УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

представника потерпілої ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бар Вінницької області клопотання потерпілої ОСОБА_6 про призначення судової психологічної експертизи та клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 про скасування ухвали Барського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2023 року про накладення на обвинувачену грошового стягнення,

у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000066 від 01.05.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Нова Маячка, Цюрупинський район, Херсонська область, місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

02.09.2022 до Барського районного суду Вінницької області надійшов вказаний обвинувальний акт, затверджений прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_8 . Разом з обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та клопотання про призначення психологічної експертизи.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 13.10.2022 було призначено судовий розгляд кримінального провадження.

Ухвалою суду від 25.04.2023 було відкладено судовий розгляд кримінального провадження, та накладено на обвинувачену ОСОБА_4 грошове стягнення у розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні за невиконання покладеного на неї процесуального обов`язку без поважних причин.

11.05.2023 від захисника обвинуваченої ОСОБА_5 надійшло клопотання про скасування ухвали Барського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2023 року про накладення на обвинувачену ОСОБА_4 грошового стягнення у розмірі 1342 гривні 00 копійок.

У судовому засіданні прокурор вважала недоцільним призначення судової психологічної експертизи. Щодо скасування грошового стягнення, накладеного на обвинувачену ухвалою суду, прокурор покладалась на розсуд суду.

Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні заперечили проти призначення судової психологічної експертизи, про що захисником подано письмове заперечення. В обґрунтування заперечень захисник зазначив, що експертизу не може бути проведено з дотриманням норм процесуального закону, і проведення такої експертизи вплине на її об`єктивність. Крім цього в матеріалах справи відсутні будь-які документи, необхідні для проведення експертизи.

Обвинувачена у судовому засіданні підтримала подане захисником клопотання про скасування накладеного на неї грошового стягнення. На запитання суду, чи повідомляла обвинувачена суд заздалегідь про те, що не зможе з`явитись в судове засідання, ОСОБА_4 зазначила, що не було можливості повідомити про це суд заздалегідь. Пояснила також, що коли у день засідання незадовго до його початку їй зателефонувала секретар судового, тоді обвинувачена сказала, що не з`явиться в засідання.

У судовому засіданні потерпіла та її представник просили суд призначити судову психологічну експертизу, оскільки висновок експерта має суттєве значення для вирішення питання розміру заподіяної шкоди.

При розгляді питання про скасування накладеного на обвинувачену штрафу, зазначили, що підстави для його скасування відсутні.

Вислухавши думку учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотань, суд дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання потерпілої про призначення психологічної експертизи суд зазначає таке.

В обґрунтування клопотання потерпіла зазначила, що 29.04.2022 з невідомих підстав ОСОБА_4 нанесла ОСОБА_6 численні тілесні ушкодження, а також видерла частину волосся на голові та відштовхнула, при цьому вдаривши її потиличною частиною голови і спиною в стіну. Під час цього, ОСОБА_4 публічно висловлювала на адресу потерпілої образливі висловлювання, погрози щодо подальшої фізичної розправи. У результаті злочинних дій відносно потерпілої, вона пережила сильний стрес, була принижена перед колегами по службі, понесла репутаційні втрати, отримала численні травми, посттравматичний стресовий та тривожний розлади.

Оскільки для визначення розміру спричиненої їй в результаті злочину моральної шкоди, з метою її подальшого відшкодування необхідні спеціальні знання та навички, просила призначити по справі судову психологічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

Чи має ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її, як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин, протиправної поведінки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 29.04.2022 близько 09 год. 45 хв. в пункті тимчасової дислокації ГУ СБУ в АР Крим в приміщенні коридору гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з невідомих підстав нанесла їй численні тілесні ушкодження шляхом завдання 5 (п`яти) ударів кулаками рук в область тім`яної частини голови, 2 (двох) ударів кулаками рук в область скроневої частини голови та ока з правої сторони, 5 (п`яти) ударів кулаками рук в область грудної клітини, а також видерла частину волосся на голові зліва розмірами 5x3 см та відштовхнула, при цьому вдаривши її потиличною частиною голови і спиною в стіну, публічно висловлювала на її адресу не тільки образливі висловлювання, що принижували честь і гідність, але й погрози щодо подальшої фізичної розправи? Чи є ситуація, що досліджується, психотравмуючою для ОСОБА_6 .? Якщо так, то чи завдані ОСОБА_6 моральні страждання (моральна шкода)? Якщо ОСОБА_6 завдані страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані їй страждання (моральну шкоду)? Проведення експертизи просила доручити судовому експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

В обґрунтування правових підстав для призначення експертизи посилалася на норми статті 91 КПК і 242 КПК України.

Стаття 91 КПК України містить загальний перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, серед яких є як ті, котрі підлягають доказуванню у всіх категоріях справ, оскільки дозволяють визначити склад та ознаки кримінального правопорушення, залежно від яких діяння визнається саме кримінальним правопорушенням (зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, та інші обставини вчинення діяння, які випливають на кваліфікацію); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання), так і перелік тих обставин, доведення яких є необхідним лише для певних складів злочинів, наприклад, обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення (пункт 6 частини 1 статті 91 КПК), обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру (пункт 7 частини 1 статті 91 КПК).

Вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, входить до предмета доказування у тих категоріях справ, де це впливає на кваліфікацію вчиненого діяння, тобто є ознакою конкретного складу кримінального правопорушення, або є обставиною, яка істотно впливає на результати судового розгляду кримінального провадження.

Отже, конкретний склад обставин, які входять до предмета доказування у конкретному кримінальному провадженні, визначається залежно від кваліфікації діяння, щодо якого висунуто обвинувачення.

За такою ж логікою тлумачення норм КПК, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо розміру шкоди немайнового характеру (про що вказано у частині 2 статті 242 КПК) лише у тих провадженнях, де це впливає на кваліфікацію діяння або встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питань під час судового розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 332 КПК під час судового розгляду за клопотанням потерпілого суд має право (а не обов`язок) своєю ухвалою доручити проведення експертизи за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК, а такі підстави у цьому кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладених мотивів суд дійшов висновку, що вирішення експертом питання про заподіяння потерпілій моральної шкоди та її розміру не входить до обов`язкових елементів предмету доказування у цьому кримінальному провадженні і не матиме значення для повноти судового розгляду і вирішення питання про обґрунтованість пред`явленого кримінального обвинувачення, а також для кваліфікації вчиненого діяння. Крім цього, потерпілою не зазначено будь-яких обставин, які позбавляють її можливості самостійно залучити експерта для проведення експертизи, з метою визначення розміру завданої моральної шкоди для її відшкодування в порядку обґрунтування підстав цивільного позову.

Отже, у задоволенні клопотання про призначення судової психологічної експертизи слід відмовити.

Щодо клопотання захисника обвинуваченої про скасування ухвали суду про накладення на обвинувачену грошового стягнення суд зазначає таке.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що оскільки ОСОБА_4 була відсутня під час судового засідання з причин захворювання, та не мала змоги повідомити суд завчасно, оскільки звернулась до лікаря напередодні судового засідання, просив суд врахувати такі підстави поважними.

На підтвердження викладеного захисник долучив до клопотання довідку КНП «Міська поліклініка №1» Чернівецької міської ради від 28.04.2023, відповідно до якої ОСОБА_4 пройшла медичний огляд та перебувала з 24.04.2023 по 28.04.2023 на амбулаторному лікуванні.

Згідно з пунктом 1 частини 7 статті 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд.

Відповідно до частини 1 статті 144 КПК України, грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

За статтею 147 КПК України, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення. Слідчий суддя, суд скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення за результатами його розгляду в судовому засіданні, якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно, а в іншому випадку - відмовляє у задоволенні клопотання.

Отже, слід встановити, чи не було грошове стягнення накладено безпідставно.

Під розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення було підтверджено наявність обґрунтованих підстав для накладення стягнення, зокрема було підтверджено, що ні обвинувачена, ні захисник не повідомили суд до початку судового засідання про причини неможливості обвинуваченої з`явитися у судове засідання особисто або в режимі відеоконференції, хоча сторона захисту не була позбавлена такої можливості, судом не встановлено перешкод до повідомлення суду за допомогою засобів електронної комунікації про поважні причини неявки у судове засідання. Крім того, обвинувачена лікувалася амбулаторно, захворіла напередодні засідання, не перебувала у тяжкому стані, відтак мала змогу особисто або через захисника повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Суд також враховує, що сторона захисту не вперше виявляє неналежну процесуальну поведінку. Так, 22.12.2022 обвинувачену і захисника на підставі поданого захисником клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було допущено до участі у судовому розгляді у режимі відеоконференції, однак ні обвинувачена, ні захисник у призначений час до відеоконференції не приєдналися, натомість потерпіла та її представник, які на той час перебували у тому ж населеному пункті - у м. Одеса, змогли приєднатися до відеоконференції. В подальшому сторона захисту не надала суду доказів технічної неможливості приєднатися до відеоконференції.

В ухвалі суду від 25.04.2023 було визнано неповажними причини неявки захисника у судове засідання, яке призначалося на 25.04.2023, з огляду на те, із обвинуваченою та її захисником було узгоджено цю дату засідання, під час узгодження дати захисник не повідомив суд про інші призначені на 25.04.2023 засідання, доказів про те, що з іншим судом дата засідання узгоджувалася раніше, захисник не надав.

У судовому засіданні 11.05.2022 судом було констатовано другу поспіль неявку захисника у судове засідання без поважних причин.

Отже, підстави для скасування ухвали суду про накладення грошового стягнення відсутні, стягнення було накладено за наявності законних підстав, які підтверджено у судовому засіданні і такий захід є необхідним для дисциплінування обвинуваченої і запобіганню невиправдного затягування судового процесу.

З врахуванням викладено, суд не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали про накладення грошового стягнення.

Керуючись абзацом 2 ч. 1 ст. 139, ст. 144, ч. 3 ст. 146, 147 ст. 323, 332 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_6 про призначення судової психологічної експертизи.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 про скасування ухвали Барського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2023 року про накладення на обвинувачену грошового стягнення.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на судове рішення за результатами судового розгляду.

Повний текст ухвали складено 25.07.2023.

Суддя ОСОБА_1