Справа № 635/5518/23
Провадження № 1-кс/635/830/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000925 від 10.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000925 від 10.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про накладення арешту на вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон NOMI і1870, чорного кольору, з номерами IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з картками мобільних операторів Vodafone та Київстар із забороною відчужувати та розпоряджатися вилученим майном; та накласти арешт на грошові кошти номіналом 100 грн, НБУ № YЙ2428478;грошові кошти номіналом 100 грн, НБУ № YЦ7338011, грошові кошти у кількості 1 купюра номіналом 50 грн, НБУ № TY5823686, які були видані в порядку ст. 93 КПК України свідком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною відчужувати та розпоряджатися вилученим майном. Місцем зберігання вилученого мобільного телефону визначити приміщення камери для зберігання речових доказів на території відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 211.Місцем зберігання вилучених грошових коштів визначити у матеріалах кримінального провадження №0000925.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що в провадженні СВ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебуває крмінальне провадження № 0000925 від 10.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2023 до ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні Мереф' янської ЦРЛ, невідома особа в період воєнного стану відкрито заволоділа грошовими коштами.

В ході подальшої перевірки, 10.07.2023 в порядку ст. 208 КПК України, було затримано особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в останнього в ході особистого обшуку вилучено мобільний телефон NOMI і1870, чорного кольору, з номерами IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з картками мобільних операторів Vodafone та Київстар.

Так, 10.07.2023 старшим слідчим СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні вилученого у ОСОБА_4 мобільного телефону.

Окрім того, в ході досудового розслідування було допитано свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та який у порядку ст. 93 КПК України добровільно видав:грошові кошти у кількості 1 купюра номіналом 100 грн, НБУ № YЙ2428478;грошові кошти у кількості 1купюра номіналом100 грн, НБУ № YЦ338011;грошові кошти у кількості 1купюра номіналом50 грн, НБУ № TY5823686.

10.07.2023 старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 також винесено постанови про визнання речовими доказами грошових коштів у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.Вищеперераховане майно має значення для досудового розслідування, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже під час досудового розслідування виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та/ або користування зазначеним майном, оскільки існує сукупність підстав та обґрунтованих підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, у органу досудового розслідування виникла необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, яке підтримує та просить задовольнити.

Виклик власника майна мобільного телефону, ОСОБА_4 , не здійснювався, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання прокурора про арешт майна, останнього було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Викликати власника майна грошових коштів, ОСОБА_7 , за контактним номером телефону, наявним в матеріалах справи, не представилось можливим, оскільки мобільний зв`язок був відсутній. Інший спосіб, який би дав змогу повідомити власників майна в строк, передбачений ч.1 ст. 172 КПК України, відсутній.

Відповідно до частини 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтоване, приходить до наступного

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на вищевикладене, майно, яке було вилучено у ОСОБА_4 в порядку ч.1 ст.168 КПК України, а також майно, отримане в порядку ст.93 КПК України, має важливе доказове значення під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000925 від 10.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, зберегло на собі його сліди та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Стосовно визначення місця зберігання майна, слідчий суддя зазначає наступне.

Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125.

Крім цього в Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже законом визначено відповідальних осіб за збереження вилученого майна, та порядок його зберігання.

При цьому арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення його збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, тому вважає, що клопотання необхідно задовольнити та накласти арешт на зазначене в клопотанні прокурора майно, шляхом позбавлення права на розпорядження та відчуження, оскільки на думку суду, саме такий спосіб застосування арешту відповідатиме критеріям розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження.

Клопотання про накладення арешту на майно подано до суду через систему Електронний суд з дотриманням строків ч. 5 ст. 171 КПК України.

При цьому слідчий суддя, дотримуючись приписів п.5 ч.2 та ч.4 ст.173 КПК, враховує розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

В той час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, володілець майна може звернутись з відповідним клопотанням про скасування арешту майна до слідчого судді під час досудового розслідування або до суду під час судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони розпорядження та відчуження, яке було вилучено 10.07.2023 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме мобільний телефон NOMI і1870, чорного кольору, з номерами IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з картками мобільних операторів Vodafone та Київстар; та у свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме грошові кошти номіналом 100 грн, НБУ № YЙ2428478;грошові кошти номіналом 100 грн, НБУ № YЦ7338011, грошові кошти у кількості 1 купюра номіналом 50 грн, НБУ № TY5823686.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1