ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2057/23 Справа № 203/4330/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000899 стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 15.06.2022 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2023 року клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпро) ТУ ДБР, розташованому у м. Полтава ОСОБА_10 , погодженого прокурором ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 задоволено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 06 жовтня 2023 року включно з визначенням застави в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214 720 гривень.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім цього, вважав встановленими та доведеними органом досудового розслідування існування ризиків передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), що з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження та особи підозрюваного є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_6 такого виключного запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя при встановленні ризику переховування зважав на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК є особливо тяжким злочином, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК.

Крім того, оскільки свідки у справі є співслужбовцями підозрюваного ОСОБА_6 , останній, потенційно, може здійснювати на них вплив, з метою зміни їх показів на власну користь.

Також, з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, на думку слідчого судді, підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

За вказаних обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 тільки виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

В той же час, слідчий суддя дійшов до висновку, що запобігти вказаним ризикам також можливо шляхом застосування до підозрюваного застави, як альтернативного запобіжного заходу, що узгоджується з практикою ЄСПЛ.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, у зв`язку з її незаконності та необґрунтованістю.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що розмір застави, визначений слідчого суддею є для нього завідома непомірним, а під час розгляду клопотання не досліджувався його матеріальний стан, що вказує на помилковість визначення саме такого розміру застави.

Вказує, що у даному кримінальному провадженні відсутні будь-які ризики, на які посилається слідчий у своєму клопотанні та зазначив слідчий суддя, оскільки він завжди своєчасно прибував за першим викликом до слідчого, що підтверджується наявними в матеріалах клопотання процесуальними документами, не переховувався від органу досудового розслідування та з`явився на розгляд клопотання до слідчого судді.

Крім того зазначає, що визнає факт нез`явлення до військової частини, а тому здійснення впливу на свідків позбавлено логічного сенсу, тим паче, що він не ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження і прізвища свідків йому не відомі.

Також зазначає, що відносини, які склались між ним та військовою частиною не носять кримінально-правового характеру, він постійно був на зв`язку з командуванням та повідомляв про поважність причин свого неприбуття, що повністю проігноровано як слідчим так і слідчим суддею.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу підозрюваного і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді просили скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування триманням під вартою стосовно підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи підозрюваного, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого і з такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК за ознаками дезертирства, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані та долучені документи свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується, зокрема протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,; довідками про проходження ВЛК ОСОБА_6 , копіями наказів про призначення ОСОБА_6 на посаду та надання відпустки та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, встановлення в діях особи складу кримінального правопорушення, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому злочину.

При цьому, відповідно до ст. 198 КПК, апеляційний суд зауважує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Таким чином, доводи апеляційної скарги підозрюваного про наявність цивільно-правових відносин між ним та військовою частиною, а, відповідно, про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні вказаного злочину спростовуються дослідженими матеріалами та стосуються їх оцінки з точки зору належності, допустимості та достатності, що є виключною компетенцією суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження.

Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Санкція ч. 4 ст. 408 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК, дає матеріально-правові підстави для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Твердження підозрюваного про відсутність будь-якого з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і про безпідставність висновків слідчого судді в цій частині, апеляційний суд вважає неприйнятними з огляду на таке.

Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , розуміє тяжкість інкримінованого йому злочину та строки можливого покарання, у разі визнання його винуватим у його вчиненні, а тому може перейти на нелегальне становище та переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом, а тому вказаний ризик також є доведеним, оскільки ОСОБА_6 потенційно може впливати на свідків у справі, з метою схилити їх до зміни показів на його користь.

Ризик того, що ОСОБА_6 може продовжити вчинення кримінального правопорушення або вчинити новий злочин підтверджується зокрема тим, що останній раніше судимий та в період іспитового строку за попереднім вироком знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти порядку несення військової служби за обтяжуючих обставин, а саме в умовах воєнного стану, що у своїй сукупності вказує на схильність підозрюваного до протиправної поведінки та, як наслідок, про наявність вищевказаного ризику.

Враховуючи вищевикладене, висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, об`єктивно існують та для їх запобігання необхідно застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Посилання підозрюваного на його міцні соціальні зв`язки, сімейний стан та наявність місця проживання і утриманців є слушними та суд апеляційної інстанції бере їх до уваги, однак вони не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такі обставини жодним чином не спростовують встановлених ризиків, оскільки вони існували й на початку інкримінованих ОСОБА_6 дій.

Щодо розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК, Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У даному випадку, слідчий суддя, належним чином виконавши вимоги ст. 182, 183 КПК, врахувавши фактичні обставини даного кримінального провадження, особу підозрюваного ОСОБА_6 прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується й апеляційний суд, про визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка є мінімальною для даної категорії справ. При цьому, апеляційний суд враховує, що такий розмір застави є значним, однак під ризиком її втрати, вона у повному обсязі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу підозрюваного слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 підозрюваного за ч. 4 ст. 408 КК, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4