КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 17 травня 2023 року апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонногого суду Київської області від 07 квітня 2023 року,

за участі: прокурора представника власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, в тому числі на належну на праві приватної власності ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0285 гектарів, кадастровий номер :07:010:0008, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , - шляхом заборони розпорядження і користування нею.

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначив про наявність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням, власник майна ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2023 року в частині накладення арешту на належну на праві приватної власності ОСОБА_5 земельну ділянку, шляхом заборони розпорядження і користування нею - скасувати, постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на належну на праві приватної власності ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0285 гектарів, кадастровий номер :07:010:0008, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , - шляхом заборони розпорядження нею.

Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що клопотання про арешт розглядалося без участі власника майна, копію ухвали отримано 21 квітня 2023 року рекомендованим листом, що підтверджується відомостями офіційного сайту поштового зв`язку «Укрпошта», апеляційну скаргу подано 26 квітня 2023 року.

Власник майна вважає вказану ухвалу незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що 19 серпня 2021 року ним у ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу земельної ділянки, який зареєстрований в реєстрі за № 1461 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 , придбано земельну ділянку загальною площею 0,10 гектарів з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 271198107 від 19 серпня 2021 року.

Зауважує, що нотаріально засвідченою заявою від 30 серпня 2021 року вищевказану ділянку розділено на п`ять окремих земельних ділянок, що підтверджується відповідними висновками з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 вересня 2021 року.

Стверджує, що ОСОБА_10 запропонував йому придбати сусідню земельну ділянку площею 0,0285 гектарів за адресою: АДРЕСА_1 , яка була розташована впритул до раніше придбаної земельної ділянки площею 0,10 гектарів за адресою: АДРЕСА_1 , а запропонована ОСОБА_10 земельна ділянка площею 0,0285 гектарів була потрібна для здійснення будівництва зблокованого будинку в складі шести секцій.

Вказує, що 19 січня 2022 року придбав у ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу земельної ділянки, що зареєстрований в реєстрі за № 110 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11 , земельну ділянку загальною площею 0,0285 гектарів, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 295285687 від 19 січня 2022 року.

Вважає, що земельну ділянку загальною площею 0,0285 гектарів, розташовану за адресою: Обухівський район, м. Васильків, провулок Комарова, придбано по відплатному договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 січня 2022 року у особи, яка не мала права її відчужувати, про що він не знав та не міг знати.

Стверджує, що є добросовісним набувачем права власності на вказану земельну ділянку.

Зауважує, що для будівництва зблокованого шестисекційного індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , отримано п`ять витягів з реєстру будівельної діяльності єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 02 листопада 2021 року та п`ять будівельних паспортів від 26 жовтня 2021 року на земельній ділянці площею 0,10 гектарів, поділеній на п`ять окремих земельних ділянок. Крім цього, вказує, що також отримано один будівельний паспорт від 20 грудня 2022 року та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту від 23 січня 2023 року, на земельній ділянці площею 0,0285 гектарів.

Стверджує, що з початку 2023 року ОСОБА_5 з наявними всіма дозвільними документами веде будівництво зблокованого шестисекційного індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на шести земельних ділянках, з яких одна підлягає арешту відповідно до оскаржуваної ухвали шляхом заборони розпорядження і користування.

Вважає, що земельна ділянка площею 0,0285 гектарів за адресою: Обухівський район, м. Васильків, провулок Комарова, як доказ злочину з метою забезпечення його збереження та для запобігання його втрати, спотворення і псування не потребує арешту шляхом заборони розпорядження і користування нею, оскільки вона збережеться як нерухоме майно, не псуватиметься та на момент винесення оскаржуваної ухвали є вже забудованою, а саме зведений фундамент та проводяться інші будівельні роботи.

Зазначає, що арешт майна, який полягає у забороні розпорядження і користування земельною ділянкою площею 0,0285 гектарів, тягне тяжкі наслідки для власника та призведе до повного зупинення будівництва зблокованого шестисекційного індивідуального житлового будинку, оскільки за технологією такого будівництва будувати окремо п`ять із шести секцій не можливо, що пов`язано з такими особливостями, як улаштування несучих стін та армованих поясів, укладенням панелей перекриття тощо.

