Справа № 331/4384/22
Провадження № 1-кп/331/256/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» травня 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 19.08.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ-на-Кубані Краснодарського краю, громадянина України, освіта - базова загальна середня, сімейний стан - вдівець, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який вважається таким, що в силу ст. 89 КК України, не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.08.2022 року № 55-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.08.2022 року № 146, на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від № 55-РС та рапорту солдата ОСОБА_6 (про прийняття посади) від 10.08.2022 року № 2269, ОСОБА_4 вважається таким, що з 10.08.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів до 21 листопада 2022 року.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії них обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому та посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 , 11 серпня 2022 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, будучи зобов`язаним з`явитися на службу, з метою ухилення від проходження військової служби, не з`явився до військової частини, яка дислокувалася на території ІНФОРМАЦІЯ_4 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами військової частини до 09 вересня 2022 року, а саме до його затримання співробітниками правоохоронного органу.

Таким чином, 11 серпня 2022 року солдат ОСОБА_4 , умисно, в умовах воєнного стану, будучи зобов`язаним з`явитися на службу, маючи на меті ухилення від проходження військової служби, не з`явився до військової частини та до моменту його затримання співробітниками правоохоронного органу, а саме до 09 вересня 2022 року обов`язки військової служби не виконував, до місця несення військової служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково та пояснив суду, що у квітні 2022 року він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 на військову службу за мобілізацією. 10.08.2022 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 по переводу із військової частини НОМЕР_1 , на підставі поданого ним рапорту, для подальшого проходження військової служби за місцем проживання, де б він міг доглядати за своєю матір`ю похилого віку. У відділі кадрів він оформив всі необхідні документи, після чого його передали у підпорядкування командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 , з яким був інший офіцер. Його відвели до розташування роти охорони та показали місце, де він буде знаходитись. Після цього він попросив в усній формі, щоб йому надали або декілька днів відпустки, або дозволили кожного вечора знаходитись дома, на що йому було відмовлено. Така поведінка керівництва викликала у нього обурення, оскільки він приїхав з передової і йому необхідно було відпочити. Не бажаючи на таких умовах проходити подальшу військову службу, він покинув розташування місця служби, купив у магазині алкогольні напої та поїхав до своєї матері, повертатись він не збирався. Перші двоє діб він знаходився у своєї матері, доглядав за нею, оскільки вона хворіла. Потім деякий час знаходився у своєї дівчини, проте періодично відвідував матір, приносив їй продукти, зустрічався з товаришами по службі, з якими разом вживав алкогольні напої, тобто проводив час на власний розсуд. 09.09.2022 року на Бородінському мікрорайоні він був затриманий працівниками патрульної поліції у зв`язку із тим, що між ним та його дівчиною відбулась сварка та доставлений до відділу поліції. Після того, як була встановлена його особа, його передали працівникам військової служби правопорядку для подальшого з`ясування обставин.

На уточнююче запитання прокурора пояснив, що ніяких активних дій для того, щоб повернутись до ІНФОРМАЦІЯ_7 , він не вчиняв, повертатись він не бажав, тому що розумів, що його посадять. Вважає, що його дії необхідно кваліфікувати не як дезертирство, а як самовільне залишення місця служби.

