Справа № 583/1413/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2023 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000103 від 12 лютого 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого

за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 17.02.2020 року близько 14 год. 30 хв. по пров. Зелений, 15 в м. Охтирка Сумської області умисно, незаконно, з метою збуту придбав наркотичний засіб метадон. В подальшому, цього ж дня в порушення заборони на обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів і прекурсорів, обвинувачений ОСОБА_4 вирішив здійснити збут наркотичного засобу метадон.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_4 17.02.2020 року близько 14 год. 40 хв. по АДРЕСА_1 незаконно збув наркотичний засіб метадон масою 0, 0470 г ОСОБА_6 , з яким зустрівся за попередньою домовленістю та який заздалегідь в автомобілі таксі передав обвинуваченому ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 500,00 грн. за придбання наркотичного засобу метадон.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у невстановлені досудовим слідством місці та час, незаконно придбав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи. Після чого, в порушення заборони на обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів і прекурсорів, обвинувачений ОСОБА_4 переніс вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб до будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де повторно незаконно його зберігав з метою подальшого збуту. 17.02.2020 року під час проведення обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено два поліетиленових пакети з речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено,- канабісом загальною масою 52,96 г, та три пластикові пляшки із рідиною коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом з макової соломи, загальною масою 0,104 г.

Крім того, 17.02.2020 року в ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України під час особистого обшуку в останнього було вилучено один паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено,- канабісом загальною масою 0,705 г, який ОСОБА_4 повторно незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав, зазначивши, що по першому епізоду, в якому він обвинувачується, мала місце провокація з боку працівників поліції. Наркотичні засоби, які були вилучені під час обшуку в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , йому «підкинули» працівники поліції, а канабіс, який вилучили при його затриманні в порядку ст. 208 КПК України під час його особистого обшуку, він зберігав для власного вживання. Також обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що свідок під зміненими анкетними даними ОСОБА_6 це його знайомий, якого він ( ОСОБА_4 ) знає як «Вано». Він ( ОСОБА_4 ) є наркозалежним. 17.02.2020 р. йому ( ОСОБА_4 ) зателефонував ОСОБА_6 і повідомив, що він приїде на таксі. Він ( ОСОБА_4 ) зрадів, бо ОСОБА_6 неодноразово привозив йому ( ОСОБА_4 ) дозу наркотику, та неодноразово давав наркотик в борг. В цей день ОСОБА_6 приїхав на таксі і він ( ОСОБА_4 ) подумав, що ОСОБА_6 , як це було і раніше, попросить його зайти в аптеку та придбати для нього шприц для інєкцій. В автомобілі таксі ОСОБА_6 передав йому ( ОСОБА_4 ) згорток з наркотичним засобом, щоб він ( ОСОБА_4 ) відсипав собі дозу наркотику. Після цього вони приїхали додому до його ( ОСОБА_4 ) батьків, там знаходився його ( ОСОБА_4 ) неповнолітній син - ОСОБА_7 . Він ( ОСОБА_4 ) запитав у ОСОБА_6 , яка була дозировка наркотичного засобу. ОСОБА_6 сказав: «на трьох», пояснивши, що йому ( ОСОБА_6 ) треба було ще одну дозу комусь передати. Він ( ОСОБА_4 ) відсипав собі третю частину наркотичого засобу. Після цього ОСОБА_6 пішов, сказавши, що він ще прийде, і ще «принесе» наркотичний засіб. Через деякий час він ( ОСОБА_4 ) почув шум та вийшов з кухні на веранду і на нього накинулись чотири чоловіка в цивільному одязі, скрутили йому назад руки і вділи кайданки, витягли з двору на провулок. Цілу годину працівники поліції тримали його в кайданках і аж потім ввімкнули камеру та надали безкоштовного адвоката. Від дії кайданків у нього ( ОСОБА_4 ) сильно боліли руки, він просив працівників поліці їх послабити, але вони на це не відреагували. Вважає, що такі дії працівників поліції, які безпідставно одягли на нього кайданки, були катуванням. Він ( ОСОБА_4 ) наркотичного засобу ОСОБА_6 не збував, грошових коштів від нього не отримував, дані грошові кошти у нього ( ОСОБА_4 ) не вилучались. Навпаки, це ОСОБА_6 приніс та передав йому наркотичний засіб, який він ( ОСОБА_4 ) вжив шляхом ін`єкції. Покази свідка ОСОБА_6 є неправдивими, та як саме ОСОБА_6 неодноразово телефонував йому ( ОСОБА_4 ), що підтверджується роздруківкою з телефонної книги його ( ОСОБА_4 ) телефону.

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 суд розцінює як його спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення. Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, підтверджується дослідженими в суді доказами.

