Справа № 638/8139/23
Провадження № 1-кс/638/1716/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року слідчий суддя Дзержинський районний суд міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника третьої особи ОСОБА_4 ,

третя особа ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0001660 від 12.07.2023 року про арешт майна,-

встановив:

Прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , звернувся до суду із вказаним вище клопотанням, яким просить: накласти арешт на майно: автомобіль марки «МITSUBISHI COLT», чорного кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 шляхом заборони розпоряджатися ним та відчужувати його.

У клопотанні прокурор зазначає, що у провадженні СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001660 від 12.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу Служби автомобільних доріг у Харківській області №60-ВК від 31.08.2020 ОСОБА_5 провідного інженера відділу якості, технічного контролю та нових технологій Служби автомобільних доріг у Харківській області переведено на посаду провідного інженера відділу якості, технічного контролю, експлуатаційного утримання автомобільних доріг та безпеки дорожнього руху Служби автомобільних доріг у Харківській області з 01.09.2020.

Відповідно до посадової інструкції провідного інженера відділу якості, технічного контролю, експлуатаційного утримання автомобільних доріг та безпеки дорожнього руху Служби автомобільних доріг у Харківській області (далі Інструкції), затвердженої 01.09.2020 начальником Служби автомобільних доріг у Харківській області, з якою ОСОБА_5 цього ж дня ознайомився під підпис встановлено, що відповідно до розділу ІІ «Завдання та обов`язки» Інструкції провідний інженер відділу якості, технічного контролю, експлуатаційного утримання автомобільних доріг та безпеки дорожнього руху, зокрема: здійснює контроль за якістю виконання дорожньо-будівельних робіт, за відповідністю технологічних операцій вимогам нормативно-технічної документації, державних будівельних норм, стандартів, проектно-кошторисній документації, технологічних карт, технічних умов, норм з охорони праці тощо; здійснює контроль за виконанням підрядними дорожніми підприємствами вимог нормативних актів, наказів, розпоряджень та інших документів з експлуатаційного утримання автодоріг; здійснює контроль за виконанням планових обсягів поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автодоріг та штучних споруд; контролює якість виконаних робіт, їх відповідність проектній документації; приймає, перевіряє та узгоджує обсяги виконаних робіт по всіх видах ремонтів; бере участь у розгляді проектно-кошторисної документації; здійснює вхідний, операційний та приймальний контроль якості; перевіряє наявність документів, які підтверджують якість матеріалів, що використовуються при ремонтних роботах.

Відповідно до п. 5 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єктів архітектури, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №903 від 11.07.2007 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єктів архітектури» (далі Порядку) передбачено, що особи, здійснюють технічний нагляд: проводять перевірку: наявності документів, які підтверджують якісні характеристики конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання, що використовуються під час будівництва об`єкта, - технічного паспорта, сертифіката, документів, що відображають результати лабораторних випробувань тощо; відповідності виконаних будівельно-монтажних робіт, конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання проектним рішенням, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов та інших нормативних документів; відповідності обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації; виконання підрядником вказівок і приписів, виданих за результатами технічного нагляду, державного архітектурно-будівельного контролю та державного нагляду.

Відповідно до п. 6 Порядку вказано, що особа, що здійснює технічний нагляд має право вимагати від підрядника: виконання робіт відповідно до проектно-кошторисної та іншої технічної документації, дотримання вимог нормативних документів щодо порядку виконання і прийняття робіт; зупинення робіт у разі застосування ним матеріалів, деталей, конструкцій та виробів, які не відповідають вимогам нормативних документів; проведення лабораторних випробувань матеріалів і конструкцій щодо їх відповідності сертифікатам якості, а обладнання - технічним (технологічним) паспортам та своєчасного повідомлення їм про такі випробування; усунення відхилень від проектних рішень, недоліків (дефектів) та недоробок і повторного пред`явлення робіт для здійснення технічного нагляду; зупинення виконання робіт до оформлення актів огляду прихованих робіт; будівельно-монтажних робіт у разі виявлення понаднормативної деформації об`єкта або загрози обвалу конструкцій та вжиття невідкладних заходів для запобігання виникненню аварії.

За таких обставин ОСОБА_5 виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто є службовою особою.

Водночас, ОСОБА_5 , незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищевказаних норм, знехтував вимогами законодавства, неналежно виконав свої службові обов`язки, що спричинило істотну шкоду за наступних обставин.

