Справа № 946/3774/23
Провадження № 1-кс/946/1186/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчий слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.04.1994 Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 144 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 20.07.1995 умовно-достроково;

- 16.11.2000 Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 3 ст. 144, ст. 44 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 23.08.2001 постановою Ізмаїльського міського суду Одеської області від 22.08.2001 звільнений умовно-достроково на 2 роки 5 місяців;

- 20.03.2014 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 10.10.2017 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1, 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 2 роки. 14.11.2019 постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.10.2019 знятий з обліку по закінченню випробувального терміну,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000203 від 31.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, восени 2021 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, зірвав в районі річки Дунай в м. Ізмаїлі Одеської області зірвав рослини роду коноплі, після чого виготовив наркотичний засіб канабіс, який незаконно зберігав за місцем свого мешкання, розташованого в АДРЕСА_2 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , на початку травня 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, через соціальну мережу «Telegram», маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, придбав у невстановленому місці, час та в невстановлений спосіб психотропну речовину - амфетамін, яку також незаконно зберігав за місцем мешкання.

Співробітниками Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 31.05.2022 в період часу з 14:44 години до 18:43 годин, під час проведення обшуку житла в АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , в будинку, виявлено та вилучено: речовину рослинного походження в подрібненому стані, сіро-зеленого кольору, яка знаходилася на поверхні електронних ваг, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в висушеному стані 0,005г, речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка знаходилась у прозорому полімерному пакеті із застібкою, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в висушеному стані 0,27г, речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка знаходилась у пакеті, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в висушеному стані 21,84г, речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка знаходилась у чотирьох пакетах, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в висушеному стані 1,56г, 1,64г, 1,67г, 1,27г, загальною масою 28,255 г та два фрагменти полімерних пляшок (верхня та нижня частини) з металевим предметом з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору на внутрішніх поверхнях, яка згідно висновку судової експертизи містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою в перерахунку на суху речовину відповідно становить 0,063г, 0,003г та 0,019г, загальною масою 0,085 г. Також виявлено полімерний пакет з пазовим замком з речовиною у вигляді грудочок червоного кольору, в зволоженому стані, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, кількісний вміст амфетаміну в речовині у вигляді грудочок становить 2,878г, два прозорі полімерні пакети із застібками з речовиною у вигляді грудочок світло-рожевого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, кількісний вміст амфетаміну становить 0,206г та 0,158г, загальною масою 3,242г.

Таким чином, встановлено достатність доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за ознаками незаконного виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин з метою збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах та особливо небезпечні наркотичні засоби.

Далі, досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та спосіб придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який в подальшому зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою збуту.

Так, 06.03.2023 ОСОБА_5 , маючи злочинний намір на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, знаходячись біля свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збув за отримані від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 500 гривень два пакети з речовиною рослинного походження, сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у висушеному стані 1,57г, 1,76г, загальною масою 3,33г останньому, який діяв в рамках проведення оперативної закупки, наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

У той же день ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам поліції речовину рослинного походження у двох пакетах, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

Таким чином, встановлено достатність доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, вчиненого повторно, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

30 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, наявні ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань свідками.

Слідчий вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити. Слідчий зазначив, що до ОСОБА_5 раніше запобіжні заходи не обиралися. Підозра вручена лише 30.05.2023, так як було багато наркотичних засобів і проводилася їх експертиза. Збут підтверджено допитами свідків і оперативною закупкою. Прокурор зазначив, що наявні всі підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

Підозрюваний в судовому засіданні себе винним визнав частково. Зазначив, що він не збував, лише зберігав для власного вживання, так як він є наркозалежним. Він працює на будівельні. Має двох дітей. З 08 год. ранку та до 20 год. вечора він працює. За викликами слідчого з`являється, не переховується.

Захисник підозрюваного проти клопотання слідчого заперечував, просив відмовити у його задоволенні та застосувати нічний домашній арешт з 20:00 год до 06:00 год. за адресою: м. Ізмаїл, вул. Курчатова, 21. Зазначив, що ризики не доведені. Підозрюваний вину визнає. Він інвалід ІІІ групи, є наркозалежним, не займався розповсюджуванням. Працює за наймом на будівництві. Має на утриманні неповнолітню дитину. Підозрюваний тільки сьогодні отримав підозру й добровільно з`явився на розгляд клопотання, затриманим він не був.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000203 від 31.05.2022, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

30.05.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у інкримінуємому йому діянні підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 31.05.2022; постановою про визнання предметів речовими доказами від 01.06.2022; протоколом огляду предмету від 01.06.2022; протоколом огляду предмету від 01.06.2022; протоколом огляду предмету від 01.06.2022; висновками судових експертиз; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.02.2023; протоколом огляду грошових купюр від 06.03.2023; протоколом огляду закупника та вручення грошових купюр від 06.03.2023; протоколом отримання добровільно наданого предмету від 06.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.03.2023; ухвалою про арешт майна від 08.03.2023; висновками судово-медичних експертиз та іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Як зазначено слідчим та прокурором, підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ст. 177 КПК України (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань свідками).

Проте, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

При цьому, частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий суддя вважає, що слідчим, прокурором доведено ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи про міру покарання, яка може бути застосована до нього, оскільки у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна та який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховуючи тяжкість покарання що йому загрожує, він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності.

Ризик незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, слідчим та прокурором не доведений, відсутні будь-які докази намагань такого впливу.

При цьому, виходячи з вказаного, враховуючи, обґрунтованість підозри в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оцінюючи в сукупності обставини визначені ч.1 ст.178 КПК України, враховуючи пояснення, позицію слідчого та прокурора, а також, вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, підозрюваний працює неофіційно на будівлі, має постійне місця проживання на протязі багатьох років, вину визнав частково, до суду з`явився сам, затриманим не був, має міцні соціальні зв`язки (дружину та двох дітей), на думку слідчого судді, достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, домашнього арешту з забороною йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20:00 години по 06:00 годину наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду, строком до 28 липня 2023 року. Також слідчим суддею враховується, що злочини, про які йдеться у клопотання, були вчинені у 2021, 2022 та 2023 роках, при цьому підозру вручено лише 30.05.2023р. та з моменту вчинення злочинів, про виявлення яких правоохоронними органами підозрюваному було достеменно відомо, він не вчинив спроб переховуватися від слідства чи іншим чином перешкоджати його проведенню, що виключає доцільність та актуальність засновування до нього більш жорсткого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчим та прокурором не доведено у даному випадку, з урахуванням зазначених вище обставин у сукупності, необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не обґрунтовано неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме - запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що обрання запобіжного заходу не має на меті покарання підозрюваного, а обраний запобіжний захід має слугувати забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, встановленим статтею 177 КПК України.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчий слідчого відділу Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20:00 години по 06:00 годину наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, або суду, строком до 28 липня 2023 року.

Крім цього, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження, якщо в цьому виникне необхідність, пов`язана із здійсненням кримінального провадження; не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 28 липня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 01.06.2023р. о 08:40 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1