Показами свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що він близько 5 років знайомий з ОСОБА_4 і знав, що ОСОБА_4 є наркозалежним, і що ОСОБА_4 займається збутом наркотичних засобів. Він ( ОСОБА_6 ) раніше в 2018 - 2019 роках також вживав наркотичні засоби, які йому збував ОСОБА_4 - опій і метадон. На момент подій, свідком яких він являється, він ( ОСОБА_6 ) вже наркотичних засобів не вживав, а тому він відмовлявся від неодноразових пропозицій ОСОБА_4 придбати у нього наркотичні засоби. 12.02.2020 р. ОСОБА_4 знову запропонував йому придбати у нього наркотичний засіб метадон або ацетильований опій, який ОСОБА_4 сам виготовляв. Він ( ОСОБА_6 ) сказав ОСОБА_4 , що подумає, та пішов до працівників поліції, яким повідомив про це. В поліції сказали, що якщо ОСОБА_4 ще раз зателефонує та запропонує наркотики, то щоб він ( ОСОБА_6 ) прийшов до них. 17.02.2020 р. йому ( ОСОБА_6 ) зателефонував ОСОБА_4 і запропонував придбати метадон або ацетильований опій. Він ( ОСОБА_6 ) сказав ОСОБА_4 , що пізніше йому зателефонує, а сам пішов до поліції та повідомив про це. Працівники поліції вручили йому ( ОСОБА_6 ) 500 грн. купюрами по 100 грн., щоб він ( ОСОБА_6 ) купив у ОСОБА_4 «чек» метадону, тобто 0,25 г. Гроші працівники поліції давали при свідках, перед цим його ( ОСОБА_6 ) обшукали. Після цього він ( ОСОБА_6 ) зателефонував ОСОБА_4 і ОСОБА_4 сказав, щоб він під`їхав і забрав його ( ОСОБА_4 ) біля залізничного вокзалу. Він ( ОСОБА_6 ) вийшов з поліції, знайшов таксі біля магазину АТБ та на таксі поїхав до ОСОБА_4 , який вже чекав його на залізничному вокзалі. ОСОБА_4 сів в таксі на заднє сидіння і вони поїхали на провулок Зелений. Коли вони туди під`їхали, то ОСОБА_4 сказав, щоб він дав йому гроші, і він ( ОСОБА_6 ) в автомобілі таксі передав ОСОБА_4 500 грн., які перед цим йому видали працівники поліції. ОСОБА_4 з даними грошовими коштами вийшов із таксі і пішов до чоловіка на ім`я ОСОБА_8 купувати метадон. Він ( ОСОБА_6 ) знав, що цей чоловік на ім`я ОСОБА_8 збуває наркотики. ОСОБА_4 цей чоловік довіряв, ОСОБА_4 був до нього «вхожий» і брав у нього наркотитчний засіб без «закладок». Через 3-4 хв. ОСОБА_4 повернувся та сказав їхати до нього додому і вони на таксі поїхали до залізничного вокзалу. Він ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_4 зайшли до будинку ОСОБА_4 в кухню. ОСОБА_4 відсипав зі згортка, який взяв на провулку Зеленом, частину метадону, щоб самому вжити, і відразу вжив ту частину метадону, яку він відсипав собі. Після цього ОСОБА_4 запитав у нього : «А ти?». Він ( ОСОБА_6 ) відповів, що забере наркотичний засіб з собою, і ОСОБА_4 іншу частину метадону передав йому ОСОБА_6 . Після цього він ( ОСОБА_6 ) вийшов з будинку, сів до таксі та поїхав в поліцію. Там він ( ОСОБА_6 ) видав згорток з метадоном, пояснивши у присутності понятих, ОСОБА_9 і слідчого ОСОБА_10 , де він взяв даний наркотичний засіб. Згорток опечатали та склали протокол. Також свідок ОСОБА_6 повідомив, що «чек» метадону це назва розфасовки наркотичного засобу, вага якого 0,25 г. Ціна «чеку» метадону 500грн., це знає будь-яка особа, яка вживає наркотичні засоби. За свої «ноги», тобто за те, що придбаває для осіб наркотичний засіб, ОСОБА_4 бере свою «частку», тобто частину наркотичного засобу, який він перепродає цим особам.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується також письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Протоколом огляду грошових коштів, які будуть використані під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі від 17.02.2020 року, згідно з яким в період часу з 13.55 год. по 14.00 год 17.02.2020 року в приміщенні кабінету Охтирського РВП ГУНП в Сумській області проведено огляд грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки наркотичного засобу метадон в сумі 500 грн, купюрами номіналом та серіями: 100 грн ЕЮ 1704630, 100 грн МЗ 2184088, 100 грн СД9043852, 100 грн СЄ1793950, 100 грн БЛ5221354. (а.с. 198-200 т.1).

Протоколом про хід здійснення контролю за вчиненням злочину від 17.02.2020 року, згідно з яким в період часу з 14.00 год. по 14.03 год 17.02.2020 року на виконання постанови прокурора Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 12.02.2020 року про проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів метадон у громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_6 було вручено грошові кошти, які будуть використані під час оперативної закупки наркотичного засобу мета дон в сумі 500 грн, купюрами номіналом 100 грн серії ЕЮ 1704630, МЗ 2184088, СД 9043852, СЄ 1793950, БЛ 5221354. (а.с. 201 т.1).

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 17.02.2020 року, згідно з яким в період часу з 15.05 год. по 15.15 год. 17.02.2020 року ОСОБА_6 добровільно видав паперовий згорток у поліетиленовому пакетику, в середині паперового згортка знаходиться кристалічна речовина білого кольору, пояснивши, що дана речовина є наркотичним засобом метадон, який він щойно придбав по АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 (а.с. 202-206 т.1).

Протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтролю особи від 18.02.2020 року, та відеозаписом, що міститься на доданих до протоколу mikro SD, інв.. 145т та DVD-R, інв. 158т, дослідженими в судовому засіданні, якими зафіксовано, як 17.02.2020 року у період часу з 14.08 год. по 14.51 год. особа під зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 в автомобілі таксі передає обвинуваченому ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 500 грн. купюрами по 100 грн. Після чого ОСОБА_4 по провулку Зелений в м. Охтирка Сумської області забирає згорток з наркотичною речовиною (метадоном) та разом з покупцем ( ОСОБА_6 ) на автомобілі таксі повертається до залізничного вокзалу в будинок по пров. Донський, 29 м. Охтирка Сумської області. Перебуавючи у будинку, обвинувачений ОСОБА_4 відсипає із вказаного згортку частину наркотичного засобу, яку вживає сам шляхом внутрішньовенної ін`єкції, а іншу частину наркотичного засобу ОСОБА_4 передає покупцю ( ОСОБА_6 ). В подальшому ОСОБА_6 виходить з двору домоволодіння по АДРЕСА_2 та прямує до Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, де видає паперовий згорток, в середині якого знаходиться кристалічна речовина прозоро-білого кольору, пояснюючи, що дана речовина являється наркотичним засобом метадон, який він щойно придбав у ОСОБА_4 (а.с. 124-126 т.1).

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 17.02.2020 року з доданим до нього флешнакопичувачем з відеозаписом вказаної слідчої дії, яким зафіксовано, що 17.02.2020 року о 14.55 год. біля домоволодіння №27 по пров. Донський м. Охтирка Сумської області було затримано особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення - ОСОБА_4 . В ході обшуку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено у лівій зовнішній кишені куртки мобільний телефон чорно-сірого кольору марки «Redmi 5A», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; у правій зовнішній кишені куртки - пачку сигарет марки «Bond» червоні, в якій між сигарет виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження коричневого кольору, в подрібненому стані з характерним запахом канабісу; грошову купюру номіналом 1 грн серії ТЗ 4035722; у внутрішній нагрудній кишені спортивної кофти під курткою - грошову купюру номіналом 200 грн серії КЙ 3708975 (а.с. 90-95 т.1).

