1-кс/279/1064/23
У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 04.07.2023 року близько 14 год 10 хв працівниками ДУ КВК 71, що за адресою: м. Коростень, вул. Б. Шосе, 4, в кімнаті огляду та видачі посилок засудженим, під час огляду посилки, яка надійшла засудженому ОСОБА_4 , від ОСОБА_5 з 229 відділення Нової Пошти м. Києва, виявлено у макаронних виробах ТМ "Ріжок особливий", макарони, які всередині наповнені кристалоподібною речовиною білого кольору, зовні схожою на наркотичний засіб метадон.
05.07.2023 року вказані речі визнані речовими доказами, так як, вона на собі зберегла сліди вчиненого кримінального правопорушення, являються знаряддям кримінального правопорушення та являються предметами злочину.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено 04.07.2023 року та постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у
підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини
другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Слідчим суддею встановлено, що є всі підстави вважати, що лише частина майна, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути предметом злочинного посягання та використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ст.307 ч.2 КК України.
Змиви, які зафіксовані, як матеріальні об`єкти створені безпосередньо органом слідства, вони не належать іншій фізичній чи юридичній особі, яка, в разі не накладення на них арешту, може заявити про свої права та таке майно. Не містить клопотання і обґрунтування того, що існують ризики зникнення або знищення таких об`єктів, які створені органом досудового розслідування та перебувають у його володінні.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Визнання певних речей чи предметів речовими доказами не вимагає безумовного накладення на такі речі арешту.
З врахуванням наведеного клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
В накладенні арешту на змив на марлевий тампон із упакування макаронних виробів відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1