Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/5816/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки п. Зосімський, Верхне Камського району Кіровської області, рф, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Управління СБ України в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000010 від 05.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України.

20.05.2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно вказаного повідомлення, громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, а порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, об`єктивно розуміючи зміст загальновідомих подій, про те що збройні формування російської федерації, шляхом вчинення воєнного нападу 24.02.2022, захопили Бериславський район Херсонської області і всупереч законного порядку створили підпорядковану, керовану та фінансовану російською федерацією окупаційну адміністрацію «Военно-гражданская администрация Бериславского административного района Херсонской области», усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02 вересня 2022 року прийняла пропозицію осіб із числа представників окупаційної влади держави-агресора російської федерації та добровільно зайняла посаду так званої «главы Борозенского сельского совета Военно-гражданской администрации Бериславского административного района Херсонской области», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області.

20.06.2023 через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора, в кримінальному провадженні №0000010 від 05.01.2023, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 111-1 КК України та викликано на 24.06.2023, 26.06.2023 та 27.06.2023 до слідчого відділу УСБУ в Херсонській області для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту як підозрюваної та проведення інших слідчих та процесуальних дій. Однак, будучи належним чином повідомленою про виклик, ОСОБА_6 до слідчого відділу УСБУ в Херсонській області не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Таким чином, підозрювана ОСОБА_6 була належним чином повідомлена про підозру, а також про час, дату та місце проведення слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до вищевикладеного, ОСОБА_6 ухиляється від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час ОСОБА_6 перебуває на території російської федерації або непідконтрольній території України, де збройними формуваннями російської федерації встановлений та здійснюється загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