Не зважаючи на часткове невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, його вина підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він обіймає посаду командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_8 . Солдата ОСОБА_4 було призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_8 , як перепризначеного з військової частини НОМЕР_1 . 10.08.2022 року ОСОБА_4 прибув до місця тимчасової дислокації ІНФОРМАЦІЯ_7 , який на той момент розташовувався в Олександрівському районі м. Запоріжжя. Після оформлення необхідних документів у відділі кадрів, ОСОБА_4 був переданий йому у підпорядкування, а він передав солдата ОСОБА_4 у безпосереднє підпорядкування старшому лейтенанту ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_4 звернувся до старшого лейтенанта ОСОБА_8 з проханням відпустити його у звільнення до ранку наступного дня, щоб відвідати свою хвору матір. На прохання ОСОБА_4 старший лейтенант ОСОБА_8 відповів згодою і в усному порядку надав йому звільнення до 07-00 години ранку 11.08.2022 року. О 07 годині 15 хвилин на ранковому шикуванні особового складу роти охорони ОСОБА_4 був відсутній, у визначений час до розташування частини не прибув. ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_4 на його мобільний номер телефону, проте на телефонний дзвінок ніхто не відповів. В той же день, з метою розшуку ОСОБА_4 , старшим лейтенантом ОСОБА_8 був здійснений виїзд за місцем його проживання, де його матір повідомила про те, що їй не відомо, де перебуває її син ОСОБА_4 і що вдома він останнім часом не з`являвся. За даним фактом ОСОБА_8 було подано рапорт на його ім`я, а ним було здійснено доповідь на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , за розпорядженням якого було призначено службове розслідування, матеріали якого були направлені до ІНФОРМАЦІЯ_9 для прийняття відповідного рішення. 09.09.2022 року від слідчого ДБР йому стало відомо, що місцезнаходження солдата ОСОБА_4 було встановлено і він був затриманий. Надати характеристику солдату ОСОБА_4 він не може, оскільки бачив його нетривалий проміжок часу. В період часу з 11.08.2022 року до моменту затримання, солдат ОСОБА_4 до підрозділу жодного разу не з`явився, обов`язки не виконував, причин нез`явлення на службі та своєї відсутності у підрозділі, не повідомляв.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який обіймає посаду командира третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_8 , надав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона обіймає посаду головного спеціаліста управління командування ІНФОРМАЦІЯ_8 . Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 військовослужбовця за мобілізацією солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_8 , як перепризначеного з військової частини НОМЕР_1 . В силу займаної посади, від колег по ІНФОРМАЦІЯ_10 їй стало відомо, що 10.08.2022 року солдат ОСОБА_4 прибув до місця дислокації ІНФОРМАЦІЯ_7 , де звернувся до відділу кадрів та склав рапорт на ім`я командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 про прийняття ним займаної посади. Того ж дня, солдат ОСОБА_4 поступив у розпорядження командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 старшого лейтенанта ОСОБА_7 11.08.2022 року командир роти охорони ОСОБА_7 доповів рапортом на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 про нез`явлення солдата ОСОБА_4 на ранкове шикування особового складу роти після того, як ввечері 10.08.2022 року з дозволу командира вибув за місцем проживання. Вжитими заходами розшуку місцезнаходження солдата ОСОБА_4 не було встановлено, за місцем проживання останній був відсутній, на телефонні дзвінки не відповідав. В подальшому, розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 було призначено службове розслідування, матеріали якого були направлені до ІНФОРМАЦІЯ_9 для прийняття відповідного рішення. Через деякий час їй стало відомо, що солдата ОСОБА_4 було затримано.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що він обіймає посаду начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_8 . Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 06.08.2022 року № 55-рс військовослужбовця за мобілізацією солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_8 , як перепризначеного з посади стрільця першого стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 2-ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . На виконання вказаного наказу солдат ОСОБА_4 10.08.2022 року прибув до місця дислокації ІНФОРМАЦІЯ_7 та звернувся до нього як до начальника відділу кадрів. ОСОБА_4 надав припис на переміщення військовослужбовця, витяг з наказу про виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 та речовий атестат. Після цього солдатом ОСОБА_4 було написано рапорт на ім`я командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 про прийняття ним займаної посади. Того ж дня він запросив до себе командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 старшого лейтенанта ОСОБА_7 , якому передав у підпорядкування військовослужбовця ОСОБА_4 . Після цього солдата ОСОБА_4 він бачив лише один раз того ж дня, коли останній переносив свої речі до розташування роти охорони. Наступного дня від командира роти охорони ОСОБА_7 йому стало відомо, що солдату ОСОБА_4 ввечері 10.08.2022 року було дозволено вибути за місцем проживання за сімейними обставинами. Проте, на ранкове шикування особового складу роти 11.08.2022 року о 07-00 годині солдат ОСОБА_4 не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, на телефонні дзвінки не відповідав. За даним фактом командиром роти охорони ОСОБА_7 було складено рапорт на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , за розпорядженням якого було призначено службове розслідування.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він обіймає посаду офіцера відділення ІНФОРМАЦІЯ_11 . Так, 09 вересня 2022 року до чергової частини надійшло повідомлення про те, що працівниками патрульної поліції був затриманий військовослужбовець, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив бійку із жінкою, вказаний військовослужбовець був доставлений до ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Прибувши в приміщення ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, ним було встановлено особу затриманого військовослужбовця, яким виявися солдат ОСОБА_4 . Він одразу в телефонному режимі зв`язався з командиром військової частини, де ОСОБА_4 проходив службу та повідомив йому про затримання останнього, оскільки із раніше направленої довідки-доповіді, адресованої військовою частиною до ВСП, ДБР та прокуратури, йому було відомо про те, що військовослужбовець ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби. Він доставив ОСОБА_4 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого - до Територіального відділу Державного бюро розслідувань. Останній поводив себе неадекватно та нахабно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що він обіймає посаду інспектора УПП в Запорізькій області. Так, 09.09.2022 року спільно із заступником командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області ОСОБА_13 у складі екіпажу на службовому автомобілі, він ніс службу по охороні громадського порядку на території Дніпровського району м. Запоріжжя. Приблизно о 12 годині 30 хвилин на службовий планшет надійшло повідомлення з викликом «Бійка» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Штурмова, 9. Прибувши на місце виклику, ними був виявлений обвинувачений ОСОБА_4 . ОСОБА_4 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, поводив себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою в адресу перехожих, на зауваження не реагував, законні вимоги поліцейських не виконував. У зв`язку з викладеним, з метою встановлення особи правопорушника та припинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення затримати ОСОБА_14 та доставити його до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. По прибуттю до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, згідного наданого паспорту, було встановлено особу ОСОБА_4 , складений протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та постанову про застосування відносно нього адміністративного стягнення за ст. 178 КУпАП. Факт бійки під час відпрацювання вказаного виклику не підтвердився, потерпіла відмовилась від написання заяви. Під час складання вказаних адміністративних матеріалів та перевірки документів ОСОБА_4 , шляхом отримання інформації з ІПНП через чергову частину, було встановлено, що він являється військовослужбовцем, який самовільно покинув місце служби, а його місце знаходження встановлюється слідчими ТУ ДБР. У зв`язку з чим, ними було здійснено повідомлення до Запорізького ЗВ ВСП. Після складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_4 був переданий співробітникам Запорізького ЗВ ВСП для його доставки слідчому. Затримання ОСОБА_4 та складання відносно нього адміністративних матеріалів фіксувалось на боді-камеру.

