справа № 753/6880/23
провадження № 1-кс/753/1475/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, пенсіонера (інвалід 3 групи), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 18.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, у тому числі, пов`язаних з продовженням кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває вказане кримінальне провадження № 0000004 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час, та місці, але не пізніше 28.07.2016 року, володіючи якостями лідерів, організаторськими здібностями, знаючи психологію людей, будучи обізнаними в сфері надання послуг наркозалежним, з корисливих мотивів, розробили злочинний план по організації діяльності фіктивних реабілітаційних центрів для утримання наркозалежних та алкозалежних проти їх волі, без відповідних на те дозволів та ліцензій за грошову винагороду.

Так, розробивши план скоєння на постійній основі кримінальних правопорушень (злочинів), пов`язаних із незаконним позбавленням волі та викраденням людей з метою незаконного збагачення, з метою його реалізації, 28.07.2016 ОСОБА_8 створив та зареєстрував ТОВ «Горизонт НЦ», ідентифікаційний код юридичної особи: 40693861, юридична адреса: АДРЕСА_5, фактична адреса: АДРЕСА_4, яку очолив ОСОБА_9 , який на той час розробляв план з приводу створення іншої організації разом з ОСОБА_7 , та який був призначений ОСОБА_8 керівником.

Крім того, з метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 13.03.2017 ОСОБА_7 приймав участь у створенні шляхом здійснення державної реєстрації та став керівником громадської організації «Берег Життя», ідентифікаційний код юридичної особи: 41210155, із визначенням місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_6, фактична адреса: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, із основним видом діяльності код КВЕД 94.99 «діяльність інших громадських організацій, н.в.і.у. (основний)».

Розуміючи, що самостійно виконати дії по організації функціонування та безпосередній діяльності зазначених реабілітаційних центрів вони не зможуть та їм потрібні співучасники, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у невстановленому досудовим розслідуванням дату, час та місці, вступили в злочинну змову з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, направлену на вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним викраденням та позбавленням волі людей (наркозалежних та алкозалежних), залучивши останніх як виконавців, тим самим зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення цих злочинів.

Так, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, об`єднані єдиним планом вчинення злочинів організованої групи, з розподілом функцій учасників організованої групи, спрямованих на досягнення злочинного плану, відомого усім учасникам групи, протягом тривалого часу, розуміючи, що за законом не мають права позбавляти волі інших людей, але бажаючи це зробити, переслідуючи корисний мотив, незаконно викрадали та позбавляли волі людей та поза їх волею поміщали у місця примусового утримання, які потерпілі не мають змоги вільно залишити, знаходячись під постійним наглядом ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, діючи за винагороду (грошові кошти), отриману від родичів, близьких осіб та знайомих потерпілих, шляхом введення останніх в оману та зловживаючи їх довірою під виглядом надання допомоги у фіктивному центрі реабілітації наркозалежних та алкозалежних осіб, що діє під прикриттям громадської організації «Берег Життя» та товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт НЦ».

З метою досягнення єдиного злочинного результату ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як організатори організованої групи, від імені громадської організації «Берег Життя» та ТОВ «Горизонт НЦ» підібрали та орендували у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та осіб приміщення для здійснення незаконного утримання осіб, під приводом надання допомоги наркозалежним, а саме розташованих за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

За вказаними адресами ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як організатори організованої групи, здійснили розподіл на групи, відвівши ролі «керівників будинків» та «наглядачів» як безпосередньо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , так і учасникам організованої групи - ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам, розподіливши між собою функції.

За таких обставин, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , діючи у складі організованої групи, порушуючи норми чинного законодавства, передбачені статтею 29 Конституції України; ст. ст. 13, 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 у справі № 1-1 /2016; норми Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»; постанову Кабінету Міністрів України від 16.09.2009 № 979; постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі та анулювання спеціального дозволу на зайняття народною медициною (цілительством)» від 03.12.2012 №1145, скоїли ряд умисних злочинів, а саме в період часу з 28.09.2022 по 28.12.2022 року незаконно викрали та позбавили волі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 .

Роль підозрюваного ОСОБА_5 , як виконавця, зводалась, як до особи, на якого покладалась відповідальність «наглядача» за особами, як поміщені до реабілітаційного центру за адресою: АДРЕСА_3, незаконне утримання потерпілих у вказаному «реабілітаційному центрі», організація внутрішнього розпорядку та дисципліни у ьному, виршення побутових питань.

