Провадження № 1-о/127/14/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2019 року за №0000839 та 27 серпня 2020 року за №0001441 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Вінниці, громадянку України, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючу без офіційного оформлення трудових відносин; зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 ОСОБА_4 засуджено: за ч. 2 ст. 342 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.04.2019 по 10.04.2019, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25.05.2023 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 185 КК України змінено в частині призначеного покарання. Призначено ОСОБА_4 покарання: за ч. 2 ст. 342 КК України 1 рік позбавлення волі; за ч. 2 ст. 345 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Таким чином, на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 25.05.2023 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 щодо ОСОБА_4 набрав законної сили 25.05.2023.

До Вінницького міського суду Вінницької області 05.07.2023 надійшла заява від адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_4 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023.

Заява мотивована тим, що суд першої інстанції на момент ухвалення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 не володів інформацією про те, що ОСОБА_6 одна виховує неповнолітнього сина ОСОБА_7 , окрім того має на утримання мати, яка являється особою пенсійного віку. Крім того, батько сина ОСОБА_4 ОСОБА_8 який ніколи не цікавився їх спільним сином, являється учасником бойових дій у війні з Росією і після важких поранень перебуває на лікуванні в госпіталі, яке невідомо коли закінчиться і чи закінчиться взагалі.

Вищевказані обставини не були відомі суду першої інстанції на момент ухвалення вироку і у випадку направлення ОСОБА_4 для відбування покарання призведуть до того, що її неповнолітній син ОСОБА_7 , 2009 року народження, буде направлений до притулку, оскільки як мати ОСОБА_4 , так і батько її сина будуть не в змозі його утримувати, забезпечувати та виховувати. Зазначені обставини підтверджуються документально.

Окрім того, після ухвалення вироку, згідно довідки КНП ВОР «Клінічний Центр інфекційних хвороб» №539 від 05.06.2023 року стало відомо, що ОСОБА_4 хворіє на важку форму гепатиту «С» і їй необхідне та призначене тривале лікування за спеціальною програмою, яка встановлює певний режим, постійний контроль за здоров`ям та дієту, дотримання яких в умовах відбування волі не є можливим. Крім того ОСОБА_4 хворіє на тромбофлебіт глибоких вен і потребує негайного оперативного втручання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заяву підтримала та просила суд її задовольнити з наведених в ній підстав. Суду пояснила, що вину за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 185 КК України визнає у повному обсязі, а фактичні обставини справи встановленні в ході судового розгляду не оспорює. До вчинено ставиться самокритично в чому щиро розкаюється. Додатково зазначивши, що дійсно на її утримані перебуває її неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого вона утримує самостійно. Оскільки, батько ОСОБА_7 ОСОБА_8 не приймає участі в утриманні, навчанні та вихованні їх спільного сина ОСОБА_7 . На даний час, ОСОБА_8 , у зв`язку з отриманням на війні важкого поранення перебуває у госпіталі. Після постановлення вироком суду першої інстанції вироку її стало відомо, що вона має ще одне важке захворювання, а саме: гепатит «С» та згідно лікарського листа призначення потребує належного та постійного лікування.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надала суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті та вироку суду від 28.02.2023. При цьому ОСОБА_4 додатково зазначила, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, вона вчинила у зв`язку з тим, що не було засобів для проживання та лікування. На даний час, вона працює, а відтак наявні засоби для проживання, лікування та утримання неповнолітнього сина. Зазначені обставини не виправдовують її злочинних дій, проте за вчинені діяння вона дійсно шкодує та просить у потерпілих вибачення за скоєне.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити з підстав викладених в заяві. При цьому захисник додатково зауважив, що в попередньому судовому розгляді, прокурор під час проведення судових дебатів просив суд призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк з можливістю її звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст. 75 КК Укарїни та покладення на ОСОБА_4 обовязків, визначених ст. 76 КК України А тому, на думку сторони захисту, наявні правові підстави для задоволення вищевказаної заяви.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення заяви захисника ОСОБА_5 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 відносно ОСОБА_4 за нововиявленими обставинами, у зв`язку з відсутністю на те законних підстав.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах провадження міститься заява потерпілого в якій останній просить суд ОСОБА_4 суворо не карати, оскільки претензій до останньої він не має.

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах провадження міститься заява потерпілого в якій останній щодо призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання поклався на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Однак, під час судового розгляду останні щодо призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання поклались на розсуд суду.