Допитаний в судовому зсіданні свідок ОСОБА_13 , який обіймає посаду заступника командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Запорізькій області, надав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_12 .

Із доповіді про самовільне залишення частини військовослужбовцем роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 (Запорізька область) ОК «Схід» від 12.08.2022 року, направленої ІНФОРМАЦІЯ_12 на адресу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, слідує, що 11.08.2022 року о 07:15 годині від командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 старшого лейтенанта ОСОБА_15 надійшла доповідь про факт самовільного залишення розташування роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 військовослужбовця роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 солдата ОСОБА_16 . Попередньо встановлено, що 11.08.2022 року, близько 07:15 години під час ранкового шикування роти встановлено відсутність солдата ОСОБА_16 . Проведеними пошуковими заходами на території розташування роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також за місцем його проживання, встановити місце знаходження солдата ОСОБА_16 не вдалось, на телефонні дзвінки солдат ОСОБА_17 не відповідає. Службове розслідування за даним фактом проводить командир НОМЕР_2 взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 старший лейтенант ОСОБА_18 , строк проведення - до 19.08.2022 року (т. 1, а.п. 103-104).

Листом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 30.08.2022 року вих. № 2903 доведено до відома керівника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі про вчинення солдатом ОСОБА_4 , який обіймає посаду стрільця-помічника гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 , кримінального правопорушення, який без дозволу начальників, яким він підпорядкований за службою та без поважних на те причин, 11.08.2022 року самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану. В період з 11.08.2022 року по час звернення, обов`язки військової служби не виконує (т. 1, а.п. 105-106).

