Справа №522/944/20
Провадження №1-кп/522/2639/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі об`єднанні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, які зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000041 від 04.01.2020 року, №0000197 від 12.08.2020 року та №0000246 від 31.03.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2020 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, маючи спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, прибули за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 47 кут вул. Осипова, де підшукували майно, яке можна викрасти з метою особистого збагачення.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 та невстановлена особа звернули увагу на прикріплену до фасадної стіни будинку, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Мала Арнаутська, 47 кут вул. Осипова, металеву розподільчу шафу сірого кольору, яку останні визначили предметом свого злочинного посягання.

Приступивши до реалізації злочинного умислу, діючи до заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_8 підійшов ближче до вищезазначеної шафи та застосовуючи фізичну силу, став знімати з фасаду будинку, при цьому невстановлена особа, у відповідності до заздалегідь розподілених ролей, перебувала неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення з метою недопущення викриття їхніх спільних злочинних дій та своєчасного сповіщення ОСОБА_9 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований та таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер та непомітні для оточуючих, діючи з корисливих мотивів, зняв з фасаду вищезазначеного будинку металеву розподільчу шафу РШ 1200x2, сірого кольору, вартістю 3000,00 гривень, належну ПрАТ «Фарлеп-Інвест» та передав невстановленій ocoбi, яка в цей час підійшла ближче до ОСОБА_9 .

Виконавши вci дії, які ОСОБА_8 та невстановлена особа, вважали за необхідне для доведення спільного злочинного умислу до кінця, останні місце вчинення кримінального правопорушення разом з чужим майном залишили та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням ПрАТ «Фарлеп-Інвест», , завдано матеріальний збиток на загальну суму 3000,00 гривень.

Крім того, 12.08.2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи в денний час на території двору будинку АДРЕСА_3 , побачив дитячий велосипед. В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадання чужого майна, а саме дитячого велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 12.08.2020 року приблизно об 11 годині 50 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території двору будинку АДРЕСА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно та з корисливих мотивів, викрав дитячий велосипед торгової марки «Ardis», бордового кольору, вартістю 700 гривень, який належить ОСОБА_10 .

Таємно викравши майно ОСОБА_10 вартістю 700,00 гривень, ОСОБА_3 , покинув місце вчинення ним кримінального правопорушення, майном потерпілої розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив останній матеріальний збиток у розмірі 700,00 грн.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді робітника підсобного у військовій частині НОМЕР_1 , 29.03.2023 року приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи на сходовому майданчику на 3-му поверсі у будинку АДРЕСА_4 , маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись що його дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно заволодів чужим майном, а саме: дитячим візком (коляскою) марки «GRAKO» зеленого кольору вартістю 2000,00 гривень, алюмінієвими милицями (костилями) великого розміру DY05925L у кількості 2 одиниці загальною вартістю 1000,00 гривень, стільцем синього кольору вартістю 650,00 гривень, належними ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_11 у розмірі 3650,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованих злочинів визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочинів, які викладені в обвинувальних актах. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Потерпілі, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Від представника потерпілого Приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест» () ОСОБА_12 надійшла заява про здійснення судового провадження відносно ОСОБА_3 за його відсутності. Цивільний позов представника потерпілого ПАТ «Фарлеп-Інвест» ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди у розмірі 12475,49 грн. було повернуто ухвалою суду від 30.08.2023 року позивачу у зв`язку не неусуненням недоліків, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України та ст. 128 КПК України.

Від потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надійшла заява про здійснення судового провадження відносно ОСОБА_3 за її відсутності.

Від потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надійшла заява про здійснення судового провадження відносно ОСОБА_3 за його відсутності.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , доказів, що стосуються особи обвинуваченого, докуметів та доказів щодо речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 дав суду показання, що він дійсно 03.01.2020 року приблизно о 23 годині 30 хвилин перебував з невстановленою особою за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 47 кут вул. Осипова, де викрали з фасаду вищезазначеного будинку металеву розподільчу шафу РШ 1200x2, сірого кольору, яка належала ПрАТ «Фарлеп-Інвест», після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

12.08.2020 року в денний час перебував на території двору будинку АДРЕСА_3 , де викрав дитячий велосипед торгової марки «Ardis», бордового кольору, який належав ОСОБА_10 , після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

29.03.2023 року приблизно о 14 год. 30 хв., будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією та проходячи військову службу, перебував на сходовому майданчику на 3-му поверсі у будинку АДРЕСА_4 , де викрав дитячий візок, алюмінієві милиці та стілець, належні ОСОБА_11 , після чого розпорядився ними на власний розсуд.

При цьому, на уточнюючі запитання суду обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що злочини ним вчинені саме у ті дати, час та у місцях, як то вказано в обвинувальних актах. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду, що повністю погоджується з оцінкою викраденого ним майна та завданою потерпілим шкодою.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочинів, та кваліфікує його дії за кожним епізодом крадіжок: у потерпілого ПрАТ «Фарлеп-Інвест» - за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб; у потерпілої ОСОБА_10 - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; у потерпілого ОСОБА_11 - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, та повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Суд бере до уваги визнання ОСОБА_3 провини, що виразилося у щирому осуді своєї поведінки та добровільних показах щодо вчинених злочинів, що пом`якшує міру покарання. Обтяжуючих обставин не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації існує середній ризик вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.

Крім того, з урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченого та те, що обвинувачений хоча і щиро покаявся у скоєному, проте скоїв тяжкий злочин, матеріальний збиток потерпілим не відшкодував, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання,у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку не значиться, а тому необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання останнього буде призначення виключно найсуворішого покарання, пов`язаного із ізоляцією від суспільства.

На переконання суду таке порання буде відповідати ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України і не становитиме «особистого надмірного тягаря для винного».

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у нижніх межах санкції частини статті, за якою ОСОБА_3 визнається судом винним, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Судом також встановлено, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою з 07 квітня 2023 року у зв`язку із застосуванням до нього ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2023 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому в силу положень ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд враховуючи ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що були підставою для застосування відносно ОСОБА_3 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, не вбачає підстав для зміни або скасування обраного відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 4 чт. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 07.09.2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 07.04.2023 року по 07.09.2023 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: металевий розподільчий шкаф РШ 1200x2, - вважати переданим власнику.

Речовий доказ: DVD+R диск RW, 4,7 GB 16Х, сірого кольору, з надписом «Axent», на якому знаходяться 2 файла з відеозаписом, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1