Встановлено, що ОСОБА_5 , у період часу з 28.06.2022 по 09.11.2022 під час здійснення технічного нагляду за об`єктом: «Експлуатаційне утримання дороги загального користування державного значення. Ліквідація руйнувань та деформацій шарів дорожнього одягу автомобільної дороги Т-21-21 Лозова-Близнюки-Барвінкове-Велика Комишуваха на ділянці км 16+700 км 55+000 у Харківській області» за договором №Н56-УТР-ЛББВК16/22 від 28.06.2022, через несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, неналежним чином провів перевірку на відповідність виконаних будівельних робіт проектним рішенням та вимогам державних стандартів.

Так, відповідно до договору №Н56-УТР-ЛББВК16/22 від 28.06.2022 проводились аварійні роботи з ліквідація руйнувань та деформацій шарів дорожнього одягу автомобільної дороги Т-21-21 Лозова-Близнюки-Барвінкове-Велика Комишуваха на ділянці км 16+700 км 55+000 у Харківській області.

Відповідно до актів виконаних робіт (№1 за липень 2022 року від 12.07.2022, №2 за серпень 2022 року від 17.08.2022, №3 за вересень 2022 року від 06.09.2022 та кошторисної документації до договору №Н56-УТР-ЛББВК16/22 від 28.06.2022 зазначається, що об`єм виконаних робіт з укладання вирівнюючого шару покриття із асфальтобетону на об`єкті «Експлуатаційне утримання дороги загального користування державного значення. Ліквідація руйнувань та деформацій шарів дорожнього одягу автомобільної дороги Т-21-21 Лозова-Близнюки-Барвінкове-Велика Комишуваха на ділянці км 16+700 км 55+000 у Харківській області» площа виконаних робіт з улаштування вирівнюючого шару з асфальтобетону складає 25067,43 кв.м. з об`ємом асфальтобетону 3463,33т Згідно розрахунку середня товщина вирівнюючого шару покриття із асфальтобетону повинна становити 5,8 см.

Так, при проведенні дослідження здійснено необхідні виміри та виробки з асфальтобетонного покриття автомобільної дороги Т-21-21 Лозова-Близнюки-Барвінкове-Велика Комишуваха на ділянці км 16+700 км 55+000 у Харківській області та встановлено, що фактична середня товщина вирівнюючого шару із асфальтобетону складає 5,64 см та об`єм фактично виконаних робіт по влаштуванню вирівнюючого шару із асфальтобетонної суміші на вказаному об`єкті складає 3364,84 т, що становить виконання в невідповідному об`ємі до актів виконаних робіт на 98,49 т та складає 504 809,00 грн., що дорівнює вартості фактично не виконаних робіт.

Крім того, згідно досліджень якості відібраного асфальтобетону автомобільної дороги Т-21-21 Лозова-Близнюки-Барвінкове-Велика Комишуваха на ділянці км 16+700 км 55+000 у Харківській області встановлено, що якісні показники, а саме водонасичення відібраних зразків не відповідає нормативним вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011.

Відповідно до вимог п. 21.2 ДБН В.2.3-4:2015 вказано, що якщо хоч один з показників по конкретному елементу не відповідає допустимому його значенню, тоді виконана робота по цьому елементу в обсязі розповсюдження дефекту не підлягає прийманню і потребує необхідної доробки, тобто згідно з вимогами п. 21.2 ДБН В.2.3-4 при подальших розрахунках вартості робіт по договору №Н56-УТР-ЛББВК16/22 від 28.06.2022 роботи з влаштування вирівнюючого шару з асфальтобетону та роботи з ущільнення даного шару покриття приймаються не виконаними у повному обсязі.

Таким чином, вартість фактично виконаних робіт, враховуючи те, що роботи виконані неякісно, з недотриманням вимог ДСТУ Б В.2.7-119:2011 складає 7 619 004,00 грн та різниця між вартістю фактично виконаних робіт та вартості робіт, які внесені до Актів виконаних робіт (КБ-2В) №1 за липень 2022 року від 12.07.2022, №2 за серпень 2022 року від 17.08.2022, №3 за вересень 2022 року від 06.09.2022, №4 за листопад 2022 року09.11.2022; №5 за листопад 2022 року від 09.11.2022, №6 за листопад 2022 року від 09.11.2022, №7 за листопад 2022 року від 09.11.2022, №8 за листопад 2022 року від 09.11.2022 на «Експлуатаційне утримання дороги загального користування державного значення. Ліквідація руйнувань та деформацій шарів дорожнього одягу автомобільної дороги Т-21-21 Лозова-Близнюки-Барвінкове-Велика Комишуваха на ділянці км 16+700 км 55+000 у Харківській області» складає 17 964 191,00 грн. і дорівнює вартості фактично не виконаних робіт.

