Справа № 128/1941/23
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Державної установи «Стрижавська ВК (№81)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції з Державною установою «Стрижавська виправна колонія (№81)», подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , яке обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_5 станом на 29.07.2021 відбув 3/4 строку покарання, сумлінною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування статті 81 КК України.

В судовому засіданні 29.05.2023 представник Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» ОСОБА_4 подання підтримав та просив його задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та своїм ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні 29.05.2023 подання підтримав та просив його задовольнити, оскільки кається. Також зазначив, що він не погоджується з кваліфікацією злочину за ст. 187 КК України, оскільки розбою в його діях не було. Чого допускав порушення під час відбуття покарання, пояснити не може. Він був працевлаштований в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№55)», але чого це не відображено в його характеристиці, він не знає. Він приймає участь в самодіяльних організаціях, ходить в бібліотеку, два місяці назад прочитав книгу «Пригоди капітана Блада».

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні 29.05.2023 зазначив, що не підтримує подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)», оскільки поведінка засудженого ОСОБА_5 не є сталою, він неодноразово порушував вимоги режиму, тільки за останні півроку його поведінка змінилася, його неодноразово звільняли від відбування покарання з іспитовим строком, але він продовжував вчиняти злочини, злочини, за які на даний час відбуває покарання, були вчинені в той строк, на який він був звільнений умовно-достроково, попередні його характеристики є негативними.

Представник Спостережної комісії при Вінницькій РВА в судове засідання 29.05.2023 не з`явився, хоч в установленому законом порядку повідомлявся про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)», дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з характеристикою на засудженого ОСОБА_5 , останній відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2016, яким його визнано винним за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України та призначено покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією всього належного йому майна; на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 02.06.2016 до набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. Початок строку 02.06.2016, кінець строку 29.07.2023. ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 02.06.2016. Під час утримання з 04.06.2016 до 30.04.2017 в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» за порушення встановленого режиму тримання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочення не застосовувалися. Під час утримання з 30.04.2017 до 31.05.2021 в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№101)» за порушення встановленого режиму тримання 5 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, 6 раз заохочувався у встановленому законом порядку. Під час утримання з 04.06.2016 до 30.04.2017 в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№55)» до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази, 1 раз заохочувався у встановленому законом порядку. В Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)» перебуває з 09.04.2022. За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався; заохочувався три рази у встановленому законом порядку; на виробництві установи не працевлаштований, проте сумлінно виконує роботи по благоустрою установи; підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою; не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці; за характером стриманий, говіркий, спокійний; приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямом «Підготовка до звільнення»; соціально корисні зв`язки підтримує з матір`ю та сестрою, побачення не надавались, отримано 20 посилок та 7 передач. Згідно з вироком суду, вину у скоєному злочині визнав як повністю так і частково, не погоджуючись з кваліфікацією його дій. Відповідно до вироку суду, має позов на суму 19784,67 грн, однак виконавчі листи до установи не надходили. Застосуванню статті 101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання комісією установи відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення (протокол № 15 від 01.08.2019). Застосуванню статті 82 КК України (заміні невідбутої частини покарання більш м`яким) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання комісією установи відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення (протокол № 24 від 01.12.2020). Застосуванню статті 81 України (умовно-достроковому звільненню від відбування покарання) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 3/4 частини строку покарання комісією установи відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення (протокол № 15 від 18.08.2021). На профілактичному обліку в установі не перебуває. Згідно з підсистемою «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, ОСОБА_5 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Згідно з довідкою Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений має десять заохочень та вісім дисциплінарних стягнень.

З довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» убачається, що станом на 03 квітня 2023 року виконавчі листи за засудженим ОСОБА_5 в установі не рахуються.

Згідно з довідкою від 08.05.2023 № 228, ОСОБА_5 за період перебування в установі з 09.04.2022 до теперішнього часу на оплачуваних роботах не був працевлаштований, заробітна плата йому не нараховувалась.

Відповідно до довідки ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№81)» № 34, від ОСОБА_5 за період з 09.04.2022 до 30.04.2023 заява про вивід на роботу до підприємства не надходила, у зв`язку з чим він не був працевлаштований і оплата праці не проводилась.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом установлено, що ОСОБА_5 є особою, яка відбула більше 3/4 строку покарання, призначеного судом.

При вирішенні даного питання судом враховані положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

При цьому законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є не обов`язком суду, а правом суду, і таке звільнення може бути застосоване за вищевказаних умов, а головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання, а саме: дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечного виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, погашені стягнення за порушення дисципліни та їх кількість і характер.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

Висновок про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання.

Так, вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що останній раніше неодноразово судимий за умисні злочини, він уже звільнявся умовно-достроково, але на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні злочини.

Хоч і засуджений ОСОБА_5 має десять заохочень, але це не свідчить про сталість виправлення та його сумлінну поведінку під час всього строку відбуття покарання.

Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 немає, оскільки останній хоч і формально відбув більше 3/4 строку покарання, однак своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки, не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами статті 81 КК України. Під час відбування покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 для себе належних висновків не зробив, що може вказувати на повторність вчинення ним нового кримінального правопорушення після звільнення, позитивних змін, що створюють готовність для повернення його до самостійного загальноприйнятого суспільно нормативного життя в суспільстві, не проявляє, при наявності десяти заохочень має аж вісім дисциплінарних стягнень, не працевлаштований в установі, лише протягом останніх шести місяців поведінка засудженого ОСОБА_5 почала покращуватися, що може вказувати лише на те, що останній стає на шлях виправлення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 слід відмовити за відсутності підстав для застосування до останнього умов статті 81 КК України.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА