Справа № 570/4175/22
номер провадження 1-в/570/23/2023
У Х В А Л А

іменем України

31 травня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання,

в с т а н о в и в:

Захисник звернувся до суду в інтересах засудженого із клопотанням про застосування відносно нього положень Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення за принципом - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 30 вересня 2021 року по 23 травня 2022 року (дату набрання вироку законної сили) відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII.

В судовому засіданні прокурор заперечив можливість задоволення вказаного клопотання. Зазначив, що Закон № 838-VIII не підлягає застосуванню, оскільки вказаний висновок ВП ВС від 29 серпня 2018 року по справі № 663/537/17 місить роз`яснення про випадки, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року. Зокрема, у даному випадку початок строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 є 30 вересня 2021 року - з часу застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що свідчить про необхідність застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою був обраний засудженому ОСОБА_5 під час судового розгляду шляхом заміни застави. Даний факт свідчить, що згаданим вище вироком відносно ОСОБА_5 вже зараховано строк перебування під вартою з 30 вересня 2021 року, однак з розрахунку один день попереднього ув`язнення як один день перебування під вартою.

Захисник просив задовольнити клопотання з підстав та обгрунтувань, наведених у ньому. Захисник вказав, що ОСОБА_5 засуджений вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2022 року зач. 5 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією майна. 23.05.2022 року вирок набрав законної сили. На даний час відбуває покарання в ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)". Зазначив, що при постановленні вироку суду першої інстанції та набрання законної сили згідно з ухвалою суду апеляційної інстанції не було належним чином зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання засудженого з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши клопотання захисника та додані документи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією майна. Зазначено, що строк відбуття покарання рахувати з 30 вересня 2021, тобто з часу застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання за даним вироком строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 26 вересня 2017 року до 16 березня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Щодо аргументів захисника про незарахування судом при постановленні вироку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 після 21 червня 2017 року суд встановив наступне:

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 30 вересня 2021 року ОСОБА_5 замінено запобіжний захід у виді застави як наслідок невиконання останнім обов`язку прибуття до суду. Обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під вартою визначено тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто з 30 вересня 2021 року до 28 листопада 2021 року.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 09 листопада 2021 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою - з 09 листопада 2021 року по 07 січня 2022 року включно.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 13 грудня 2021 року ОСОБА_5 продовжено строк триманняпід вартою - з 13 грудня 2021 року по 10 лютого 2022 рок включно.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 09 лютого 2022 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 09 лютого 2022 року до 09 квітня 2022 року включно.

Покликання захисника на правовий висновок ВП ВС від 29 серпня 2018 року по справі № 663/537/17 як підставу для зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не відповідає обставинам, зазначеним у клопотанні та матеріалах щодо ОСОБА_5 . Такі доводи захисника на думку суду є помилковими. Всі вищезазначені ухвали про заміну застави на тримання під вартою ОСОБА_5 та подальше продовження запобіжного заходу у виді тримання його під вартою були постановлені після 21 червня 2017 року.

У кримінальному провадженні № 663/537/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду винесилось питання про застосування норм ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VIII. За обставинами даної справи обвинувачений був затриманий вперше 03 березня 2017 року. Суд першої інстанції при постановленні вироку зарахував строк попереднього ув`язнення з 03 березня по по день набрання вироком законної сили у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Апеляційний суд, який переглядав постановлений щодо ОСОБА_5 вирок, виклав позицію про правильність обчислення при призначенні покарання строку, який підлягає зарахуванню у строк покарання - до 21 червня 2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції закону № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24.12.2015 року) визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, буквальний зміст абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

Згідно статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

21.06.2017 набрав чинності Закон України №2046-VІІІ від 18.05.2017 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України, відповідно до якого попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Як зазначено у п.65 Правовому висновку Великої Палати Верховного Суду (Постанова від 29.08.2018 року, справа №663/573/17), який є обов`язковим до застосування: вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і З ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність, а не правила дії у часі кримінального процесуального закону.

Великою Палатою Верховного Суду 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, провадження №13-31 кс18, ухвалено постанову, якою зроблено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання): Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що іншим чином погіршує становище особи, відповідно до ч. 2 ст.5КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Тобто, обов`язковою обставиною, із урахуванням якої застосовується ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, є не лише вчинення злочину до 20 червня 2017 року (включно), а також і те, що особа була затримана та перебувала під варотю до вказаної дати (21 червня 2017 року) та заходи попереднього ув`язнення щодо неї продовжували застосовуватися після такої дати.

У даній справі за клопотанням захисника в інтересах засудженого про застосування відносно ОСОБА_5 положень Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII судом встановлено, що злочин останнім був вчинений до вказаної дати. Однак одночасно судом встановлено, що у даному випадку відсутня інша частина обов`язкової умови застосування Закону № 838-VIII. Початок строку попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з дня його затримання - з 30 вересня 2021 року - з часу застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою свідчить про необхідність застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою був обраний засудженому ОСОБА_5 під час судового розгляду шляхом заміни застави. Даний факт свідчить, що згаданим вище вироком відносно ОСОБА_5 вже зараховано строк перебування під вартою з 30 вересня 2021 року, однак з розрахунку один день попереднього ув`язнення як один день перебування під вартою.

Виходячи з викладених судом міркувань клопотання захисника не підлягає до задоволення із урахуванням вищенаведеного.

Крім того, при вирішенні даної справи суд вважає за доцільне звернутись до принципу поваги до остаточного рішення суду.

У даному випадку при вирішенні клопотання захисника становище засудженого не погіршується порівняно із визначеним у вироку Стрийського районного суду Львівської області стосовно ОСОБА_5 . При призначенні покарання останньому враховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання та визначено дату початку строку покарання. Вирок у частині зарахування строку попереднього ув`язнення чи порядку обчислення строку покарання засуджений ОСОБА_5 оскаржено не було.

Пунктом 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантоване право на справедливий судовий розгляд. У преамбулі Конвенції проголошується верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. ЄСПЛ зазначає, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом (правова доктрина, що походить із римського права і означає остаточність рішення суду, яке набрало законної сили) жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Питання про зарахування у строк покарання ОСОБА_5 строків попереднього ув`язнення вирішено при ухвалені згаданого вироку суду першої інстанції. Повторне вирішення того ж питання не передбачено Кримінальнм процесуальним кодексом України, не відповідає принципу остаточності рішення суду.

Тому клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 372, 392, 395, 537, 539, ч. 2 ст. 376 КПК, ст. 72 КК, Законом № 2046-VIII суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 30 вересня 2021 року по 23 травня 2022 року у строк покарання, призначеного вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 лютого 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1