На переконання ОСОБА_5 , арешт майна шляхом заборони розпорядження земельною ділянкою дасть змогу правоохоронним органам виконати свій обов`язок в досудовому розслідуванні кримінального провадження, а у нього, як добросовісного набувача земельної ділянки, буде можливість користуватися земельною ділянкою з метою добудови розпочатого житлового будинку.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді оскаржена, в частині накладення арешту на належну на праві приватної власності ОСОБА_5 земельну ділянку, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді лише в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності власника майна чи його представника, копію постановленого рішення власником отримано 21 квітня 2023 року і 26 квітня 2023 року подано апеляційну скаргу, таким чином колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження не пропущений.

Згідно з матеріалами судового провадження, Відділом поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 січня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000004 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що при проведенні моніторингу Публічної кадастрової карти України з використанням Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виявлені факти незаконного відведення у власність земельних ділянок комунальної власності на території Васильківської територіальної громади шляхом використання підроблених документів.

Крім цього, встановлено, що внаслідок неправомірних дій з боку групи невстановлених осіб, які полягають у заволодінні чужим майном шляхом обману, земельні ділянки: площею 0,0502 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :05:003:0042, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; площею 0,0304 гектарів для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :15:001:0120, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; площею 0,0285 гектарів, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :07:010:0008, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; площею 0,3000 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :10:037:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , - вибули із правомірного володіння Васильківської міської ради, чим заподіяно майнову шкоду державі.

06 квітня 2023 року прокурор Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :15:001:0120, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та перебуває у власності ОСОБА_12 на підставі договору купівлі-продажу № 1871 від 20 грудня 2022 року; на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0042, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває у власності ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу № 601 від 03 червня 2022 року; на земельну ділянку площею 0,0285 гектарів, кадастровий номер :07:010:0008, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу № 110 від 19 січня 2022 року; на земельну ділянку з кадастровим номером :10:037:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , та перебуває у власності ОСОБА_14 на підставі Рішення Васильківської міської ради Київської області № 01.184-61-VII від 18 лютого 2020 року, - шляхом тимчасового позбавлення їх власників та інших осіб права розпорядження, користування, відчуження, перетворення, як добросовісним набувачам, так іншим третім особам, що заявлять право вимоги на нього, а також вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії щодо цього нерухомого майна.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської областівід 07 квітня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді,в частині накладення арешту на належну ОСОБА_5 , земельну ділянку колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду дотримався зазначених вимог закону.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000004 про накладення арешту на належну на праві приватної власності ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0285 гектарів, кадастровий номер :07:010:0008, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, провулок Комарова, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали, додані до нього, прийшов до правильного висновку, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, перевіривши при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_15 від 29 березня 2023 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а також встановлення обмежень у вигляді заборони розпорядження та користування майно, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі власника майна, не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для арешту вищевказаного майна та не є безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали, в тому числі в частині, що стосується заборони користування майном.

Крім того, колегія суддів враховує обставини кримінального провадження, повідомлені прокурором в судовому засіданні, зокрема щодо наявності висновків судової почеркознавчої експертизи, за якою виявлено факт підроблення документів, та яка буде використана в подальшому у кримінальному провадженні, в тому числі з метою повернення вищевказаної земельної ділянки до комунальної форми власності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на належну на праві приватної власності ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0285 гектарів, кадастровий номер :07:010:0008, розташовану за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, провулок Комарова, шляхом заборони розпорядження і користування нею, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково, якщо вказані особи доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга власника майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2023 року в частині, якою задоволено клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та накладено арешт на належну на праві приватної власності ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0285 гектарів, кадастровий номер :07:010:0008, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , - шляхом заборони розпорядження і користування нею, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 362/2026/23 Справа №11-сс/824/2934/2023 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1