Справа № 209/1539/23
Провадження № 1-кп/209/191/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янському кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 06.03.2023 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуней Агінського р-ну Читинської обл., громадянина України, освіта базова середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01 червня 1995 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 01.06.1998 р. по відбуттю строку покарання;

- 27 жовтня 1998 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 06.03.2001 р. умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 14 днів;

- 15 грудня 2003 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, 69, ч. 3 ст. 185, ст. 198, ч. 3 ст. 289, 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 6 місяців за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 жовтня 1998 року, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 22.03.2006 року умовно-достроково, невідбутий строк 3 місяці 20 днів;

- 30 листопада 2006 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 30.12.2008 року умовно-достроково, невідбутий строк 9 місяців;

- 21 жовтня 2009 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 3 місяці за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2006 року, до відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 12.12.2012 року по відбуттю строку покарання;

- 20 травня 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 259, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

- 20 березня 2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до позбавлення волі строком на п`ять років і один місяць, звільнений 20.03.2020 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , ПОВТОРНО, 02.03.2023 року у ранковий період доби, перебуваючи за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 побачив у кімнаті на зарядці мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy J5» золотистого кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, 02.03.2023 у ранковий час доби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, переконавшись, що потерпілий ОСОБА_5 знаходиться в іншій кімнаті та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи те, що своїми діями він здійснює таємне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, викрав з зарядки в кімнаті вказаної квартири належний потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy J5» золотистого кольору, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1424,75 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, цивільний позов не заявлено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і підтвердив факти та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема зазначив, що 02.03.2023 року він зустрівся із раніше знайомим ОСОБА_5 , із яким вони вирішили розпити спиртні напої. Коли вони перебували у квартирі ОСОБА_5 , він побачив в одній із кімнат мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy J5» золотистого кольору, який він вирішив вкрасти, оскільки йому були потрібні кошти. Викрадений мобільний телефон він згодом повернув потерпілому. Шкодує про вчинене, розкаюється.

Право на захист в ході судового розгляду йому роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, про що надав відповідну заяву та це зафіксовано в журналі судового засідання.

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися, їх оцінка не проводилася.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст.349 ч.3 КПК України, суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та оголошенням даних, які характеризують його особу, дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України знайшла своє підтвердження повністю.

При встановлених обставинах суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України є тяжким злочином (ч.4 ст.185 КК України) та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав себе винним і розкаявся у скоєному злочині, раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває в реєстрі у лікаря психіатра та лікаря нарколога, завдану потерпілому майнову шкоду відшкодував.

Згідно висновку досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної провідним інспектором Дніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 10.05.2023 р., існує висока ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити середній рівень небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Щире каяття, а також відшкодування завданої шкоди суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

З урахуванням обставин і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України. Разом з тим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з встановленням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо скасування арешту майна вирішити відповідно до ст.174 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого в повному обсязі.

Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 200 (двісті) гривень 00 копійок.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.03.2023 року на мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J5» золотистого кольору в прозорому чохлі, поміщений до спеціального пакету НПУ PSP2142669, шляхом зняття заборони на його відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Речові докази: мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J5» золотистого кольору в прозорому чохлі - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1