Справа № 474/278/23
Провадження № 1-кс/484/667/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 року Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у складі:головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ заяву судді Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000049,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області від 30.06.2023 до суду направлені матеріали справи для розгляду заяви судді Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049.

З вказаної вище заяви вбачається, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи для розгляду зазначеного клопотання визначений суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду суддею ОСОБА_3 заявлена заява про самовідвід на підставі п.5 ч.1 ст. 75, ч.1 ст. 76 КПК України через порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ч.3 ст. 35 КПК України. На його думку, він не має права брати участь у розгляді вказаного клопотання, оскільки брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

В судове засідання учасники судового процесу, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися, не повідомивши про причини неявки.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до матеріалів справи 12.06.2023 до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту транспортного засобу - автомобіля марки "KIA RIO", д/н НОМЕР_1 , накладеного ухвалою слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 від 24.03.2023 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049, оскільки вказане кримінальне провадження було закрите постановою слідчого СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 27.05.2023 через відсутність кладу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч.1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно з ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У поданій заяві про самовідвід, суддя ОСОБА_3 як головуючий суддя посилається на ту обставину, що клопотання, яке подане в порядку ч.9 ст.100 КПК України про долю речових доказів, вирішується судом, а не слідчим суддею.

Проте, виходячи із змісту клопотання та долучених матеріалів вбачається, що заявник просить в порядку ст.174 КПК України скасувати накладений арешт на майно під час досудового розслідування, а не вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, або ж долю речових доказів за наслідками закритого кримінального провадження відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, тобто посилання слідчого судді на підстави вирішення даного клопотання в порядку ч.9 ст.100 КПК України є помилковими та такими що повністю суперечать матеріалам справи, оскільки згідно поданого клопотання заявник просив вирішити його клопотання в порядку ст.174 КПК України.

Велика Палата Верховного Суду у своєму висновку у справі №727/2878/19 від 30.06.2020 відступила від висновку щодо застосування норм права в подібних правовідносинах, сформульованого в пункті 49 постанови від 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц, у частині того, що питання про скасування арешту майна, накладеного за КПК України 2012 року, після закриття слідчим кримінального провадження слід вирішувати за правилами цивільного судочинства.

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.06.2020 у справі № 727/2878/19 зазначила, що на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження. Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Отже, питання про скасування арешту майна, який накладений за правилами КПК України 2012 року та не скасований після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Згідно п.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Враховуючи правову позицію Великої палати Верховного Суду у справі №727/2878/19 від 30.06.2020 року, та беручи до уваги, що арешт на належне ОСОБА_4 майно було накладено за правилами КПК України 2012 року та залишився нескасованим після закриття слідчим кримінального провадження, питання про скасування арешту має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

Отже, порушення порядку визначення слідчого судді для розгляду вказаного вище клопотання, передбаченого ст.35 КПК України, відсутні, тому заява про самовідвід є необґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.75,81,82,174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви про самовідвід судді Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 від розгляду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1