Справа №701/402/23
Провадження №1-кп/701/104/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року Маньківський районний суд Черкаської області

у складі головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села міського типу Буки, Маньківського району, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 16.01.2002р. Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 17, 81 ч. 3 КК України (1960 року) до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст. 1 п. «А» Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 від відбування покарання звільнений;

2) 04.03.2003р. Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 296 ч. 2, ст. 185 ч. З КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки (судимість за цим вироком за ч. 2 ст. 296 КК України погашена);

3) 06.08.2003р. Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 296 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік; в силу ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 2 роки 6 місяців за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 04.03.2003 та визначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі (судимість погашена);

4) 19.11.2007р. Солом`янським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

5) 21.05.2013р. Маньківським районним судом Черкаської області за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

6) 04.12.2013р. Маньківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 125 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 25.04.2018 по відбуттю строку покарання (судимість за цим вироком за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України погашена),

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Маньківського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000054 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці. В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора.

ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити запобіжних захід на цілодобовий домашній арешт, на що в свою чергу заперечував прокурор та представник потерпілої.

Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, вислухавши прокурора, який наполягає на продовженні дії запобіжного заходу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, враховуючи ступінь тяжкості злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а клопотання прокурора підлягає до задоволення.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.02.2023р. близько 21.00 години, перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного розпиття спиртних напоїв, будучи в стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою спричинення тілесних ушкоджень, поваливши потерпілого на підлогу, наніс останньому численні (точну кількість в ході слідства не встановлено, щонайменше двадцять дев`ять) удари долонями та кулаками рук, ногами, а також дерев`яним поліном в різні ділянки тіла з обох боків, а саме - в область грудної клітки, голови, обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, сідниць.

Далі ОСОБА_6 , обома руками схопив ОСОБА_8 під пахви та витягнув останнього у веранду, де кинув потерпілого спиною на підлогу і наніс правою ногою ще два удари в лівий бік тулуба останнього та виволік на вулицю, завдав його на плечі та поніс до місця, де в подальшому було виявлено труп потерпілого.

Внаслідок таких дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно наступні тілесні ушкодження (відповідно до висновку експерта № 05-9-02/44 від 31.03.2023): закриту травму грудної клітки у вигляді переломів ребер зліва 2,3,4,5,6,7,8,9,10,11; справа 2,3,4,5,6,7,8,9,10,11, деякі подвійні, деякі з ушкодженням пристінкової плеври, від яких настала дихальна недостатність та смерть ОСОБА_8 ; синців та саден на грудній клітці; закриту черепно-мозкову травму у вигляді крововиливів в м`які мозкові оболонки, забійної рани на лобі та верхній губі, травматичну екстирпацію першого зуба на верхній щелепі, синців на обличчі, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень з ознакою небезпеки для життя; синців на кінцівках та саден на колінних суглобах, що носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

22.02.2023р. о 14:10 годині ОСОБА_6 , відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, таке, що спричинило смерть потерпілого.

22.02.2023р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 22.04.2022 року. 10.04.2023р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.05.2023 року. 17.05.2023 року згідно ухвали Маньківського районного суду Черкаської області ОСОБА_6 , продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.07.2023 року. 07.07.2023 року згідно ухвали Маньківського районного суду Черкаської області ОСОБА_6 , продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.09.2023 року.

Підставою обрання даного запобіжного заходу слугувало неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, необхідність попередження ризику переховування ОСОБА_6 , від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання, тяжкість злочину, та дотримання мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка передбачає досягнення дієвості цього провадження.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою також слід враховувати вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

При цьому суд вважає, що продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи особою, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на свободі, з метою уникнення кримінального покарання, може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб пов`язаних з досудовим слідством у справі, загрожуючи їхньому життю та здоров`ю, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може ухилятися від явки до суду.

Підставою до продовження запобіжного заходу в даному випадку є ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та враховані при обранні запобіжного заходу, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення і продовження запобіжного заходу забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, про наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу також свідчить наступна обставина як тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у вчиненні злочину в якому він обвинувачується, оскільки ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років, тому є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, строк тримання під вартою закінчується 04.09.2023 року, ризики які були встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують на даний час існувати, а також враховуючи ту обставину, що на території України введено воєнний стан та в зв`язку із цим відбулося погіршення криміногенної ситуації, тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання ОСОБА_6 , під вартою на шістдесят днів, що фактично виключає можливість задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 стосовно зміни запобіжного заходу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 199-200, 315 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Продовжити строк запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на строк 60 днів, а саме починаючи з 29.08.2023р. по 27.10.2023 року, включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , підтримане ОСОБА_6 , щодо зміни запобіжного заходу - відмовити.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі СІЗО м. Черкаси.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду впродовж семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 31.08.2023 року.

Суддя ОСОБА_1