Протоколом обшуку від 17.02.2020 року з доданим до нього флешнакопичувачем з відеозаписом вказаної слідчої дії, згідно з яким у ході обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 13.02.2020 року по справі №583/545/20, у житловому будинку по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено зі столу шприц об`ємом 5 мл з прозорою рідиною; у веранді будинку на стелажі 5 пластикових пляшок з рідиною коричневого кольору; в спальній кімнаті в комоді два прозорих поліетиленових пакети з висушеною, подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору. (а.с. 136-141 т.1).

Висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 18.02.2020 року № 19/119/7/2-396е, згідно з яким в складі наданої на дослідження кристалічної речовини, вилученої 17.02.2020 року під час проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_4 , міститься метадон, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. (а.с. 169-171 т.1).

Висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 09.04.2020 року № 19/119/7/2-818е, згідно з яким маса вилученого 17.02.2020 року під час проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_4 метадону в складі вилученої кристалічної речовини становить 0,0470 г. (а.с. 172-175 т.1).

Висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 27.02.2020 року № 19/119/7/2-461е, згідно з яким надана на дослідження рослинна речовина, що вилучена 17.02.2020 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 0,705 г. (а.с. 177-180 т.1).

Висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 10.03.2020 року № 19/119/7/2-460е, згідно з яким рідини нижніх шарів з трьох пляшок, виявлених та вилучених 17.02.2020 року в ході обшуку по АДРЕСА_1 , є особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом з макової соломи. В рідинах верхніх шарів з трьох пляшок та в рідинах з двох пляшок наркотичних алкалоїдів опію та їх ацетильних похідних не виявлено. Маса концентрату з макової соломи у перерахунку на суху речовину становить відповідно: 0,024 г, 0,060 г та 0,020 г. (а.с. 182-185 т.1).

Висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 05.03.2020 року № 19/119/7/2-459е, згідно з яким надані на дослідження дві речовини рослинного походження в полімерних пакетах, виявлені та вилучені 17.02.2020 року в ході обшуку по АДРЕСА_1 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить: у вміщених один в один пакетах 42,48 г, в одному пакеті 10,48 г. (а.с. 191-195 т.1).

Зазначені докази суд визнає належними та допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням порядку, визначеного законом та підтверджують обставини, що підлягають доказуванню.

Під час судового розгляду сторона захисту заперечувала вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів, вказуючи на недопустимість всіх доказів по справі та на провокацію з боку органів досудового розслідування під час оперативної закупки.

Суд не може погодитися з доводами сторони захисту, що мала місце провокація, виходячи з такого.

Так, за загальним правилом закон не забороняє використання як доказів даних, отриманих у результаті проведення НСРД. Одним із видів НСРД згідно зі ст. 271 КПК є контроль за вчиненням злочину, який може проводитись у формі контрольованої та оперативної закупки. Разом із тим, для використання результатів указаних дій як доказів має бути дотримано визначеної процесуальним законом процедури, передбаченої, зокрема, у статтях 246, 271 КПК.

За змістом статті 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитись, якщо наявні достатні підстави вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, а також якщо відомості про злочини та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні (ч.3 ст.271 КПК України) .

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виробив загальний принцип, що відноситься до гарантій справедливого розгляду справи в контексті техніки негласних розслідувань, що використовуються для боротьби з торгівлею наркотичними засобами.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, необхідно визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії).

Визначення провокації наведене у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Раманаускас проти Литви» від 20.02.2008 року, згідно з яким провокація з боку правоохоронних органів: «Має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений».

Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський Суд з прав людини виробив низку критеріїв (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Баннікова проти Росії» від 04.11.2010 року), а саме: a) змістовний критерій; b) процесуальний критерій. При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність в суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

Так, для визначення провокації злочину ЄСПЛ встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи було би скоєно злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особу було втягнуто у злочинну діяльність і чи була суттєвою ймовірність вчинення нею злочину. При цьому тягар доведення того, що підбурення не було, покладається на сторону обвинувачення.

Отже, згідно з практикою ЄСПЛ застосування особливих методів ведення слідства - зокрема, агентурних методів - саме по собі не може порушувати право особи на справедливий суд. Ризик провокації з боку працівників правоохоронних органів, викликаний указаними методами, означає, що їх використання повинно бути суворо регламентованим. Для застосування цих методів у правоохоронних органів мають бути докази на підтвердження аргументу про схильність особи до вчинення злочину.

Стаття 86 КПК України встановлює, що доказ визнається допустимим, якщо його отримано у порядку, встановленому цим Кодексом. Обов`язковим елементом порядку отримання доказів у результаті негласних слідчих (розшукових) дій є попередній дозвіл уповноважених суб`єктів (слідчого судді, прокурора, слідчого) на їх проведення (ст. 246 КПК України), який є правовою підставою для цього.

У даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки проводився на підставі постанови прокурора від 12.02.2020 року, в якій зазначено відомості, передбачені ст. 251, ч. 7 ст. 271 КПК України, зокрема й обґрунтування прийнятого рішення щодо необхідності проведення негласних слідчих (розшукових) дій - наявність у органів досудового розслідування інформації про те, що ОСОБА_4 на території м. Охтирка та Охтирського району Сумської області в порушення заборони на обіг наркотичних засобів займається незаконним виготовленням, зберіганням та збутом наркотичного засобу метадон та інших наркотичних засобів, та неможливість отримати фактичні дані про причетність ОСОБА_4 до збуту наркотичних засобів без проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, так як ОСОБА_4 , будучи обізнаним про методи та форми роботи правоохоронних органів, вживає заходів щодо приховування своєї протиправної діяльності.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, зокрема, їх збуту, судимість за які погашена, є наркозалежною особою, перебуває на диспансеному обліку з приводу вживання наркотичних засобів, а тому у правоохоронних органів були об`єктивні дані про те, що обвинувачений займається злочинною діяльністю і ймовірність вчинення ним злочину є суттєвою.

Таким чином, суд дійшов переконання, що у сторони обвинувачення малися вагомі підстави вважати, що ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, після звільнення продовжує займатися аналогічною протиправною діяльністю, та сторона обвинувачення надала суду процесуальну можливість перевірити наявність вказаних обставин.

Враховуючи викладене, доводи обвинуваченого та його захисника про те, що орган досудового розслідування не мав достатніх підстав для проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за результатами якої було здобуто докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 , є необґрунтованими.

Встановлено також, що на виконання вказаної постанови прокурора начальником другого відділення СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області було складено протоколи про хід здійснення контролю за вчиненням злочину від 17.02.2020 року, згідно з яким особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_6 було вручено грошові кошти, які будуть використані під час оперативної закупки наркотичного засобу мета дон, в сумі 500 грн., та про результати контролю за вчиненням злочину від 17.02.2020 року, згідно з яким зафіксовано факт добровільної видачі ОСОБА_6 придбаного у ОСОБА_4 наркотичного засобу - метадон.

З метою отримання відомостей, які містяться у розмовах, інших звуках, діях, рухах, повязаних з його діяльністю та місцем його перебування, та з метою отримання відомостей, які мають значення для досудового розслідування тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, ухвалою слідчого судді Сумського апеляційного суду від 13.02.2020 р. надано дозвіл слідчому Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтролю особи, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досліджений судом протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи та відеозапис НСРД підтверджують, що звернення таємного агента в цьому випадку не було обов`язковою умовою для злочинної діяльності ОСОБА_4 , тобто дії, якої в іншому випадку він би не вчинив. Навпаки, навіть без агента ОСОБА_4 вчиняв злочини у сфері обігу наркотичних засобів.

Так, в результаті НСРД аудіо-, відео контроль особи були отримані відомості про те, що ОСОБА_4 був «вхожий» до особи, яка проживала на провулку Зелений м. Охтирка, та брав у нього наркотичні засоби, які потім перепродавав іншим особам, а за свої «послуги» брав свою «частку», тобто частину наркотичного засобу, який він перепродавав цим особам.

Дана обставина підтверджується показами свідка ОСОБА_6 (особи під зміненими анкетними даними) про те, що за свої «ноги», тобто за те, що придбаває для осіб наркотичний засіб, ОСОБА_4 бере свою «частку», тобто частину наркотичного засобу, який він перепродає цим особам.

З дослідженого судом відеозапису НСРД вбачається, що в розмові з особою під зміненими анкетними даними ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 розказує, як відбувалося придбавання ним 17.02.2020 року наркотичного засобу, який він потім збув ОСОБА_6 , у особи, до якої він їздив на провулок Зелений. Так, ОСОБА_4 розказав, що замовив у цієї особи наркотичний засіб у кількості двох згортків. Однак після того, як ОСОБА_6 повідомив, що йому потрібен тільки один, він ( ОСОБА_4 ) позвонив особі, у якої замовляв наркортичний засіб та сказав, що візьме тільки один. На що дана особа не погодилась, і ОСОБА_4 потім сказав їй, що візьме два. Однак він ( ОСОБА_4 ), приїхавши додому до цієї особи, передав грошові кошти за один згорток наркотичного засобу і взяв з відомого йому ( ОСОБА_4 ) місця ( «нички») тільки один згорток з наркотичним засобом, а другий згорток там залишив.

Таким чином, з викладеного вище вбачається, що ОСОБА_4 здійснював свою злочинну діяльність конспіративно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що грошові кошти у нього ( ОСОБА_4 ) не вилучались, і дана обставина підтверджує те, що він не отримував грошових коштів від ОСОБА_6 , - суд не бере до уваги, оскільки встановлено, що отримані від ОСОБА_6 грошові кошти ОСОБА_4 передав особі, у якої придбав наркотичний засіб по пров. Зеленому м. Охтирка.

Крім того, факт передачі ОСОБА_6 грошових коштів ОСОБА_4 , що відбувся 17.02.2020 року в салоні автомобіля Рено Сандеро червоного кольору днз НОМЕР_3 , підтвердив свідок ОСОБА_12 .

Роздруківка з телефонної книги з мобільного терміналу «Redmi5А», який було вилучено у ОСОБА_4 під час його особистого обшуку, на яку посилається сторона захисту, не може свідчити про провокацію з боку особи під зміненими анкетними даними ОСОБА_6 , оскільки відсутні будь-які обєктивні дані, що під час цих дзвінків ОСОБА_6 вмовляв ОСОБА_4 чи наполегливо просив його продати йому наркотичний засіб, чи впливав на нього в інший спосіб.

Про те, що ОСОБА_4 здійснював збут наркотичних засобів іншим особам, окрім ОСОБА_13 , свідчить його розмова, зафіксована під час НСРД аудіо-, відеокнтроль особи, в якій на запитання ОСОБА_6 : «Це «план»?» ОСОБА_4 пояснює: «Це треба було «пятку» віддати таксисту, який повинен був приїхати».

В матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_4 , знаходячись під контролем правоохоронних органів, діяв за їхніми вказівками, що з боку правоохоронних органів мало місце підбурювання, тобто вони діяли активно з метою отримання доказів і порушення кримінального провадження, впливаючи на ОСОБА_4 та схиляючи його до вчинення злочину.

Чинним кримінальним процесуальним законом не встановлено будь-якого іншого порядку, ніж визначений у ст. 214 КПК, що має застосовуватися для розгляду і перевірки заяв про вчинення кримінального правопорушення, де визначено і повноважних суб`єктів для здійснення провадження за такими заявами, до яких суди будь-якої інстанції не належать.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.04.2020 року по справі №583/1403/20 в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Охтирського ВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 21.04.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 27, ч.1 ст. 307 КК України, за фактом умисного підбурення працівниками Охтирського відділу поліції 17.02.2020 року за допомогою особи, анкетні дані якої були змінені, іншої особи - ОСОБА_4 на придбання та збут наркотичного засобу - метадон, - відмовлено за необгрунтованістю.

Судом встановлено, що органи досудового розслідування діяли у пасивний спосіб і не підбурювали обвинуваченого до вчинення злочину, будь-якої допомоги або сприяння ОСОБА_4 у здійснені збуту наркотичних речовин, впливу на його поведінку та дії шляхом погроз, залякування, умовлянь, наполегливих пропозицій тощо, працівниками поліції та особою, яка здійснювала оперативну закупку, не здійснювалося, що підтверджується дослідженими доказами.

Отже судом встановлено, що поведінка працівників правоохоронних органів щодо документування протиправної діяльності обвинуваченого була допустимою та здійснювалася в межах наданих їм повноважень, а провокація кримінального правопорушення не знайшла свого підтвердження, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні ознаки, притаманні провокації злочину правоохоронними органами, а саме спонукання до вчинення злочину. За таких обставин суд доходить висновку про відсутність в діях працівників правоохоронних органів провокації.

