Справа № 574/850/23
Провадження №1-кп/574/151/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000765 від 02.08.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тимирязівка Сумського району Сумської області, циганки, розлученої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

встановив:

До Буринського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила призначити судовий розгляд кримінального провадження, покликаючись на відсутність перешкод для його проведення. Також від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою відносно обвинуваченої, яке вона обгрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.08.2023 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 28.09.2023 року. Під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам останньої переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Про існування вказаних ризиків свідчать те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому усвідомлюючи суворість передбаченого законом покарання, може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, та вчиняти незаконний вплив на потерпілу, яка ще не допитана в судовому засіданін. Крім того, ОСОБА_5 ніде не працює та не має легального джерела доходу, згідно ст.89 КК України вважається раніше не судимою, раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, не має сталих соціальних зв`язків у місці проживання, не має власного житла та постійного місця проживання, реєстрація її місця проживання відсутня, неповнолітніх дітей на утриманні немає. Враховуючи викладене, вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_5 , її захисник ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 також не заперечували проти призначення судового розгляду, а у вирішенні клопотання прокурора поклались на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Буринському районному суду Сумської області. Обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально-процесуального закону та підстави для його повернення прокурору відсутні.

Оскільки, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в судовому засіданні не встановлено, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, з викликом заявлених прокурором учасників кримінального провадження.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.08.2023 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який закінчується 28.09.2023 року.

Частиною 3 ст.315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.183 КПК України, передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 згідно ст.89 КК України вважається раніше не судимою, однак притягувалася до адміністративної відповідальності, розлучена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, власного житла та постійного місця проживання не має, місце її проживання ніде не зареєстровано, що свідчить про відсутність у неї сталих соціальних зв`язків у місці проживання, а також остання не працює, доходів із законних джерел не отримує, право власності на будь-яке нерухоме майно у неї відсутнє.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за яке у разі доведення її винуватості, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, а тому остання перебуваючи на волі та будучи обізнаною про суворість передбаченого законом покарання, може переховуватись від суду, перешкодити кримінальному провадженню, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілу, яка ще не допитана в судовому засіданні.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, а тому судове провадження у даній справі не може бути завершене до закінчення строку дії застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За наведеного, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу не зменшились та не перестали існувати, а тому застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання обвинуваченою, покладених на неї процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд з врахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.ст.314-317 КПК України, суд -

постановив:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в приміщенні Буринського районного суду Сумської області на 06.10.2023 року о 13:00 год.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження: прокурора, обвинувачену, захисника та потерпілу.

Продовжити строк, застосованого відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на шістдесят днів, тобто до 17.11.2023 року включно.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення, а обвинуваченою в той же самий строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1