Вивчивши заяву захисника ОСОБА_5 про перегляд вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 за нововиявленими обставинами, дослідивши матеріали кримінального провадження №127/18982/19, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження №127/18982/19, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023, з урахуванням ухвали Вінницького апеляційного суду від 25.05.2023, ОСОБА_4 засуджено: за ч. 2 ст. 342 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пункт 4 ч. 2 ст. 459 КПК України передбачає, що нововиявленими обставинами визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2023 року відкрито провадження у справі про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Вході судового розгляду ОСОБА_4 підтримала заяву при цьому зазначила, що дійсно на її утримані перебуває її неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого вона утримує самостійно. Оскільки, батько ОСОБА_7 ОСОБА_8 не приймає участі в утриманні, навчанні та вихованні їх спільного сина ( ОСОБА_7 ). На даний час, ОСОБА_8 , у зв`язку з отриманням на війні важкого поранення перебуває у госпіталі. Після постановлення судом першої інстанції вироку, ОСОБА_4 стало відомо, що вона має ще одне важке захворювання, а саме: гепатит «С» та згідно лікарського листа призначення потребує належного та постійного лікування.

Так, дійсно, на час постановлення вироку, суду не було відомо та під час проведення судового розгляду не досліджено ті обставини, що на утриманні ОСОБА_4 знаходиться її неповнолітній син - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого ОСОБА_4 маючи важке захворювання утримує самостійно, що по суті являло собою збіг тяжких особистих та сімейних обставин.

Таким чином, у судовому засіданні під час перегляду вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 за нововиявленими обставинами встановлено, що на момент його ухвалення суду не було і не могло бути відомо про наявність правових підстав для призначення покарання, без урахування обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, а також вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин.

Вищевказані обставини підтверджуються документально, які в ході проведення даного судового розгляду долучено до матеріалів справи.

Разом з тим, ОСОБА_4 не знімаючи з себе відповідальності за скоєне, просить суд скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 покарання з урахуванням приписів ст. 75 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на відповідний строк та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Приймаючи до уваги всі вищенаведені обставини, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 слід скасувати в частині призначеного покарання за результатами судового розгляду в цій частині ухвалити новий вирок щодо ОСОБА_4 .

Оскільки інші обставини, що встановлені вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 не оспорюються, суд не досліджував докази в цій частині, керуючись правилами ч. 4 ст. 466 КПК України, яка визначає, що суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, якщо вони не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 , 08.04.2019, близько 13 години 30 хвилин, у проїзді між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , співробітники слідчо-оперативної групи Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області у складі: слідчого - старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , який відповідно до витягу з наказу №214 від 30.11.2016 Головного управління національної поліції у Вінницькій області був призначений на посаду слідчого СВ Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, оперуповноваженого - капітана поліції ОСОБА_9 , який відповідно до витягу з наказу №67 від 17.04.2018 Головного управління національної поліції у Вінницькій області був призначений на посаду оперуповноваженого СКП Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, поліцейського водія логістики - старшого сержанта ОСОБА_11 , призначеного на посаду відповідно до витягу з наказу №214 від 30.11.2016 ГУНП у Вінницькій області, та експерта-криміналіста ОСОБА_13 , які згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронної органу та які, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Націонали поліцію» виконували обов`язки з протидії злочинності, повертаючись після обслуговування виклику з місця скоєння квартирної крадіжки, помітили особу матеріали досудового розслідування відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, та раніше судимого ОСОБА_14 біля легкової автомобіля марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 . У зв`язку з виниклою підозрою щодо їх причетності до вчинення крадіжки чужого майна з квартири вказані працівники поліції підійшли до останніх.

Працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які були одягнені відповідний формений одяг із знаками розрізнення, представились ОСОБА_14 та особі, матеріали досудового розслідування відносно яке виділено у окреме кримінальне провадження, при цьому пред`явили свої службові посвідчення та повідомили їм про те, що з`ясовують обставин скоєної квартирної крадіжки, і попросили ОСОБА_14 і особу, матеріал досудового розслідування відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, повідомити, де вони перебували за дві години до цього, н підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» висловили особі досудове розслідування відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, законну вимогу надати документ, що підтверджує його особу, на що останній не відреагував та почав помітно нервувати.