З урахуванням вищевикладеного суд відхиляє та не приймає до уваги позицію сторони захисту щодо провокації кримінального правопорушення, та усі докази щодо проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у вказаному кримінальному проваджені та негласних слідчих дій - аудіо- відеоконтроль особи, надані стороною обвинувачення, визнає належними та допустимими.

Що стосується тверджень обвинуваченого та його захисника про недопустимість протоколів за результатами проведення НСРД, то суд визнає їх безпідставними з урахуванням наступного.

Обвинувачений зазначив, що в протоколах за результатами НСРД не вказаний весь перебіг процесуальних дій, а саме: не зазначено: 1) дату та час коли особа, яка залучена до конфіденційного співробітництва, прибула в приміщення відповідного оперативного підрозділу для участі в НСРД; 2) хто конкретно з оперативних працівників чи залучених спеціалістів встановлював на дану особу спеціальне аудіо-, відеоспостережне обладнання; 3) яке конкретно обладнання для аудіо-, відеоспостереження було встановлено на особу (не зазначено назву та технічні характеристики обладнання); 4) час, коли ця особа вийшла з приміщення оперативного підрозділу та маршрут її слідування для зустрічі з ОСОБА_4 ; 5) маршрут повернення особи після проведення НСРД до оперативного підрозділу; 6) співробітник оперативного підрозділу, який безпосередньо знімав обладнання для аудіо-, відеоспостереження з особи, залученої до конфіденційного співробітництва.

У цьому провадженні НСРД здійснювалось, зокрема, у виді аудіо-, відеоконтролю особи, за результатами чого отримані відповідні електронні файли. За результатами вивчення цих файлів слідчий Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 склав відповідний протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 18.02.2020 року, зміст якого відповідає згаданим вище вимогам КПК, зокрема, в протоколі зазначено, що під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії отримано аудіо- та відеозапис, який зафіксовано на mikro SD, інв.. 145т та DVD-R, інв. 158т. Щодо протоколів про хід здійснення контролю за вчиненням злочину від 17.02.2020 року та протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 17.02.2020 року складених начальником 2 відділення СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 , то в них також відображені фактичні дані щодо ходу процесуальної дії, що мають значення для кримінального провадження, та надають можливість зрозуміти перебіг її проведення. Відомості, які на думку обвинуваченого, мають міститись у протоколі (прибуття особи, яка залучена до конфіденційного співробітництва - ОСОБА_6 до уповноваженого органу для оснащення спеціальними технічними засобами, маршрут його руху до ОСОБА_4 та у зворотному напрямку), не впливають на факт незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збут наркотичних засобів та достовірність здобутих фактичних даних. Яке значення мають вищенаведені відомості та як вони можуть вплинути на обставини, що підлягають доказуванню у цьому провадженні, обвинувачений не пояснив.

Обвинувачений вважає, що підставою для визнання недопустимими вказаних доказів є відсутність в протоколі НСРД відомостей про те, за допомогою якої саме апаратури було проведено аудіо-, відеоконтроль особи, за результатами чого отримані відповідні електронні файли, та відомостей про найменування, технічні характеристики та серійний номер спецтехніки, а також про належне упакування додатку до протоколу флеш-носія mikro SD та DVD-R-диску.

Однак доводи обвинуваченого в цій частині не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону. Так, згідно ч. 1 ст. 246 КПК відомості про факт та методи проведення НСРД не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік відомостей, що є державною таємницею, визначений Зводом відомостей, що становлять державну таємницю, затв. наказом голови Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року № 440 (чинний на час проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) дії), відповідно до змісту пунктів 4.5.1, 4.5.6 якого до державної таємниці належать відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки устаткування, апаратури, приладів, пристрів, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, володіння якими дає змогу зацікавленій стороні впливати на її результати, що створює загрозу національним інтересам і безпеці. Аналогічні положення містить і діючий на даний час Звід відомостей, що становлять державну таємницю, затв. наказом голови Служби безпеки України від 23 грудня 2020 року № 383.

Тобто право обмеження на розкриття у кримінальному провадженні відомостей, визначених ст. 246 КПК, обумовлено віднесенням їх до державної таємниці та потребою зберігати таємні поліцейські методи розслідування злочинів.

Враховуючи, що відомості про спеціальні технічні засоби, призначені для негласного отримання інформації, є державною таємницею й стосуються не тільки цього кримінального провадження, їх розголошення без належних і обґрунтованих підстав загрожує національним інтересам та безпеці, поняття і ознаки яких визначені в Законі України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України». Належного обґрунтування наявності таких підстав у цьому кримінальному провадженні обвинуваченим не наведено. Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 07.10.2020 року (провадження № 725/1199/19), від 20.05.2020 року (провадження № 585/1899/17), від 29 березня 2021 року (провадження № 554/5090/16-к).

Доводи сторони захисту, що відеозапис НСРД є недопустимим доказом, так як оригінал відеозапису, зафіксований на micro SD, стороні захисту не відкривався, також не заслуговують на увагу.

При вирішенні питання про достовірність відеозапису НСРД необхідно зважати на те, що досліджені судом файли є електронними документами в розумінні пунктів 1, 3 частини 2 статті 99 КПК України. Відтак, на відміну від письмових документів, головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 99 КПК України оригіналом електронного документа є його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. Дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

У випадку зберігання електронного документу на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа (частина 2 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

З огляду на викладене, файли з відеозаписом НСРД аудіо-, відеоконтроль особи, записані на матеріальні носії: карту пам`яті mikro SD, інв.. 145т та DVD-R, інв. 158т., долучені до протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 18.02.2020 року є оригіналом (відображенням) електронного документу, отриманого під час НСРД, наданого суду відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК.

При цьому карта пам`яті mikro SD, інв.. 145т за матеріалами провадження є первинним носієм електронних документів НСРД. Відповідно перенесення файлів на DVD-R диск не свідчить про їх сумнівність, неточність чи те, що файли спотворені, містять викривлену інформацію.

Згідно ч. 1 ст. 256 КПК протоколи щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.

Доводи сторони захисту про підробку відеозапису НСРД, зокрема, про те, що відеозапис не є безперервним, його змонтовано, оскільки в ньому відсутня остання фраза ОСОБА_4 , яка викриває провокатора ОСОБА_6 , та на відеозаписі «зтертий» факт передачі легендованою особою йому ( ОСОБА_4 ) наркотичного засобу, - не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Твердження сторони захисту щодо можливого здійснення технічного втручання і редагування аудіо-, відеозапису, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові у справі № 585/1899/17 від 20 травня 2020 року, мають спиратися на об`єктивні дані безсумнівного сприйняття таких фактів органами слуху, або переконливо підтверджуватися іншими доказами у справі, чи обґрунтовуватися відповідними технічними висновками спеціалістів на засадах змагальності в кримінальному процесі.

Однак, під час дослідження відеозапису аудіо-, відеоконтролю особи у судовому засіданні стороною захисту не було наведено обставин, що підтверджували б твердження про недостовірність цього документу. Сторона захисту не навела конкретних аргументів на обґрунтування наявності ознак монтажу, а обмежилась тільки самим повідомленням про це. В той же час, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису аудіо-, відеоконтролю за особою від 17.02.2020 року, що міститься на карті пам`яті mikro SD, інв.. 145т та DVD-R, інв. 158т., вбачається, що відео та аудіо інформація, яка міститься на них є послідовною, безперервною і не містить будь-яких сумнівних (неприродних) пауз, які б вказували на те, що інформація зафіксована на вказаних носіяхі піддавалась монтажу чи змінам. Аудіо- та відеозапис НСРД не викликають сумнівів у їх достовірності.

Доводи сторони захисту щодо можливого здійснення технічного втручання та редагування запису, не спираються на будь-які об`єктивні дані щодо таких припущень. Аудіо-, відеограми не містять ознак фальшування (підробки), які б сприймались органами слуху та зору. Ознаки монтажу не підтверджені будь-якими іншими доказами у справі, не обґрунтовуються відповідними технічними висновками спеціалістів.

Враховуючи, що об`єктивних даних про такі факти суду стороною захисту не було надано, суд відмовив в задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника про призначення комплексної комп`ютерно-технічної експертизи та експертизи аудіо- відео- записів на файлах (електронних носіях інформації) у звязку з безпідставністю і невмотивованістю клопотань.

Крім того, відповідно до принципу диспозитивності (ст. 26 КПК), який належить до основних засад кримінального провадження, сторони кримінального провадження є вільними

у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК. Суди

у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК.

В кримінальному провадженні відсутні відомості про те, що сторона захисту зверталася з заявами про підробку аудіо-, відеозаписів у порядку, передбаченому ст. 214 КПК.

Враховуючи вкладене, суд за результатами оцінки доказів у порядку, передбаченому

ст. 94 КПК, оцінюючи протокол про проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи, зважаючи на наявність у матеріалах провадження клопотань про надання дозволу на її проведення та ухвали Сумського апеляційного суду про надання дозволу на проведення НРСД, яка є підставою для її проведення, вважає, що НСРД була здійснена з додержанням вимог статей 246257 цього Кодексу, є належним і допустимим доказом.

Доводи сторони захисту про те, що протокол про хід здійснення контролю за вчиненням злочину від 17.02.2020 року та протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 17.02.2020 року, які були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, не містять підписів учасників даних слідчих дії, а саме підписів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а тому є недопустимими, - не заслуговують на увагу, оскільки з досліджених в судовому засіданні протоколів від 17.02.2020 року про хід здійснення контролю за вчиненням злочину та про результати контролю за вчиненням злочину вбачається, що вони підписані всіма учасниками слідчої дії.

Доводи сторони захисту, що протокол проведення НСРД є неналежним доказом, оскільки не містить згоди ОСОБА_6 на конфіденційне співробітництво з працівниками поліції, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Суд зазначає, що залучення до конфіденційного співробітництва є не слідчою або розшуковою дією, а однією із організаційних умов проведення слідчих або розшукових дій. Стаття 275 КПК, дозволяючи використовувати конфіденційне співробітництво для розслідування злочинів, не передбачає форму, у якій має відбуватися залучення таких осіб. Враховуючи характер конфіденційного співробітництва, орган розслідування сам визначає форми і способи його організації з урахуванням потреб розслідування, необхідності запобігти розголошенню факту і деталей такого співробітництва тощо.

Оскільки КПК не містить вимоги щодо оформлення у формі постанови рішення про залучення особи до участі в НСРД, тому її відсутність у матеріалах провадження не є підставою для визнання результатів НСРД недопустимим доказом. Аналогічний висновок міститься в постанові Верхового Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 754/10882/17.

Посилання сторони захисту на те, що оперативна закупка є недопустимим доказом , так як ОСОБА_4 заперечується факт отримання від ОСОБА_6 грошових коштів і у матеріалах справи відсутні докази про походження грошових коштів, які мали використовуватися під час проведення оперативної закупки, а саме: корінця видачі поліцією даних коштів, - є безпідставними та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

В даному випадку була проведена негласна слідча дія у формі оперативної закупки, згідно ст.271 КПК України.

Постановою прокурора Охтирської місцевої прокуратури від 12.02.2020 р. з метою отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_4 постановлено провести негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичного засобу - метадон та інших наркотичних засобів у ОСОБА_4 в період часу з 12.02.2020 по 12.03.2020 р. Проведення вказаної негласної слідчої дії доручено особі «І» під зміненими анкетними даними ОСОБА_6 . Також в постанові вказано, що оперативну закупку наркотичного засобу метадон та інших наркотичних засобів провести за допомогою грошових коштів сумою до 500 гривень.

З протоколу огляду грошових коштів від 17.02.2020 року вбачається, що в приміщенні кабінету Охтирського ВП ГУНП в Сумській області начальником 2 відділення СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 за участю понятих проведено огляд грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки наркотичного засобу метадон в сумі 500 грн, купюрами номіналом та серіями: 100 грн ЕЮ 1704630, 100 грн МЗ 2184088, 100 грн СД9043852, 100 грн СЄ1793950, 100 грн БЛ5221354. (а.с. 198-200 т.1). До протоколу долучена фото таблиця з фотографіями купюр.

Відповідно до протоколу про хід здійснення контролю за вчиненням злочину від 17.02.2020 року вказані грошові кошти у присутності понятих були вручені ОСОБА_6 для проведення оперативної закупки наркотичного засобу метадон у ОСОБА_4 .

Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 17.02.2020 року зафіксовано факт добровільної видачі ОСОБА_6 придбаного у ОСОБА_4 наркотичного засобу - метадон.

