УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, неодруженого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України, у кримінальному провадженні №0000506 від 18.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000506 від 18.11.2022.

У клопотанні зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000506 від 18.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та за підозрою ОСОБА_13 ( ОСОБА_13 ) у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_6 , будучи активним учасником організованої ОСОБА_8 злочинної групи, згідно розподілених функцій, виконував безпосередні вказівки останнього, зокрема:

за вказівкою ОСОБА_8 відшукав місце, яке у подальшому було схвалене ОСОБА_8 як таке, яке можливо використовувати для виготовлення з метою подальшого збуту психотропної речовини - амфетамін;

утримував місце для незаконного виготовлення психотропної речовини - амфетамін;

сприяв незаконному виготовленню, зберіганню, з метою збуту, психотропної речовини;

забезпечував вжиття заходів конспірації, з метою недопущення викриття діяльності організованої групи.

05.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, а саме:

в пособництві в незаконному виготовленні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК України;

в утриманні місця для незаконного виробництва чи виготовлення психотропної речовини, вчиненого з корисливих мотивів організованою групою тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати особу у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження: допитами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які підтвердили факти незаконного виготовлення та збуту психотропних речовин ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 ; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відео-контролю особи, а також зняття інформації з електронних комунікаційних мереж згідно яких встановлено факти незаконного виготовлення, зберігання психотропних речовин; протоколами обшуків від 21.02.2023 за місцем проживання та перебуванням підозрюваних; висновками експертів проведених в даному кримінальному провадженні; протоколами оглядів речових доказів; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_6 , до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_6 вчинив ряд тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень (злочинів), за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_6 , дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 ..

Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі і просив його задовольнити.

Захисники у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, при цьому посилаючись на необгрунтованість підозри, оскільки матеріалами кримінального провадження не доведено вчинення підозрюваним зазначених кримінальних правопорушень. Також зазначено про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважають, що із врахуванням обставин справи та особи підозрюваного, достатнім для забезпечення виконання останнім покладених на нього КПК України обов`язків буде застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або застави у помірному розмірі.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав доводи захисників.

Слідчий суддя заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, надані стороною захисту докази, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000506 від 18.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

06.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Разом із цим належить зазначити, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування запобіжного заходу, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами та факт вручення підозри ОСОБА_6 дають підстави визнати набуття ним статусу підозрюваного та вважати обґрунтованою його підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу також є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності вчинення підозрюваним певних дій.

В клопотанні, та прокурором у судовому засіданні зазначено про наявність ризиків, які полягають в тому, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування;

- знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, та інших осіб, у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України». В пункті 36 останнього зазначено, що «…органи судової влади неодноразово посилались на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєні яких він обвинувачується… Однак Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою».

Існування ризиків зазначених прокурором у судовому засіданні має місце у цьому кримінальному провадженні, однак ступінь їх ймовірності дозволяє слідчому судді застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, неодружений, вперше притягається до кримінальної відповідальності. Також враховано, що діяльність злочинної організованої групи, в участі якої підозрюється ОСОБА_6 , викрита у лютому 2023 року, весь цей час ОСОБА_6 перебував на волі. Прокурором не надано доказів, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 вчиняв, або намагався вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню чи уникненню від відповідальності. Тобто прокурором не доведено факт, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає можливим в даному конкретному випадку застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати місце свого проживання з 22 години до 06 години ранку наступного дня.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою; не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176-179, 181, 183, 184, 193, 194 196, 205, 309, 395КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня.

Строк тримання під домашнім арештом визначити до 21.07.2023, але у межах строку досудового розслідування.

На підставі ч. 5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;

- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків визначити до 21.07.2023 року.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді домашнього арешту покласти на органи Національної поліції за місцем його проживання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 12.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1