справа № 631/713/23
провадження № 1-кп/631/121/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 1 в смт Нова Водолага кримінальне провадження № 0000031 від 10 квітня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Борки Нововодолазького району Харківської області, громадянин України, має середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Близько 10:00 цього ж дня до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшла раніше їм знайома ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стали вживати спиртні напої. Потім, 09 квітня 2023 року близько 11:00 ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_6 , у ході якої в нього виник умисел направлений на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості.

У ході конфлікту із ОСОБА_6 , з метою реалізації свого раптового, протиправного умислу, направленого на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень останній, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з мотивів неприязні до ОСОБА_6 , схопив її за одежу та виштовхав з будинку у двір. Після цього, ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 руками в область грудної клітини, у результаті чого остання впала на спину. Коли ОСОБА_6 намагалась підвестись, ОСОБА_4 наніс їй один удар кулаком лівої руки в область правого ока та три удари взутою лівою ногою в область ребер справа. Після того, як ОСОБА_6 піднялась, він виштовхав її з двору.

Згідно з висновком експерта № 12-14/61-НВ/23 від 16 квітня 2023 року у ОСОБА_6 виявлено синці на обличчі, тулубі, закритий перелом 7-го правого ребра по правій передній пахвовій лінії. За ступенем тяжкості синці це легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (п.2.3.5.а, 2.3.2.б «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6). Закритий перелом ребра відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день) (пп. 2.2.1.в), 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та пояснив що 09 квітня 2023 року зателефонував знайомій ОСОБА_6 та попросив її прийти допомогти по господарству. Потерпіла погодилась. Коли ОСОБА_6 прийшла за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , він пішов поратися по господарству. Через деякий час він вернувся до будинку та побачив що його співмешканка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вживають спиртні напої. Він почав сваритися та виштовхав потерпілу з будинку у двір, потім спричинив їй тілесні ушкодження. Синці та перелом ребра у потерпілої виникли від його дій. Він примирився з ОСОБА_6 , сильно розкаюється, засуджує свою поведінку, йому соромно за свій вчинок. Спиртні напої того дня він не вживав.

Ураховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням висновків судово-медичних експертиз та матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

Згідно з висновком експерта № 12-14/61-НВ/23 від 16 квітня 2023 року у ОСОБА_6 виявлено синці на обличчі, тулубі, закритий перелом 7-го правого ребра по правій передній пахвовій лінії. За ступенем тяжкості синці - це легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (п.2.3.5.а, 2.3.2.б «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6). Закритий перелом ребра відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день) (пп. 2.2.1.в), 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6).

Відповідно до висновку експерта №12-14/75-НВ/23/12-14/61-НВ/23 від 16 травня 2023 року У ОСОБА_6 мали місце синці на обличчі, тулубі, закритий перелом 7-го правого ребра по правій передній пахвові лінії, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактною поверхнею та механізмом дії удару, можливо за 4-5 діб до огляду. За локалізацією та характером виявлені ушкодження відповідають тому способу, на який вказує підозрюваний ОСОБА_4 у ході проведення слідчого експерименту за його участі від 10 травня 2023 року.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, санкції ч. 1 ст. 122 цього ж кодексу, а також особливостей та обставин його вчинення, й доходить висновку, що обвинуваченим вчинене кримінальне правопорушення яке кримінальним законом вважається нетяжким злочином.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд ураховує що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце мешкання та проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у наркологічному диспансері та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг і нарікань на нього не надходило, не значиться на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , не перебуває на обліку у Нововодолазькому РВ філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд, відповідно до положень ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Пленум Верховного суду України у пункті 1 своєї Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У судовому засіданні прокурор просив призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Іспитовий строк просив становити тривалістю 1 рік.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, беручи до уваги щире розкаяння обвинуваченого, осуд своєї поведінки, сором за вчинене, відсутність у матеріалах кримінального провадження претензій матеріального чи морального характеру від потерпілої, суд доходить висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Ураховуючи характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, примирення з потерпілою, досудову доповідь Нововодолазького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області, за якою на думку органу пробації виконання покарання ОСОБА_4 у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення збоку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: а саме залучення фахівців у сфері контролю своїх емоцій та зменшенню агресивної поведінки, приймаючи до уваги, що потерпіла не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, суд вважає за можливе надати ОСОБА_4 можливість виправитися без відбування покарання в місцях позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вкрай важливим, при вирішенні цього питання є те, що ОСОБА_4 визнає власну провину у вчиненому, щиро жаліє що так сталося, засуджує свою поведінку, переживає з приводу вчиненого, що свідчить про щире каяття обвинуваченого. У добровільному порядку він приймав міри, щодо примирення з потерпілою. Зазначене свідчить на користь того, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання в місцях позбавлення волі.

У рамках цього кримінального провадження цивільний позов поданий не був, процесуальних витрат немає, заходи забезпечення не застосовувались, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

На вирок може бути подана апеляція в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1