З огляду на особу підозрюваного, злочин, який ним вчинений, наявність вказаних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий за погодженням із прокурором просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до такого підозрюваного у межах строку досудового розслідування, а саме до 28 травня 2023 року без права на внесенні застави, посилаючись на ч.4 ст. 183 КПК України, як щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та/або погрозою його застосування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право на застосування найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Вважаючи, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений тяжкий злочин протягом тривалого часу, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого та суду; вчинення нових злочинів, в тому числі, пов`язаних з продовженням незаконної діяльності реабілітаційних центрів, оскільки такий підозрюваний на даний час не працевлаштований та, окрім них, не має іншого постійного джерела доходів, що свідчить про намір продовження злочинної діяльності; незаконний впливав на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють необхідною інформацією, та яка має значення для кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності або полегшення свого становища, зокрема, у підозрюваного є інформації про анкетні дані, місцезнаходження та номера мобільних телефонів потерпілих та свідків. Вважає, що вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а інші, менш суворі запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного. Звертає увагу, що до такого підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що він не буде дієвим, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на вказані ризики. Окрім того, за місцем мешкання останнього проживає також свідок, на якого може впливати підозрюваний.

Захисник судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що ризики слідчим не обґрунтовані вцілому, просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме - домашній арешт. Із порозумінням ставиться до поданого клопотання з огляду на тяжкість вчиненого злочину.

Підозрюваний підтримав доводи та аргументи свого захисника, просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити. Зазначив, що матиме належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, вважаючи, що підстав для застосуваного найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою немає.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши надані стороною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000004 від 18.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні таким підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-відповіддю з Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками;

-протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр;

-висновком експерта про проведення судової-балістичної експертизи;

-висновком експерта про проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів;

-довідкою кримінального аналізу, в якій зазначено інформацію відносно перебування підозрюваного за адресами проживання потерпілих в день їх викрадення;

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж. У ході виконання вказаних заходів була зафіксована протиправна діяльність групи осіб, пов`язана із незаконним позбавленням волі або викраденням людей з метою власного збагачення організували мережу так званих псевдо реабілітаційних центрів;

-протоколами за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій, а саме зняття контроль за вчиненням злочину. У ході виконання вказаних заходів була зафіксована протиправна діяльність групи осіб, пов`язана із незаконним позбавленням волі або викраденням людей з метою власного збагачення організували мережу так званих псевдо реабілітаційних центрів;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які погодившись на конфіденційне співробітництво, свідчили про діяльність «реабілітаційних центрів» з приводу незаконного позбавлення волі людей;

-протоколом обшуку в реабілітаційному центрі ГО «Берег Життя», працівником якого є ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , у ході якого було вилучено грошові кошти, мобільні телефони, сім-картки, банківські картки, чорнова документація, наркотичні засоби, лікарські засоби, походження яких невідоме;

-протоколами прийнятя заяв, допитами в якості потерпілих, та впізнання за фотознімками з потерпілими, які незаконно утримувались у псевдо реабілітаційних центрах;

-протоколами оглядів речей, а саме мобільних телефонів, вилучених у підозрюваних, в яких містяться фото-знімки та смс-повідомлення щодо діяльності реабілітаційних центрів;

-протоколами проведення слідчих з експериментів з потерпілими ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_35 , ОСОБА_34 , які розповіли про обставини їх направлення до реабілітаційних центрів та незаконного проти волі останніх утримання їх у реабілітаційних центрах;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності на даному етапі досудового розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Тобто, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Описана у клопотанні слідчого фабула злочину у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, у діях членів організованої групи, до складук якої входив й даний підозрюваний.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконному викраденні та позбавленні волі людини, вчинене з корисливих мотивів, щодо двох та більше осіб, здійснене протягом тривалого часу, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

Підозра ОСОБА_5 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують такого підозрюваного із обумовленим кримінальним правопорушенням.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих слідчим до клопотання матеріалів.

25 квітня 2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.

В порядку ст.177 КПК України слідчим обгрунтовані та слідчим суддею встановленні ризики, які вказують на те, що підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Так, як підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений тяжкий злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі від 5 до 10 років, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого та суду; вчинення нових злочинів, у тому числі, пов`язаних з продовженням незаконної діяльності реабілітаційних центрів, оскільки такий підозрюваний на даний час не працевлаштований та, окрім них, не має іншого постійного джерела доходів, що свідчить про намір продовження злочинної діяльності; незаконний впливав на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють необхідною інформацією та, яка має значення для кримінального провадження, й з метою уникнення кримінальної відповідальності або полегшення свого становища, зокрема, у підозрюваного є інформації про анкетні дані, місцезнаходження та номера мобільних телефонів потерпілих та свідків.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, строк якого продовжено до п`яти місяців ухвалою слідчого судді від 22.03.2023 року, тобто до 28.05.2023 року, тому лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів слідчий суддя визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування, та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування, або продовження застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Застосовуючи найсуворіший запобіжний захід при його обранні, слідчий суддя вважає доведеним слідчим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування таким підозрюваним від органу досудового розслідування та/або суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, у тому числі, пов`язаних з продовженням кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Метою застосування до підозрбюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити вказані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, й ці ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що є підставою для обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, йіснування таких ризиків породжують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, оскільки такий підозрюваний вчинив суспільно-небезпечне діяння за кваліфікуючими ознаками незаконного позбавлення волі людини, вчинене з корисливих мотивів щодо двох та більше осіб, здійснене протягом тривалого часу організованою групою, на які слідчий суддя звертає особливу увагу у сукупності з обґрунтованими ризиками.

Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, а саме незаконне позбавлення волі людини вчинене з корисливих мотивів щодо двох та більше осіб, здійснене протягом тривалого часу організованою групою, що вказує на високий ступінь небезпеки загальносуспільних прав та інтересів.

Щодо питання уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання особи під вартою (більш м`якого), серед яких й пропонованого підозрюваним та його захисником у вигляді домашнього арешту, то у світлі факторів пов`язаних з особою підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, й у тому числі пропонованого - домашнього арешту, для запобігання обгрунтованим слідчим ризикам.

Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.

Підстави, які б свідчили про неможливість продовження утримання підозрюваного в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, не встановлені.

З урахування сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, тяжкого злочину, який ним вчинений, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій у межах строку досудового розслідування - 28.05.2023 року, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчий довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме - тримання під вартою, й вважає, що лише такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку вказаного підозрюваного з урахуванням обставин правопорушення та його особи, адже підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зважаючи на вчинений ним злочин, усвідомлення наслідків покарання, може вплинути на його процесуальну поведінку - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконий вплив на потерпілих, свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень у тому числі пов`язаних з продовженням кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Строк тримання під вартою щодо ОСОБА_5 не виходить за межі, визначені КПК України, та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході розгляду було встановлено наявність передумов, регламентованих ст. 194 даного Кодексу, тобто строк утримання під вартою відповідає критерію розумності згідно ст. 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст. 197 КПК України).

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше (ч.2 ст. 197 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно, зважаючи на вказані норми процесуального закону, строк дії цієї ухвали відраховувати з 12 год. 00 хв. 01.05.2023 року, дія якої завершиться 28.05.2023 року о 12 год. 00 хв., тобто в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст. 183 КПК України).

З огляду на наявність обгрунтованих слідчим ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, проте він є особою, яка раніше не судима, має інвалідність 3-групи, слідчий суддя враховує ознаки такого підозрюваного, й вважає не застосовувати до нього обмеження у праві застави, визначеному положенням ч.4 ст.183 КПК України, й надати йому право на заставу у мінімальному розмірі, зважаючи на те, що він не працевлаштований, його майновий стан, інвалідність, - двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. 00 коп.(2 684 грн. х 20 прожиткових мінімумів = 53 680 грн. 00 коп.).

Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, пенсіонера (інвалід 3 групи), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 18.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 27 (двадцять сім) днів, тобто до 28 травня 2023 року 12 год. 00 хв. включно, з права на внесення застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. 00 коп.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власносності.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, а також виконувати наступні обов`язки до 28.05.2023 року:

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,

-утримуватися від спілкування зі свідками, потеплілими та підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: