У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000246 прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2023 №0000246, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Процесуальний керівник у кримінальному провадженні №0000246 прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2023 №0000246, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управлінням ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 23.08.2023 внесені до ЄРДР за №0000246.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 організували незаконне переправлення осіб чоловічої статті призовного віку через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з корисливих мотивів.

Прокурор зазначає, що 30.08.2023, в рамках розслідування даного кримінального провадження, було проведено огляд автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено: грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень; мобільний телефон марки Samsung Duos, чорно-сірого кольору, належний громадянину ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки Samsung, чорного кольору; 7 банківських карток; транспортний засіб марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього. Вищеперераховані речі, що вилучені в ході огляду 30.08.2023 автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Так в даних речах може міститися інформація про вчинення даного кримінального правопорушення, а тому дані речі необхідно оглянути та вирішити питання про призначення по них, зокрема по мобільному телефону судових комп`ютерно-технічних експертиз.

У клопотанні зазначено, що вказані вище матеріальні об`єкти, відповідно до ст. 167 та ч.1 ст. 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном у встановленому законом порядку.

Прокурор зазначає, що грошові кошти, які вилучені в ході огляду 30.08.2023 автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , - є речовими доказами у кримінальному провадженні, позаяк є об`єктом кримінально протиправних дій (предметом вчиненого злочину) та засобами, за допомогою яких здійснювалася протиправна діяльність, а також містять у собі відомості, а саме серійні номери, що можуть бути використані як докази факту злочинних дій. Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За твердженням прокурора, незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

При обґрунтуванні клопотанні прокурор посилається на положення: ч. 2 ст. 64-2 ст. 98, ч.2 ст.168, п.1 ч.2 ст.170 , ч.3 ст.170, ч. 5 ст. 171 КПК України.

Прокурор зазначає, що на даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказані речі та документи мають значення речового доказу для кримінального провадження, зберегли на собі його сліди, та є необхідними для проведення у подальшому ряду судових експертиз з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування.

Враховуючи викладене, а також з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: накласти арешт, шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження, на виявлені і вилучені 30.08.2023 в ході огляду автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , наступні речі та предмети, а саме: грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень; мобільний телефон марки Samsung Duos, чорно-сірого кольору, належний громадянину ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки Samsung, чорного кольору; 7 банківських карток; транспортний засіб марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього. Пріоритет визначення місця подальшого зберігання вищеперерахованого майна, залишити за слідчими органу досудового розслідування.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч.1,п.1ч.2,абз.1 ч.3,10 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.3 вказаної норми слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

В даному випадку прокурор звернувшись із клопотанням про арешт майна, вказує на мету застосування вказаного виду забезпечення кримінального провадження збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно клопотання прокурора, 30.08.2023, в рамках розслідування даного кримінального провадження, було проведено огляд автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено: грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень; мобільний телефон марки Samsung Duos, чорно-сірого кольору, належний громадянину ОСОБА_3 ; мобільний телефон марки Samsung, чорного кольору; 7 банківських карток; транспортний засіб марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього. Вищеперераховані речі, що вилучені в ході огляду 30.08.2023 автомобіля марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , підпадають під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Разом із тим, прокурором не наведено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Так, у клопотанні вказано лише загальні підстави, наведено норми КПК України, якими передбачено застосування вказаного виду заходи кримінального провадження. Фактично обґрунтування клопотання зведено до формалізму.

Так, прокурором не вказано, яким саме критеріям ст. 98 КПК України відповідає виявлене та вилучене майно.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.

Окрім того, з досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України, у клопотанні відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Так, у клопотанні вказано на те, що грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень; мобільний телефон марки Samsung Duos, чорно-сірого кольору, належний громадянину ОСОБА_3 , разом із тим, у клопотанні не вказано кому належить 7 банківських карток; транспортний засіб марки Toyota Corolla сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію до нього. Окрім того, клопотання та додані до нього матеріали не містять доказів фактичного володіння останнім вказаним транспортним засобом.

Слід зазначити, що прокурор просить слідчого суддю про накладення арешту на грошові кошти в сумі 100 доларів США, 20 румунських леї, 3270 гривень, проте у клопотанні вказано лише вид валюти та її загальну суму при цьому не вказує номінали банкнот, їх серійні номери, тобто не зазначаючи перелік майна, що належить арештувати. Таким чином не дотримавшись вимог п.2 ч.2 ст. 171 КПК України.

При цьому згідно ч1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Тобто, власник майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав.

Таким чином слідчий суддя позбавлений можливості повідомити власників майна про час та дату розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно.

З огляду на вказане слідчий суддя вважає, що прокурором в порушення вимог п.п.1,2,3 ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні про арешт майна не зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та до клопотання не додано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000246 прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2023 №0000246, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1