Висновком судово-психіатричного експерта № 463 від 02.11.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. В період інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє емоційно нестійкий розлад особистості. ОСОБА_4 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. На даний час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( т. 1, а.п. 160-163).

Із відеозапису з нагрудних камер співробітників УПП в Запорізькій області, який був наданий начальником ВАП УПП в Запорізькій області ОСОБА_19 на запит слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_20 , який був продемонстрований у судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України, встановлено, що працівники патрульної поліції, рухаючись на службовому автомобілі, в телефонному режимі спілкуються із заявницею, яка здійснила виклик на оператор «102», яка повідомляє про те, що в районі буд. АДРЕСА_3 невідомий чоловік б`є дівчину, у дівчини іде кров, на зауваження вказаний чоловік не реагує, погрожує фізичною розправою, хизується тим, що він воював під ОСОБА_21 і йому за це нічого не буде. Прибувши на місце події, працівниками поліції був виявлений обвинувачений ОСОБА_4 та дівчина, яка назвалась ОСОБА_22 . ОСОБА_4 поводив себе агресивно, нахабно та зухвало, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, кидався на працівників поліції. Дівчина відмовилась від написання заяви відносно ОСОБА_4 , побоюючись застосуванням від останнього фізичної розправи. Обвинувачений ОСОБА_4 був доставлений працівниками патрульної поліції до приміщення ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, де, згідно паспорта, була встановлена його особа, працівниками поліції йому були роз`яснені права та суть адміністративного правопорушення, за якою будуть складені адміністративні матеріали (т. 1, а.п. 188-195).

Згідно з витягом із наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 № 55-РС від 06.08.2022 року солдата ОСОБА_4 , стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти 6 окремого стрілецького батальйону увільнено від займаної посади та призначено стрільцем-помічником гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_8 (т. 1, а.п. 220).

Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) № 146 від 10.08.2022 року солдата ОСОБА_4 , стрільця першого стрілецького відділення другого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 , «06» серпня 2022 року № 55-РС на посаду стрільця-помічника гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_8 , вважати таким, що з «10» серпня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з встановленням посадового окладу, виплати щомісячної премії за особливий внесок в загальні результати служби та надбавки за особливості проходження військової служби (т. 1, а.п. 206).

Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) № 147 від 11.08.2022 року солдата ОСОБА_4 , стрільця першого стрілецького відділення другого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 , «06» серпня 2022 року № 55-РС на посаду стрільця-помічника гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_8 , вважати таким, що самовільно залишив частину з 11 серпня 2022 року. Вказаним наказом солдату ОСОБА_4 призупинено нарахування грошового та інших видів забезпечення з 11.08.2022 року (т. 1, а.п. 207).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (з адміністративно-господарської діяльності) № 115 від 12.08.2022 року призначено службове розслідування за фатом самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_4 (т. 1, а.п. 214-215).

Актом службового розслідування від 22.08.2022 року, проведеного командиром третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 старшим лейтенантом ОСОБА_23 , встановлено, що 11 серпня 2022 року о 07 годині 15 хвилин під час проведення перевірки особового складу третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 , було виявлено відсутність на території військової частини стрільця-помічника гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 солдата ОСОБА_4 , який був відсутній на військовій службі без поважних причин. В ході пошукових заходів за адресою проживання ОСОБА_24 : АДРЕСА_2 встановлено його мати ОСОБА_25 , яка повідомила, що не знає де на даний час перебуває її син. Станом на 22.08.2022 року військовослужбовець ОСОБА_4 в розташування роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав. Вказані факти також були підтверджені поясненнями гранатометника другого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони солдата ОСОБА_26 , поясненнями стрільця другого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони солдата ОСОБА_27 та поясненнями стрільця-помічника гранатометника другого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони солдата ОСОБА_28 (т. 1, а.п. 208-213).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (з основної діяльності) № 120 від 22.08.2022 року завершено службове розслідування за фактом самовільного залишення місця служби стрільцем-помічником гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 солдатом ОСОБА_4 , командиру роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 старшому лейтенанту ОСОБА_7 рекомендовано направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, копію матеріалів службового розслідування відносно солдата ОСОБА_4 у зв`язку із можливістю наявності в його діях ознак кримінального правопорушення (т. 1, а.п. 216-217).

