Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/2189/23
Провадження №1-кп/523/1027/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

26.06.2023 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження №0000033 від 06 січня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимий, останій раз

- 30.09.2022 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік і три місяці, вирок набрав законної сили 30.10.2022 року,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст.126- 1 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що 03.01.2023 приблизно о 09 годині 00 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає та веде спільний побут разом зі своєю бабусею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі того, що ОСОБА_5 відмовила надавати грошові кошти ОСОБА_4 для його особистого користування, останній спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою скоєння домашнього насилля, вчиняв відносно своєї бабусі ОСОБА_5 , психологічне насильство, яке виражалось в словесних образах, погрозах фізичною розправою і принижуванні її гідності на що ОСОБА_5 , побоюючись подальших протиправних дій зі сторони свого онука, покинула межі квартири.

Мотив вчинення даного кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_5 полягає у спричиненні останній моральних страждань.

Вказані незаконні дії мали систематичний характер, оскільки ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, систематично, з метою вчинення психологічного та фізичного насилля, неодноразово вчиняв відносно ОСОБА_5 домашнє насильство, внаслідок чого притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:

- 08.06.2022 за вчинення 19.05.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у вигляді накладання штрафу у сумі 340 гривень в дохід держави;

- 05.08.2022 за вчинення 04.07.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у вигляді накладання штрафу у сумі 340 грн. в дохід держави.

- 03.11.2022 за вчинення 10.10.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 340 грн. в дохід держави.

- 27.12.2022 за вчинення 29.11.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 340 грн. в дохід держави.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину в кримінальному правопорушенні, передбаченого ст.126-1 КК України визнав, та пояснив, що він з потерпілою ОСОБА_5 , не знаходить спільної мови, через, тому 03.01.2023 він голосно сварився з нею через те, що вона викинула його сім картку у сміття, а вона була йому потрібна, тому він просив у потерпілої гроші на її відновлення. У нього виникають з потерпілою ОСОБА_5 , суперечки через те, що вона прибирає його кімнату та викидає його осбисті речі, крім того вона погано чує.

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_4 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Окрім повного визнання провини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується наступними доказами дослідженими у судовому засіданні, а семе :

Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання надала письмову заяву у якій вона просила суд, сурово покарати обвинуваченого, через те, що вона його дуже боїться, що протягом тривалого часу ОСОБА_4 , офіційно не працює, всі ціні речі наявні у її квартирі продав, квартиру використовує для зустрічі з наркозалежними особами.

В ході судового розгляду судом дослідженні письмові докази, які підтверджують обставини скоєння ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме:

-Протоколом про скоєння адміністративного правопорушення від 19.05. 2022 року, згідно якого на ОСОБА_4 , було складений вказаний протокол, через висловлювання нецензурною лайкою на ОСОБА_5

- Протоколом про скоєння адміністративного правопорушення від 04.07.2022 року, згідно якого на ОСОБА_4 , було складений вказаний протокол, через висловлювання нецензурною лайкою на ОСОБА_5

-Протоколом про скоєння адміністративного правопорушення від 10.10.2022 року, згідно якого на ОСОБА_4 , було складений вказаний протокол, через висловлювання нецензурною лайкою на ОСОБА_5

-Протоколом про скоєння адміністративного правопорушення від 29.11.2022 року, згідно якого на ОСОБА_4 , було складений вказаний протокол, через висловлювання нецензурною лайкою на ОСОБА_5

- Постановою від 08.06.2022 року, якою ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення.

- Постановою від 05.08.2022 року, якою ОСОБА_4 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення.

- Постановою від 03.11.2022 року, якою ОСОБА_4 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення.

- Постановою від 27.12.2022 року, якою ОСОБА_4 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення.

- Характеристикою на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зарекомендував себе за час проживання за адресою АДРЕСА_1 , який офіційно не працює, неодноразово надходили скарги від мешканців будинку щодо його поведінки, влаштовує конфлікти зі своєю бабусею, з сусідами підтримує неприязні стосунки, підтримує відносини з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, суспільно корисною працею не займаєтьсята часто зловживає алкогольними напоями.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , встановлені судом обставини вчинення ним кримінального правопорушення, підтверджуються безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, які були зазначені вище.

При цьому суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 є цілком зрозумілими, оскільки він таким чином, здійснюючи свій захист, з метою уникнення кримінальної відповідальності, намагається створити уяву про те, що безпідставно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КпАП України.

Виходячи з аналізу і оцінки показань учасників судового провадження, заяви потерпілої ОСОБА_5 , досліджених під час судового розгляду доказів, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , за ознаками умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_5 , з якою проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, безпричинно висловлював словесні образи, погрози, нецензурні слова, чим принижував та залякував, заподіявши шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, що призвело до фізичних і психологічних страждань останньої, погіршення якості її життя.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, визнання своє провини.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку; вчинення злочину щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.

Санкцією ст.126-1 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт, або арешту, або обмеження волі, або позбавлення волі.

Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, так як вважає, що таке покарання не є достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

Так, суд констатує відсутність у обвинуваченого щирого каяття у скоєному злочині та той факт, що покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене в санкції ст.126-1 КК України, співрозмірне з врахуванням обставин вчинення обвинуваченим злочину, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , судимий, та не відбув покарання за минулим вироком, а також систематично та умисно вчиняє домашнє насильство відносно потерпілої.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, покарання за вироком не відбув, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, негативно характеризується за місцем мешкання, вчинив злочинні дії відносно особи похилого віку, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин які обтяжують покарання, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання у вигляді позбавлення волі, бо суд вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у вигляді позбвлення волі, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

Ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 ч.1 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 125 КК України від 30.10.2022 року, у вигляді одного місяця позбавлення волі.

Остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0000033 від 06.01.2023 року, обрати у вигляді тримання під вартою, шляхом взяття під варту у залі суду до набрання вироком законної сили утримувати в умовах ДУ "Одеський слідчий ізолятор"

Строк відбування покарання рахувати з часу взяття під варту засудженого ОСОБА_4 .

Виконання в цій частині вироку покласти на відділ поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1