено що речі в кімнаті знаходилися в розкиданому стані, а також було виявлено та вилучено: 11 слідів пальців рук, 6 недопалків сигарет, пластикову ручку чорного кольору від сковорідки, фрагмент зім`ятої липкої стрічки;

- протоколом огляду місця події від 07.12.2018 року з якого вбачається, що перебуваючи в каб. № 16 по вул. Франка, 14 в м. Богуслав Київської області, де знаходиться Богуславське відділення поліції, громадянин ОСОБА_7 добровільно видав на підставі заяви працівникам поліції належний потерпілому ОСОБА_10 мобільний телефон марки «ERGO F240» та квитанцію формату А5. з текстом про здачу до ломбарду ноутбука марки «Asus», строком на 7 діб за 3700 гривень;

- протоколом огляду місця події від 12.12.2018 року з якого вбачається, що в АДРЕСА_3 , на підставі заяви ОСОБА_16 добровільно видав працівникам поліції належний потерпілому ОСОБА_10 паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 06.01.2001 року Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області, та довідку про присвоєння ОСОБА_10 реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП), пенсійне посвідчення № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_10 , посвідчення громадянина який проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) на ім`я ОСОБА_10 , пластикову банківську карту ПриватБанк жовтого кольору з написом на ній «Visa Gold»;

- протоколом огляду місця події від 13.12.2018 року з якого вбачається, що перебуваючи в каб. № 16 по вул. Франка, 14, в м. Богуслав Київської області, де знаходиться Богуславське відділення поліції громадянин ОСОБА_10 добровільно видав на підставі заяви працівникам поліції два кухонні ножі;

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 21.11.2018 року, якою вилучені з квартири АДРЕСА_2 належній потерпілому ОСОБА_10 речі, зокрема: 11 слідів пальців рук, 6 недопалків сигарет, пластикову ручку чорного кольору від сковорідки, фрагмент зім`ятої липкої стрічки скотч, визнано речовими доказами;

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 13.12.2018 року викрадені речі, які належні потерпілому ОСОБА_10 , зокрема: мобільний телефон марки «ERGO F240», договір про здачу ноутбука марки «Asus X75V» до ломбарду, паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_4 , пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 та посвідченням громадянина який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 , банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_2 та два кухонні ножі визнано речовими доказами;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 26.12.2018 року та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 27.11.2018 року, якою встановлено інформацію щодо усіх з`єднань за період з 01.11.2018 року по 27.11.2018 року споживача телекомунікаційних послуг за вказаним номером мобільного телефону;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.12.12.2018 року, з якого вбачається що потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу, яка стояла четвертою крайньою праворуч, як таку, що 21.11.2018 року з погрозами застосування насильства, та застосуванням фізичної сили заволоділа належними йому речами та документами. Впізнана особа представилася ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.12.2018 року, яким зафіксовано що потерпілий ОСОБА_10 детально розповів та на місці вчинення злочину в квартирі де проживає, показав про обставини вчиненого ОСОБА_7 на нього нападу, з спричиненням йому тілесних ушкоджень, та заволодіння належним йому ноутбуком, мобільним телефоном, взуттям, рюкзаком та належними йому документами;

- рапортом слідчого Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ в Київській області ОСОБА_17 від 11.12.2018 року про те, що під час огляду соціальної мережі оголошення «Facebook», а саме сторінки оголошень м. Миронівка Київської області, знайдені документи на ім`я ОСОБА_10 ;

- оригіналом розписки на маленькому аркуші паперу від 20.11.2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_10 повинен віддали ОСОБА_7 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, які він зобов`язується віддати переказом з карти ПриватБанку в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень і ноутбук марки «Asus»;

- випискою АТ «ПриватБанк» від 23.11.2018 року по картці/рахунку і додатковим рахункам договору за період 21.11.2018 року - 21.11.2018 року, в якій наявна інформація, що підтверджує зняття готівки 21.11.2018 року з карткового рахунку ОСОБА_10 ;

- висновком експерта №192 (по меддокументації) від 15.12.2018 року, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, з якого вбачається , що у ОСОБА_10 були виявлені такі тілесні ушкодження: синці лівої скроневої , навколо вушної зліва, завитка правої вушної раковини, правого плеча з переходом на ліву надлопаткову та лопаткову ділянку, лівого променево-запясткового суглобу 1-го пальця тильної поверхні лівої кисті: садно правого передпліччя, які утворилися від дії тупого (их) предмета(ів), які відноситься до легких тілесних ушкоджень.

- висновком судової товарознавчої експертизи від №4678 від 18.12.2018 року, згідно якого вартість бувшого у використанні ноутбуком марки «Asus X75V», станом на 21.11.2018 року складає 6412 (шість тисяч чотириста дванадцять) гривень 50 копійок., а вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «ERGO F-240», станом на 21.11.2018 року складає 300 (триста) гривень;

Зважаючи на обсяг та зміст вищезазначених доказів, колегія суддів вважає, що при їх дослідженні, суд першої інстанції дотримався вимог ст.94 КПК України, а тому посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що висновки суду щодо доведеності його вини ґрунтуються на сфабрикованих доказах - не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції надав правильну оцінку фактичним обставинам, які свідчать, що 19 листопада 2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Київ точної адреси досудовим розслідуванням не встановлено, через мережу «Інтернет» познайомився з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_1 . Останній запросив ОСОБА_7 до місця свого проживання за вищевказаною адресою. Так, 19.11.2018 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 на маршрутному таксі зі сполученням «Київ- Богуслав» прибув в м. Богуслав, де його зустрів ОСОБА_10 , після чого вони разом пішли до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 . В період часу з 19.11.2018 року по 21.11.2018 року ОСОБА_7 перебував за місцем проживання ОСОБА_10 , де спільно з останнім проводив своє дозвілля та розпивав алкогольні напої.

21 листопада 2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 прийняв рішення вчинити напад та протиправно заволодіти майном ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний задум, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно та свідомо, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами та чужим майном, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_10 , 21 листопада 2018 року, близько 02 години, взявши в руки кухонну сковороду, вчинив напад на останнього, застосувавши щодо нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, а саме наніс один удар у життєво важливий орган - голову ОСОБА_10 , в той час як останній відпочивав.

Від вказаного удару ОСОБА_10 прокинувся, ОСОБА_7 наніс ще один удар кухонною сковородою в ділянку лопаток та два удари кулаками своїх рук в особливо важливий орган, а саме голову потерпілого, завдавши останньому фізичного болю. Далі ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на протиправне заволодіння чужим майном, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_10 з використанням двох кухонних ножів, які приставив до горла останнього, зв`язав йому руки липкою стрічкою по типу «скотч», завдавши останньому фізичного болю. Погрожуючи фізичною розправою потерпілому, ОСОБА_7 змусив ОСОБА_10 надати інформацію про пін- код до картки «Приват банк». ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний задум до кінця, протиправно заволодів майном ОСОБА_10 , а саме: двома банківськими картками «Приват Банк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з метою подальшого зняття з них грошових кошів, мобільним телефоном марки «ERGO F240» вартістю 300 гри., ноутбуком марки «Asus X75V» вартістю 6412,50 грн., грошовими коштами в розмірі 100 гривень та 20 доларів США.

Далі ОСОБА_7 21 листопада 2018 року, приблизно о 06 год. 00 год. залишив місце вчинення злочину та попрямував до банкомату, за адресою: вул. Заросянська, 22, м. Богуслав, Київська область, з метою завершити свою злочинну діяльність, а саме зняти грошові кошти з вище вказаних рахунків. ОСОБА_7 , 21.11.2018 року, близько 06 од. 05 хв,, перебуваючи за вказаною адресою за допомогою банкомату, ввівши пін-код від картки «Приват Банка» № НОМЕР_1 , заволодів з банківського рахунку ОСОБА_10 грошовими коштами в сумі 20 000 гри. Після цього на автомобілі таксі попрямував на вул. Перемоги в м. Миронівка Київської області, де продовжив свою злочинну діяльність. Так, цього ж дня приблизно о 06 год. 40 хв. за допомогою банкомату, розташованого за вищевказаною адресою, ввівши пін- код від картки «Приват Банка» № НОМЕР_1 заволодів з банківського рахунку ОСОБА_10 грошовими коштами в сумі 4 800 грн. Після цього він залишив місце злочину, а майном, здобутим злочинним шляхом, розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 32 068,50 грн. та спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців лівої скроневої навколо вушної ділянки з ліва, синці завитка правої вушної раковини, правого плеча з переходом на ліву надлопаткову та лопаткову ділянку, лівого променево-зап`ясткового суглобу, 1- го пальця тильної поверхні лівої кисті, садно правого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №192 від 15.12.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_7 були правильно кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Крім того, 21 листопада 2018 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 прийняв рішення вчинити напад та протиправно заволодіти майном ОСОБА_10 та оригіналами особистих документів ОСОБА_10 з метою використання для отримання кредиту та незаконно заволодіти в подальшому грошовими коштами останнього.

Реалізуючи свій злочинний задум, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно та свідомо, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами та чужим майном, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_10 , 21.11.2018 року близько 02 години 00 хв., взявши в руки кухонну сковороду, вчинив напад на останнього, застосувавши щодо нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, а саме наніс один удар у життєво важливий орган - голову ОСОБА_10 , в той час як останній відпочивав.

Від вказаного удару ОСОБА_10 прокинувся, ОСОБА_7 наніс ще один удар кухонною сковородою в ділянку лопаток та два удари кулаками своїх рук в особливо важливий орган, а саме голову потерпілого, завдавши останньому фізичного болю. Далі ОСОБА_7 ,, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на протиправне заволодіння чужим майном, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_10 з використанням двох кухонних ножів, які приставив до горла останнього, зв`язав йому руки липкою стрічкою по типу «скотч», завдавши останньому фізичного болю. Погрожуючи фізичною розправою потерпілому, ОСОБА_7 змусив ОСОБА_10 надати інформацію про пін- код до картки «Приват банк». ОСОБА_7 доводячи свій злочинний задум до кінця, протиправно заволодів майном ОСОБА_10 , а саме: двома банківськими картками «Приват Банк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з метою подальшого зняття грошових кошів, мобільним телефоном марки «ERGO F240» вартістю 300 грн., ноутбуком марки «Asus X75V» вартістю 6412,50 грн., 100 гривень та 20 доларами СІЛА та оригінали наступних особистих важливих документів: паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_4 , пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 та посвідченням громадянина який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серія НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном та документами на власний розсуд.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_7 були правильно кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом громадянина України та іншими важливими особистими документами.

Відтак, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, зроблено з дотриманням вимог ст. ст. 22, 23 КПК України на підставі ретельного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, безпосередньо дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відмова обвинуваченого ОСОБА_7 від дачі показів судовому засіданні, є обраною лінією захисту для уникнення від кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд зауважує, що всі висловлені під час апеляційного розгляду доводи сторони захисту вже були предметом ретельної перевірки як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції та їм надано відповідну правову оцінку.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду цього кримінального провадження суд першої інстанції не допустив істотних порушень вимог процесуального закону і правильно застосував норми матеріального закону.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України, характеру та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, є справедливим, достатнім та необхідним для виправлення винної особи та недопущення вчинення ним аналогічних кримінальних правопорушень.

Доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не забезпечено право на захист обвинуваченого в повному об`ємі, оскільки його адвокат не забезпечив йому належної правової допомоги, а його участь була формальною, не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_7 був забезпечений захисником як на досудовому розслідуванні так і під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, як і під час апеляційного розгляду.

Так, на стадії досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження захист підозрюваного ОСОБА_7 здійснював адвокат ОСОБА_18 , (т.2 а.с. 10-12), який в подальшому під час судового засідання 15.02.2019 (т.1 а.с. 78), за клопотанням обвинуваченого був замінений на адвоката ОСОБА_19 , (т.1 а.с.81).

06.02.2020 за клопотанням ОСОБА_7 про заміну захисника, на підставі ухвали суду першої інстанції (т.3 а.с. 7), обвинуваченому було призначено іншого захисника адвоката ОСОБА_20 (т.3 а.с. 12).

В подальшому ОСОБА_7 знову заявив клопотання про заміну захисника ОСОБА_20 через бездіяльність захисника, у зв`язку з чим ухвалою суду від 28.04.2021 (т.4 а.с. 156), обвинуваченому було призначено іншого захисника адвоката ОСОБА_21 (т.4 а.с. 161).

Надалі, обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ухвали Київського апеляційного суду було замінено захисника ОСОБА_21 на іншого захисника адвоката ОСОБА_8 (т.5 а.с. 74).

Відтак, на думку колегії суддів, як судом першої інстанції так і апеляційним судом в повній мірі забезпечено право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 , а неодноразові ініціювання обвинуваченим питання про заміну або відвід захисників мають ознаки зловживання процесуальними правами, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження було порушено вимоги ч.4 ст. 29 КПК України, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами провадження, зокрема, під час розгляду кримінального провадження та ухвалення оскаржуваного вироку, судом першої інстанції за клопотанням обвинуваченого було забезпечено участь перекладача. В подальшому, судом апеляційної інстанції вирок суду було переведено з української на російську мову та направлено обвинуваченому ОСОБА_7 тому його право в цій частині було відновлено. Також участь перекладача була забезпечена апеляційним судом на стадії апеляційного розгляду, що стверджується матеріалами провадження.

Окрім того, як вбачається з матеріалів провадження під час судового розгляду ОСОБА_7 знайомився за матеріалами кримінального провадження, багаторазово звертався до суду із заявами, зміст яких дає підстави вважати, що ОСОБА_7 в повній мірі зрозумів зміст висунутого йому обвинувачення та зміст матеріалів кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 49 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, який відповідно до ст.12 КК України належить до категорії кримінальних проступків та був вчинений обвинуваченим 21.11.2018.

Санкція ч.3 ст.357 КК України передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Таким чином строки давності, передбачені п.2 ч.1 ст.49 КК України у вигляді трьох років, закінчилися.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Богуславського районного суду Київської області від 04 червня 2021 року за ч.3 ст.357 КК України на підставі ст.ст. 49, 74 КК України.

Крім того, у зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання, призначеного вироком Богуславського районного суду Київської області від 04 червня 2021 року за ч.3 ст.357 КК, виникла необхідність зміни зазначеного вироку, а саме в частині застосування судом першої інстанції положень ч.1 ст.70 КК України, щодо призначення покарання за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань, виключивши з резолютивної частини посилання суду першої інстанції на застосування положень ч.1 ст.70 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до часткового задоволення, а вирок Богуславського районного суду Київської області від 04 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Богуславського районного суду Київської області від 04 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання за ч.3 ст. 357 КК України на підставі ст.ст. 49, 74 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду першої інстанції на застосування положень ч.1 ст.70 КК України.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4