Відповідно до листа Головного Управління Національної поліції в Сумській області №721/117/05/29-2023 від 22.05.2023 року, надісланого на запит прокурора, - у звязку з введенням на території України воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №64, виникнення на території Сумської області загрози захоплення та неможливості евакуації, з метою недопущення витоку інформації звіти структурних підрозділів ГУНП про облік витрат коштів за видатками спеціального призначення знищено (акт від 24.02.2022 №79дск/29/01-2022). Але відповідно до даних електронної версії обліку речових доказів УКР ГУНП, які знаходяться у підзвітної особи ОСОБА_17 , рахуються вилучені кошти спеціального призначення за результатами проведення закупівлі наркотичних речовин працівниками кримінальної поліції Охтирського ВП ГУНП в рамках кримінального провадження №0000103 від 12.02.2020 (а.с.98 т.3).

Заперечення ОСОБА_18 факту отримання від ОСОБА_6 грошових коштів та відсутність документу про видачу слідчому грошових коштів для використання їх при проведенні НСРД у цьому кримінальному провадженні не обумовлює недопустимість фактичних даних щодо видачі грошових коштів ОСОБА_6 чи результатів НСРД, у зв`язку із цим зазначений аргумент захисту суд вважає непереконливим.

Крім цього, сторона захисту вказує на порушення вимог статті 290 КПК України стороною обвинувачення, яка не відкрила стороні захисту речові докази (наркотичний засіб - метадон) для ознайомлення.

З цього приводу суд вважає за необхідне вказати на таке.

Принцип змагальності є наскрізним, і він не вичерпується реалізацією положень статті 290 КПК України. Навпаки, після передачі кримінального провадження до суду, саме суд у ході розгляду справи під час безпосереднього дослідження кожного доказу у змагальній процедурі забезпечує безпосереднє дотримання принципу змагальності.

На етапі досудового розслідування сторони відповідно до статті 290 КПК України повинні розкрити всі докази, які є у їхньому розпорядженні. Однак оцінка належності, достовірності та допустимості кожного із доказів буде здійснюватися судом, який, аналізуючи кожен із доказів, повинен дослідити процесуальні документи (ухвали, постанови, клопотання тощо), що стали підставою для отримання будь-якого з доказів.

Відповідно до частини першої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Захисником не зазначено, як міг вплинути на кінцевий висновок у цій справі факт неознайомлення сторони захисту з речовими доказами (наркотичним засобом - метадон) під час відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

Ані обвинувачений, ані захисник шляхом безпосереднього огляду наркотичного засобу не в змозі виявити жодних нових обставин, аніж ті, що встановлені підтверджуючими доказами у справі, зокрема, протоколами НСРД, обшуку та висновками судових експертиз наркотичних засобів.

Крім того, з метою забезпечення дотримання принципу безпосередності дослідження доказів, як це визначено статтями 23, 357 КПК України, судом в судовому засіданні були досліджені всі речові докази по справі, зокрема, наркотичні засоби. І стороні захисту з метою реалізації принципу змагальності було забезпечено достатній час та реальну можливість для доведення перед судом своєї позиції щодо належності та допустимості вказаних доказів.

Обставин, які б вказували на те, що відкриття речового доказу (наркотичного засобу метадон) на стадії судового розгляду настільки обмежило можливості сторони захисту в підготовці до захисту, щоб це вимагало визнання всіх результатів відповідної НСРД недопустимими судом не встановлено.

Доводи сторони захисту про недопустимість як доказу протоколу затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, осільки затримання ОСОБА_4 та його особистий обшук було проведено з порушенням вимог законодавства, так як ОСОБА_4 був затриманий на території приватного домоволодіння, куди працівники поліції проникли незаконно, крім того, щодо ОСОБА_4 мав місце факт катування, який полягав у безпідставному надяганні на нього кайданок, чим були істотно порушені права людини, - суд не бере до уваги з наступних підстав.

Згідно ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був затриманий 17.02.2020 року о 14.55 год. на вулиці біля домоволодіння №27 по пров. Донський м. Охтирка в порядку ст. 208 КПК України, і з цього моменту він набув статус підозрюваного.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 17.02.2020 року та доданого до нього відеозапису, вбачається, що ОСОБА_4 було повідомлено підставу затримання, повідомлено, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 42 КПК. Вказаний протокол складено за участю понятих і захисника, час затримання відповідає часу, вказаному в протоколі про затримання особи. Після затримання ОСОБА_4 в порядку вимог ч. 3 ст. 208 КПК України з участю інспектора СКЗ Охтирського РВП ОСОБА_19 , дільничного офіцера поліції ОСОБА_20 , слідчого ОСОБА_21 , поліцейського СРПП № 1 Охтирського РВП ОСОБА_22 , захисника ОСОБА_23 в присутності понятих ОСОБА_24 і ОСОБА_25 було проведено особистий обшук ОСОБА_4 , в ході якого у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено у лівій зовнішній кишені куртки мобільний телефон чорно-сірого кольору марки «Redmi 5A», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; у правій зовнішній кишені куртки - пачку сигарет марки «Bond» червоні, в якій між сигарет виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження коричневого кольору, в подрібненому стані з характерним запахом канабісу; грошову купюру номіналом 1 грн серії ТЗ 4035722; у внутрішній нагрудній кишені спортивної кофти під курткою - грошову купюру номіналом 200 грн серії КЙ 3708975.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 пояснили, що обшук підозрюваного ОСОБА_4 проводили у присутності захисника ОСОБА_23 та понятих. У ОСОБА_4 виявили та вилучили мобільний телефон, купюру номіналом 200 грн., пачку цигарок, у якій в паперовому згортку була коричнева речовина. Тиску на ОСОБА_4 не здійснювалося, на кайданки ОСОБА_4 не жалівся.

Доказів про звернення ОСОБА_4 з клопотанням про проведення розслідування щодо застосування до нього катування обвинувачений не надав.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність процесуальних порушень при затриманні підозрюваного ОСОБА_4 та не вбачає підстав для тверджень про порушення його прав. Твердження сторони захисту, що протокол обшуку є недопустимим доказом, оскільки перед початком обшуку працівник поліції проник у домоволодіння та «підкинув» наркотичні засоби: шприц та подрібнену «коноплю», які потім були вилучені слідчим під час обшуку, крім того, в протоколі не зазначений оперативний працівник, який брав участь в обшуку, а саме: начальник поліції ОСОБА_15 , який керував обшуком та виконував роль слідчого, - суд не бере до уваги з наступних підстав.