У цей час до працівників поліції ОСОБА_9 і ОСОБА_11 підійшла ОСОБА_4 , яка згідно довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія від 09.04.2019 №101, 08.04.2019 перебувала у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання метадону, та інші члени слідчо-оперативної групи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

На пропозицію ОСОБА_9 відповідно до ст. 31, 34 Закону України «Про Національну поліцію» відчинити вищевказаний припаркований автомобіль ОСОБА_14 погодився, проте, ОСОБА_15 , намагаючись завадити це зробити, усвідомлюючи, що перед нею працівники правоохоронного органу маючи намір перешкодити здійсненню ними службових обов`язків та можливому вилученню ними речових доказів, почала здійснювати опір законним вимогам цих працівників, що полягав у протидії здійснення поверхневої перевірки транспортного засобу і речей, що знаходились у його салоні та могли бути предметами чи засобами злочинної діяльності, а саме дістала з салону автомобіля сумку чорного кольору та спробувала залишити місце події, однак, приблизно через 5 метрів була зупинена оперуповноваженим ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_15 , нічого не пояснюючи, намагалась викинути вказану сумку, проте, оперуповноважений ОСОБА_9 заважаючи її це зробити, висловив ОСОБА_15 законну вимогу припинити свої агресивні дії та заспокоїтись. Проте, ОСОБА_4 діючи умисно, маючи на меті перешкодити виконанню поліцейськими своїх службових обов`язків шляхом нанесення їм побоїв, завдала оперуповноваженому ОСОБА_9 один удар ногою в пах після чого по черзі ногами та рукою нанесла останньому удари по ногах та тулубу.

У свою чергу особа, матеріали досудового розслідування відносно яке виділено у окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи те, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який здійснює свої повноваження, також розпочав чинити активний фізичний опір - підбіг до оперуповноваженого ОСОБА_9 та штовхнув його, після чого наніс останньому два удари кулаком руки в обличчя. Далі слідчий ОСОБА_12 та водій ОСОБА_11 припинили незаконні дії ОСОБА_4 та особи, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, пояснивши останнім, що в разі продовження незаконних дій до них буде застосовано заходи фізичного впливу.

Не реагуючи на зауваження та законні вимоги співробітників поліції, ОСОБА_4 , поводячись агресивно, умисно продовжувала свої злочинні дії, спрямовані на перешкоджання законним діями працівника поліції, знову намагалась викинути вищевказану сумку, та коли слідчий ОСОБА_12 намагався припинити її дії, діючи умисно, нанесла ОСОБА_12 удари ногою в пах і по ногах та удари рукою по обличчю. В свою чергу особа, досудове розслідування відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, діючи умисно, наніс декілька ударів руками по тулубу ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , після чого при спробі його затримання пручався, намагався вирватись, відштовхував від себе працівників поліції, нецензурно висловлювався до них та при цьому розмахував руками в хаотичному порядку, крім цього шарпаючи за формений одяг ОСОБА_9 , розірвав кишеню на форменній кофті останнього, чим завдав ОСОБА_9 , відповідно до висновку експерта Вінницького КНДІСЕ за результатами проведення товарознавчої експертизи №4680-4681/19-21 від 26.06.2019, матеріального збитку на суму 216,30 гривень.

Враховуючи, що особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, чинив опір працівникам правоохоронного органу та своїми діями міг завдати шкоди собі та оточуючим, працівники поліції, діючи відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», одягнули на нього кайданки, завівши руки йому за спину та посадили його до службового автомобіля з метою транспортування його до відділення поліції для фіксування правопорушень.

Після доставлення до приміщення відділення поліції особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, продовжуючи свої незаконні дії, які пов`язані з активним фізичним опором працівникам правоохоронного органу, унеможливлюючи своєю поведінкою здійснення працівниками поліції своїх службових обов`язків, в тому числі по затриманню його та ОСОБА_4 та документуванню вчинених ними правопорушень, перебуваючи у фойє приміщення Лівобережного відділення поліції ВВП ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: м. Вінниця, вул. О. Довженка, 73 (1-й поверх), 08.04.2019, близько 14 години 30 хвилин, підійшов до вікна службового приміщення та умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, чотирма ударами голови розбив скло вікна, вартість якого відповідно до висновку експерта Вінницького КНДІСЕ за результатами проведення товарознавчої експертизи № 4680-4681/19-21 від 26.06.2019 визначити не представилось можливим.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення опору працівникам правоохоронного органу з метою перешкоджання здійсненню працівниками поліції своїх службових обов`язків в тому числі по затриманню її та особи, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, та документувань вчинених ними правопорушень, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій перебуваючи у фойє вищевказаного приміщення, підійшла до розбитого особою, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, вікна, та взявши до рук уламок розбитого скла приставила його собі до горла, та вимагаючи присутності керівництва правоохоронних органів, почала погрожувати вчиненням самогубства у зв`язку з її побиттям поліцейськими, вдаючись до крику та забороняючи будь-кого наближатись до неї, чим на час, близько 5 хвилин, унеможливила нормальну роботу підрозділу поліції та налякала сторонніх відвідувачів цього підрозділу.

Крім того, ОСОБА_4 , 08.04.2019, близько 13 години 30 хвилин, у проїзді між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , співробітники слідчо-оперативної групи Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області у складі: слідчого - старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , який відповідно до витягу з наказу №214 від 30.11.2016 Головного управління національної поліції у Вінницькій області був призначений на посаду слідчого СВ Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, оперуповноваженого - капітана поліції ОСОБА_9 , який відповідно до витягу з наказу №67 від 17.04.2018 Головного управління національної поліції у Вінницькій області був призначений на посаду оперуповноваженого СКП Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, поліцейського водія логістики - старшого сержанта ОСОБА_11 , призначеного на посаду відповідно до витягу з наказу №214 від 30.11.2016 ГУНП у Вінницькій області, та експерта-криміналіста ОСОБА_13 , які згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівниками правоохоронної органу та які, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Націонали поліцію» виконували обов`язки з протидії злочинності, повертаючись після обслуговування виклику з місця скоєння квартирної крадіжки, помітили особу матеріали досудового розслідування відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, та раніше судимого ОСОБА_14 біля легкової автомобіля марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 . У зв`язку з виниклою підозрою щодо їх причетності до вчинення крадіжки чужого майна з квартири вказані працівники поліції підійшли до останніх.

Працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які були одягнені відповідний формений одяг із знаками розрізнення, представились ОСОБА_14 та особі, матеріали досудового розслідування відносно яке виділено у окреме кримінальне провадження, при цьому пред`явили свої службові посвідчення та повідомили їм про те, що з`ясовують обставин скоєної квартирної крадіжки, і попросили ОСОБА_14 і особу, матеріал досудового розслідування відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, повідомити, де вони перебували за дві години до цього, н підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» висловили особі досудове розслідування відносно якої виділено у окреме кримінальне провадження, законну вимогу надати документ, що підтверджує його особу, на що останній не відреагував та почав помітно нервувати.

У цей час до працівників поліції ОСОБА_9 і ОСОБА_11 підійшла ОСОБА_4 , яка згідно довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія від 09.04.2019 №101, 08.04.2019 перебувала у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання метадону, та інші члени слідчо-оперативної групи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

На пропозицію ОСОБА_9 відповідно до ст. 31, 34 Закону України «Про Національну поліцію» відчинити вищевказаний припаркований автомобіль ОСОБА_14 погодився, проте, ОСОБА_15 , намагаючись завадити це зробити, усвідомлюючи, що перед нею працівники правоохоронного органу маючи намір перешкодити здійсненню ними службових обов`язків та можливому вилученню ними речових доказів, почала здійснювати опір законним вимогам цих працівників, що полягав у протидії здійснення поверхневої перевірки транспортного засобу і речей, що знаходились у його салоні та могли бути предметами чи засобами злочинної діяльності, а саме дістала з салону автомобіля сумку чорного кольору та спробувала залишити місце події, однак, приблизно через 5 метрів була зупинена оперуповноваженим ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_15 , нічого не пояснюючи, намагалась викинути вказану сумку, проте, оперуповноважений ОСОБА_9 заважаючи її це зробити, висловив ОСОБА_15 законну вимогу припинити свої агресивні дії та заспокоїтись. Проте, ОСОБА_4 діючи умисно, маючи на меті перешкодити виконанню поліцейськими своїх службових обов`язків шляхом нанесення їм побоїв, завдала оперуповноваженому ОСОБА_9 один удар ногою в пах після чого по черзі ногами та рукою нанесла останньому удари по ногах та тулубу.

У свою чергу особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи те, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який здійснює свої повноваження, підбіг до оперуповноваженого ОСОБА_9 та штовхнув його, після чого наніс останньому два удари кулаком руки в обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, синця на обличчі, які відповідно до висновку ВОБ СМЕ №541 від 18.06.2019 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (більше шести але менше 21 дня) розлад здоров`я.

Далі слідчий ОСОБА_12 та водій ОСОБА_11 припинили незаконні дії ОСОБА_4 та особи, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, пояснивши останнім, що в разі продовження незаконних дій до них буде застосовано заходи фізичного впливу.