28.06.2023 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено у розшук, у зв`язку з тим, що остання перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є ризики того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на необґрунтованість ризиків.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,яке відносяться до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження: протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_7 від 09.01.2023, в ході якого остання повідомила, що ОСОБА_6 особисто їй говорила, що вона «голова сільради» і наведе порядок, здійснювала підбір кадрів на роботу в окупаційній владі, видавала гроші як допомогу від рф, особисто говорила, що хоче перевести пенсіонерів на російську пенсію, обіцяла допомогу від російської влади вугіллям та дровами, збирала паспорта для оформлення допомоги; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 від 09.01.2023, в ході якого останній повідомив, що ОСОБА_6 представилася головою сільради і поздоровляла що пройшов «референдум і ми тепер з росією», просила щоб перереєстрували свій магазин на російські документи або закривалися бо вони прийдуть через тиждень і заберуть товар, конфіскують. Завчасно, до зайняття посади кричала «я буду прєдсєдатєлєм, то ви ще пожалієте». Організовувала проведення «референдуму». Призначили її на посаду приблизно на початку вересня 2022, оскільки вона говорила, що «я з першого числа буду головою сільради» На автостанції кричала, що вона голова сільради, щоб до неї зверталися. Говорила, що «ми зараз в російській федерації, я від російської федерації»; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 від 09.01.2023, в ході якого остання повідомила, що після так званого «референдуму» ОСОБА_6 була призначена на посаду голови сільради, особисто показувала свідку документ що призначена головою сільради, пропонувала свідку роботу в сільраді, була головою комісії по «референдуму»; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_10 від 09.01.2023, в ході якого остання повідомила, що з чоловіком займаються торгівлею автозапчастинами. ОСОБА_11 з водієм підїжджала до магазину, вийшла, представилася виконуючою обов`язки голови сільради, поздоровила нас, що ми вже знаходимось на території росії, хотіла щоб ми перереєстрували свій магазин на російські документи, сплачували податок в росію, дала нам тиждень часу. Вона всебічно підтримувала окупацію російськими військовими; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 від 09.01.2023, в ході якого остання повідомила, що добре знає ОСОБА_6 . Мешканці села розуміли що вона хоче стати головою сільради, оскільки її постійно возили в Херсон, починаючи з травня-червня 2022. Говорила з приводу гуманітарки, - «якби не росіяни, якби не я, то ви би подохли». Керувала роздачею гуманітарки, їздила з російськими солдатами, забрала машину у діючого сільського голови, працевлаштовувала в сільраді людей, здійснювала організаційне забезпечення «референдуму»; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 від 09.01.2023, в ході якого остання повідомила, що ОСОБА_6 почала біля себе організовувати членів комісії для проведення псевдореферендума. Приблизно 30.09.2022 вона особисто запросила свідка в приміщення де проходив «референдум» і показала паперовий наказ про призначення її на посаду «главы Борозенского сельского совета» підписаний головою окупаційної Бериславської військової адміністрації ОСОБА_14 , деякі люди писали на її ім`я заяви на працевлаштування в сільраді. Свідок просила ОСОБА_6 дозволу керівникам установ злити воду з системи опалення, на що ОСОБА_6 відповіла, що всі керівники звільнені, а у неї є свої фахівці, які все це зроблять і хто хоче до неї працевлаштуватися, нехай їдуть до неї і пишуть заяви. Запропонувала свідку посаду керівника будинку культури. Вона формувала апарат не лише сільської ради, а й установ. Десь із серпня місяця займалася гуманітарними питаннями, їздила в Берислав, Херсон, збирала людей на отримання грошової допомоги, роздавали російські готівкові кошти, формували списки на отримання дров та твердого палива, брали оригінали документів для оформлення людям пенсій за російським законодавством. У неї була своя особиста охорона; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_15 від 24.04.2023, в ході якого останній повідомив, що був присутній коли ОСОБА_6 приїжджала в магазин до його доньки з двома військовими рф, представлялась старостою Борозенської с/р та вимагала щоб переоформлювали магазин за російськими вимогами, збирали документи і передавали їй, інакше магазин закриє. Видавала людям грошову допомогу російськими рублями; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_16 від 24.04.2023, в ході якого остання повідомила, що ОСОБА_6 приїхала з російськими військовими до неї додому, представилась, що тепер вона «голова» сільської ради, і просила переоформити магазин за російським законодавством. Другий раз коли вона приїхала була агресивно налаштована, кричала, матюкалась, запитуючи чому не переоформили досі магазин та дала час до 01 вересня 2022 року, погрожувала російським військовими, що вони все викинуть і закриють магазин. ОСОБА_6 говорила, що вона за росію, це її влада. ОСОБА_6 вивезли з підконтрольної Україні території військові російської федерації; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_17 від 24.04.2023, в ході якого останній повідомив, що на початку листопада 2022 року ОСОБА_6 разом з іншими колаборантами виїхала організованою колоною; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_18 від 01.05.2023, в ході якого останній повідомив, що ОСОБА_6 їздила з російськими військовими, добровільно з ними співпрацювала, говорила «я председатель сельского совета». ОСОБА_6 перед деокупацією виїхала в росію; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_19 від 29.05.2023, в ході якого останній повідомив, що влаштовувався на роботу до ОСОБА_6 , яка вважалася головою Борозенської сільради при росіянах на комунальне підприємство «Водолій К». ОСОБА_6 просила щоб влаштовувались на роботу, допомогли людям, сказала прийти написати заяви. Ми прийшли в кінці вересня, вона написала нам зразок заяви російською мовою на ім`я голови сільради ОСОБА_6 , я написав заяву і віддав їй. ОСОБА_6 кожен ранок ставила завдання по водопостачаню, доставки гуманітарної допомоги з ОСОБА_20 . Вона добровільно погодилась на посаду; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_21 від 31.05.2023, в ході якого остання повідомила, що вона прийшла в приміщення для дільничих і ОСОБА_6 сказала, що треба писати заяву, після чого за свідка написали заяву, вона лише розписалася. Заява була на ім`я голови Борозенської сільської ради ОСОБА_6 . В приміщенні був прапор російської федерації. Примусу до ОСОБА_6 свідок не спостерігала, до неї приходили по російську пенсію, гуманітарку, оформляли допомогу вугіллям, дровами; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімком ОСОБА_6 свідкам ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , в ході якого свідки впізнали ОСОБА_6 як особу яка добровільно зайняла посаду голови сільської ради під час окупації; протоколом огляду приміщення Борозенської сільської ради від 12.01.2023, в ході якого вилучено документальні матеріали; іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності обґрунтовують підозру, повідомлену ОСОБА_6 .

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні, того факту, що ОСОБА_6 знаходиться в державному розшуку, її фактичне місцезнаходження до цього часу не встановлено, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи викладене, оскільки прокурором доведено наявність мети та підстав застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а такождоведено, що підозрювана оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, який у відповідності до ч. 2 цієї ж статті обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглянути після його затримання і не пізніш як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 28 липня 2023 року о 13 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_22