З відеозапису, долученого до протоколу обшуку від 17.02.2020 року, вбачається, що начальник поліції ОСОБА_15 жодних слідчих дій не проводив, участі у обшуку не брав, обшуком не керував.

Жодних доказів на підтвердження доводів про те, що наркотичні засоби ОСОБА_4 підкинули працівники поліції, стороною захисту суду не надано. Натомість докази у кримінальному провадженні, зокрема, протокол обшуку житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 від 17.02.2020 року з доданим до нього флешнакопичувачем з відеозаписом вказаної слідчої дії зібрані у відповідності до вимог КПК України та жодних сумнівів у їх належності та допустимості у суду не викликає.

Обшук житлового будинку по АДРЕСА_1 проведено на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 13.02.2020 року по справі №583/545/20. Обшук проводився за адресою, зазначеною в ухвалі АДРЕСА_1 .

Свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_27 в судовому засіданні підтвердили, що під час обшуку будинку по АДРЕСА_2 виявили шприц, п`ять пляшок з рідиною, та в одній з кімнат два згортки «коноплі». Вилучене було запаковано, був складений протокол, в якому вони підписалися, а також вчинили підпис на пакетах з вилученим, зауважень від учасників не надходило, все фіксувалося на відеокамеру.

З відеозапису, долученого до протоколу обшуку від 17.02.2020 року, вбачається, що під час обшуку мати обвинуваченого ОСОБА_28 зазначила, що рослини коноплі належать її сину ОСОБА_4 та що її син вживає наркотичні засоби, а покази сина обвинуваченого ОСОБА_4 малолітнього ОСОБА_29 , що перед початком обшуку працівник поліції заходив у будинок, суд оцінює критично.

За приписами ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, де суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни кримінально-правової кваліфікації, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Чинним кримінальним процесуальним законом не встановлено будь-якого іншого порядку, ніж визначений у ст. 214 КПК, що має застосовуватися для розгляду і перевірки заяв про вчинення кримінального правопорушення, де визначено і повноважних суб`єктів для здійснення провадження за такими заявами, до яких суди будь-якої інстанції не належать.

Відповідно до принципу диспозитивності (ст. 26 КПК) сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК. Суди у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.04.2020 року по справі №583/1401/20 в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Охтирського ВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 21.04.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України, за фактом незаконного проникнення 17.02.2020 року працівника Охтирського відділу поліції до житлового будинку по АДРЕСА_2 , - відмовлено за необгрунтованістю.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.04.2020 року по справі №583/1402/20 в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Охтирського ВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 21.04.2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 372 КК України, за фактом притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності та за фактом штучного створенням доказів обвинувачення працівником поліції, який незаконно проник до житлового будинку по АДРЕСА_2 та підкинув речові докази у виді медичного шприца з рідиною, пляшок з концентратом макової соломки та двох пакунків з наркотичним засобом канабісом, які після цього були вилучені під час обшуку данного будинку слідчим Охтирського відділу поліції, - відмовлено за необгрунтованістю.

Згідно із статтею 13 КПК не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вказаних гарантій недоторканності житла у даному кримінальному провадженні було дотримано.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується даними постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, даними протоколів про хід і результати проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії, а також проведеним аудіо-, відеоконтролем обвинуваченого ОСОБА_4 , протоколом огляду грошових коштів, протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом обшуку, висновками експертиз щодо вмісту у вилучених речовинах наркотичного засобу та його масу, показаннями особи, яка безпосередньо здійснювала закупку наркотичного засобу.

Сторона захисту, порушуючи питання щодо недопустимості доказів з підстав порушення вимог КПК України, не навела даних щодо істотного порушення прав обвинуваченого та впливу порушень КПК України на достовірність отриманих доказів.

Дослідивши зазначені докази, надавши кожному з них окремо та всім доказам у сукупності оцінку з точки зору достатності й допустимості, перевіривши доводи сторони захисту про те, що з боку органів досудового розслідування мала місце провокація (підбурювання) ОСОБА_4 до вчинення злочину, суд дійшов висновку про доведеність вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 вчиненні злочинів знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 307 КК України, так як він вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, та за ч.2 ст.307 КК України, так як він вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50,65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря-нарколога, проживає з цивільною дружиною та малолітнім сином, за місцем проживання характеризується позитивно, враховує його вік, стан здоров`я, майновий стан.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлені.

З урахуванням даних обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, так як таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надійшло, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати за проведення судових експертиз на користь держави в розмірі 5232,85 грн.

Накладені в межах кримінального провадження арешти майна скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 307 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 307 КК України 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 5232,85 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.02.2020 р. на мобільний телефон марки «Redmi 5A» чорно-сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; паперовий згорток з речовиною рослинного походження коричневого кольору в подрібненому стані з характерним запахом канабісу; грошову купюру номіналом 1 грн. серії ТЗ 4035722; грошову купюру номіналом 200 грн. серії КЙ 3708975, вилучені 17.02.2020 р. в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000103 від 12.02.2020 р., - скасувати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.02.2020 р. на шприц об`ємом 5 мл з прозорою рідиною, п`ять пляшок із рідиною коричневого кольору, два прозорих поліетиленових пакети з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, - скасувати.

Речовий доказ : мобільний телефон марки «Redmi 5A» чорно-сірого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , переданий на зберігання згідно квитанції № 001229 від 11.03.2020 р. до камери схову речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Речові докази : грошову купюру номіналом 1 грн. серії ТЗ 4035722, грошову купюру номіналом 200 грн. серії КЙ 3708975, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Речові докази : паперовий згорток в целофані із кристалічною речовиною прозоро-білого кольору метадон вагою 0,0470 г; п`ять пластикових пляшок із рідиною коричневого кольору, що являється концентратом макової соломи вагою 0,024 г, 0,060 г, 0,020 г; шприц об`ємом 5 мл із прозорою рідиною; два поліетиленових пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які являються канабісом, вагою 42,48 г та 10,48 г, передані згідно квитанції № 001256 від 13.04.2020 р. до камери схову речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, та паперовий згорток з речовиною рослинного походження коричневого кольору в подрібненому стані з характерним запахом канабісу, переданий на зберігання згідно квитанції № 001229 від 11.03.2020 р. до камери схову речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1