Так, ОСОБА_5 , знаходячись у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, передбачаючи можливість настання шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам, але легковажно розраховуючи на її відвернення, засвідчив своїм підписом та печаткою акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) №1 за липень 2022 року від 12.07.2022, №2 за серпень 2022 року від 17.08.2022, №3 за вересень 2022 року від 06.09.2022, №4 за листопад 2022 року09.11.2022; №5 за листопад 2022 року від 09.11.2022, №6 за листопад 2022 року від 09.11.2022, №7 за листопад 2022 року від 09.11.2022, №8 за листопад 2022 року від 09.11.2022, що призвело до необґрунтованого перерахування бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Харківській області на рахунок ТОВ «Паркінг +» за виконання робіт за об`єктом: «Експлуатаційне утримання дороги загального користування державного значення. Ліквідація руйнувань та деформацій шарів дорожнього одягу автомобільної дороги Т-21-21 Лозова-Близнюки-Барвінкове-Велика Комишуваха на ділянці км 16+700 км 55+000 у Харківській області» на загальну суму 17 964 191,00 грн., що спричинило тяжкі наслідки державі.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме: службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

18.07.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами а саме, зокрема: протоколами оглядів, висновками судових будівельно-технічних експертиз, документами (договором №Н56-УТР-ЛББВК16/22 від 28.06.2022, актами КБ-2в, КБ-3 до нього) та іншими доказами у їх сукупності.

Відповідно до інформації з бази ІП «ГСЦАМТ» ІПНП України встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 належить автомобіль марки «МITSUBISHI COLT», чорного кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Таким чином, з метою забезпечення відшкодування ОСОБА_5 шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 17 964 191,00 грн., у зв`язку з чим буде подано цивільний позов до суду на вказану суму та запобігання можливості відчуження майна, необхідно накласти арешт на автомобіль марки «МITSUBISHI COLT», чорного кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження та розпорядження ним.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити надавши додатково копію протоколу роз`яснення висновку експерта від 09.08.2023, яким експерт відповів, що у висновку експерта була допущена друкарська помилка, прокурор наголосив на тому, що в зв`язку з помилкою в експертизі, буде призначено додаткову експертизу задля встановлення шкоди, спричиненої діями ОСОБА_5 .

Представник третьої особи та третя особа заперечували проти клопотання прокурора, вказуючи на те, що відповідно до експертизи в діях ОСОБА_5 відсутній склад правопорушення, зважаючи на те, що шкоди, відповідно до висновку експерта, ніякої не завдано.

Слідчий суддя, вислухавши обґрунтування клопотання прокурором, думку представника третьої особи та третя особа, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України: « Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна».

Відповідно до вимог п. п. 1-2 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК України: «Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна».

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України: «Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна».

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України: «Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна».

Відповідно до вимог абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України: «Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу».

З доданих до клопотання матеріалів видно, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить автомобіль марки «МITSUBISHI COLT», чорного кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Під час вирішення клопотання про накладення арешту на зазначене майно слідчий суддя врахував правові підстави для арешту майна, а також перевірив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Так, положення кримінального процесуального законодавства не містять визначення «обґрунтована підозра», а тому під час розгляду даного виду клопотань, слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Вказана норма узгоджується також з ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року).

Слідчий суддя, з метою вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінює надані йому докази не в контексті їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні злочину, доведення чи не доведення її винуватості, тобто не з метою отримання висновків, які є необхідними для ухвалення вироку, а лише з метою визначення вірогідності та достатності підстав для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя, з огляду на доводи клопотання і матеріали, надані стороною обвинувачення на його підтвердження, дійшов висновку про можливість вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а тому вважає що підозра є обґрунтованою.

Стосовно втручання у права та інтереси підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя зазначає наступне. Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»), тобто має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Слідчий суддя також зазначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника, дійшов висновку, що суд у даному випадку може відшкодувати шкоду, завдану правопорушенням, а тому вказане у даному клопотанні майно має значення для кримінального провадження.

Разом з тим, вимоги клопотання про заборону розпоряджатися майном та його відчуження можуть бути задоволені, оскільки стосуються виконання ухвали про арешт майна. В той же час, відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, за ухвалою слідчого судді може бути позбавлено права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою запобігання можливості приховування легкового автомобіля автомобіль марки «МITSUBISHI COLT», чорного кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , необхідно накласти на нього арешт з позбавленням права відчуження та розпорядження.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0001660 від 12.07.2023 року про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно: автомобіль марки «МITSUBISHI COLT», чорного кольору, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 шляхом заборони розпоряджатися ним та відчужувати його.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1