Згідно з витягом із наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) № 199 від 09.10.2022 року солдату ОСОБА_4 , стрільцю-помічнику гранатометника першого відділення охорони третього взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_8 , який самовільно залишив військову частину з 11.08.2022 року призупинено строк військової служби у Збройних Силах України та звільнено із займаної посади з 19 серпня 2022 року (т. 1, а.п. 221).

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що 11 серпня 2022 року солдат ОСОБА_4 , умисно, в умовах воєнного стану, будучи зобов`язаним з`явитися на службу, маючи на меті ухилення від проходження військової служби, не з`явився до військової частини та до моменту його затримання співробітниками правоохоронного органу, а саме до 09 вересня 2022 року обов`язки військової служби не виконував, до місця несення військової служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Разом з тим, доводи обвинуваченого про те, що його дії необхідно кваліфікувати не як дезертирство, а як самовільне залишення місця служби, суд вважає необґрунтованими та таким, що спростовуються наступним.

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 408 КК України, є порядок проходження військової служби.

З об`єктивної сторони дезертирство полягає у діях або бездіяльності, які мають дві відповідні форми: 1) самовільне залишення військової частини або місця служби; 2) нез`явлення на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу. У першій формі дезертирство є закінченим злочином з моменту, коли суб`єкт фактично залишив розташування військової частини (місця служби), а у другій - коли він не з`явився в частину (до місця служби) в установлений строк.

Фактичний термін відсутності військовослужбовця в місці служби при дезертирстві може не перевищувати навіть і однієї доби, але це має значення лише для призначення покарання.

Від злочину, передбаченого ст. 407 КК України, злочин, передбачений ст. 408 КК України, відрізняється в основному за своєю суб`єктивною стороною. Обов`язковою ознакою дезертирства є мета: військовослужбовець має намір ухилятися від військової служби протягом не трьох діб, місяця, двох місяців тощо, тобто не тимчасово, а ухилитися від військової служби взагалі, назавжди. При цьому військовослужбовець може заявляти про свій намір ухилитися від військової служби взагалі або ухилятися від неї протягом невизначеного часу (наприклад, доки його не затримають).

Для наявності складу дезертирства немає значення, в який момент у особи виник намір ухилитися від служби - безпосередньо в момент самовільного залишення частини або вже в період незаконного перебування за її межами. Коли військовослужбовець після самовільного залишення частини приймає рішення ухилитися від військової служби, його дії слід кваліфікувати як дезертирство, оскільки будь-яке за способом самовільне залишення частини може виступати і способом дезертирства, а отже, поглинається останнім і не утворює множинності злочинів.

Кваліфікуючими ознаками дезертирства є вчинення його із зброєю або за попередньою змовою групою осіб; вчинення в умовах особливого періоду, крім воєнного стану; вчинення в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці.

З огляду на докази, здобуті у даному кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду, встановлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені діючим законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин, а саме дезертирство, яке по своїй суті являється переховуванням від правоохоронних та інших державних органів, а також органів військового управління, з метою ухилення від проходження військової служби.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення до військової частини або місця служби з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, що в силу ст. 89 КК України, не має судимості, проте раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисливих злочинів проти власності та умисних насильницьких злочинів, раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило у нього готовності до самокерованої право слухняної поведінки в суспільстві, вчинив особливо тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, вдівець, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, під наглядом лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, беручи до уваги, що вчинений обвинуваченим військовий злочин в умовах воєнного стану, свідчить про відсутність у останнього бажання до проходження подальшої служби у Збройних Силах України, та як наслідок, може призвести до вчинення ним нових військових злочинів в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень При цьому підстав, для застосування положень статті 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України і призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 09 вересня 2022 року, згідно протоколу затримання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (т. 1, а.п. 121-125).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1