Не реагуючи на зауваження та законні вимоги співробітників поліції, ОСОБА_4 , поводячись агресивно, умисно продовжувала свої злочинні дії - знову намагалась викинути вищевказану сумку, та, коли слідчий ОСОБА_12 намагався припинити її дії, діючи умисно, нанесла ОСОБА_12 удари ногою в пах і по ногах та удари рукою по обличчю. В свою чергу особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, діючи умисно, наніс декілька ударів руками по тулубу ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , після чого при спробі його затримання пручався, намагався вирватись, відштовхував від себе працівників поліції, та хапаючи ОСОБА_11 за кисті рук, силою відводив їх від себе, чим спричини: ОСОБА_11 тілесне ушкодження у вигляді садна правої кисті руки, яке відповідно до висновку ВОБ СМЕ №542 від 18.06.2019 належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на заподіяння працівникам поліції тілесних ушкоджень особа, матеріали досудового розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, намагаючись вирватись, при спробі його затримання, нецензурне висловлювався до поліцейських, розмахував руками та ногами в хаотичному порядку, при цьому наніс ОСОБА_11 удар ногою в пах, чим спричинив1 останньому тілесне ушкодження у вигляді синця ділянки калитки, яке відповідно до висновку ВОБ СМЕ №542 від 18.06.2019 належить до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого шарпаючи за формений одяг ОСОБА_9 , розірвав кишеню на форменій кофті останнього, чим завдав ОСОБА_9 , відповідно до висновку експерта Вінницького КНДІСЕ за результатами проведення товарознавчої експертизи №4680-4681/19-21 від 26.06.2019, матеріального збитку на суму 216,30 гривень.

Після доставлення до приміщення Лівобережного відділення поліції ОСОБА_4 , продовжуючи свої незаконні дії, які пов`язані з умисним нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, виходячи з території Лівобережного відділення поліції ВВП ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: м. Вінниця, вул. О. Довженка, 73, близько 15 години, підійшла до ОСОБА_9 та умисно рукою подряпала йому обличчя в області лівого ока, спричинивши ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді садна обличчя, яке відповідно до висновку ВОБ СМЕ №541 від 18.06.2019 належить до легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_4 , спільно із невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 26 серпня 2020 року о 15:16 годині, перебували у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де здійснює свою підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_10 . У цей час у ОСОБА_15 та невстановленої слідством особи виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна для чого вони, усно домовившись між собою, вступили у попередню змову та розподілили ролі.

Реалізуючи свій злочинний умисел та вказану попередню змову, переслідуючи корисливу мету легкої наживи та незаконного збагачення, будучи впевненими, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, заздалегідь розділивши ролі, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, таємно, шляхом вільного доступу, взяли з прилавків наведеного магазину два кондиціонера для волосся відновлюючих кератинових, марки «СНІ», серії «Keratin», вартість яких, згідно висновку експерта Вінницького КНДІСЕ №6616/20-21 від 25.09.2020, станом на момент вчинення злочину становить 996,60 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, разом з викраденим майном пройшли через касу магазину, не розрахувавшись за товар та залишили приміщення магазину, після чого викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, тим самим спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 996,60 грн.

Розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення та заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікація її дій: за ч. 2 ст. 342 КК України, тобто опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; за ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше; по місцю проживання скарг на поведінку ОСОБА_4 не надходило; виявляє ознаки наркоманії внаслідок вживання опіоїдів; перебуває на обліку у лікаря-нарколога; на час вчинення кримінального правопорушення перебувала в стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання метадону; вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала в чому щиро розкаялася; має на утриманні неповнолітнього сина, а також матір пенсійного віку; має важкі захворювання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття; вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Пленум Верховного Суду України в аб. 1 п. 1 Постанови від 24 жовтня 2003 №7 Про практику призначення судами кримінального покарання роз`яснив судам, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи характер і ступень небезпечності для суспільства вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, поведінку обвинуваченої після вчинення кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, приймаючи до уваги приписи ст. 50 КК України, де зазначено, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд доходить висновку, що до ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженою.

Оскільки, ОСОБА_4 вчинено сукупність кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання обвинуваченій за сукупністю кримінальних правопорушень.

Разом з тим, суд враховуючи, наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, а також беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше не судима та до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні неповнолітню дитину, яку виховує та утримує самостійно, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень ст. 76 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 366-368, 370, 371, 374, 376, 459, 466, 467 КПК України, ст.ст. 5, 65-67, 72, 185, 342, 345 КК України суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву захисника ОСОБА_5 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, задовольнити.

Скасувати за нововиявленими обставинами вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 28.02.2023 яким ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 342 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 342 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя: