Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2008/23
Провадження № 1-кп/332/230/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого: судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, проходить військову службу на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, 21.10.2022 в умовах воєнного стану, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення статутних вимог, без поважних причин, не з`явився до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 на околиці АДРЕСА_2 та був відсутній в місці несення військової служби до 31.01.2023.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному висновку. Зазначив, що він є військовослужбовцем та під час несення служби його стан здоров`я різко погіршився. З цього приводу він проходив обстеження та лікування, у тому числі і у психіатричній лікарні з 13.07.2022 по 12.08.2022. У жовтні 2022 року він був направлений за станом здоров`я для проходження військо-лікарської комісії, після отримання висновку якої був зобов`язаний повернутися до місця дислокації військової частини. 20 жовтня 2022 року отримав висновок ВЛК що є придатним. Від результатів висновку розгубився та був засмучений, оскільки реально себе почував погано. Не знав що робити, крім того були негаразди у сім`ї, оскільки саме в цей час його залишила дружина. Він не повернувся до військової частини. В листопаді 2022 року оскаржив первісний висновок ЛВК, та за результатами перегляду 03.01.2023 отримав довідку ВЛК що є обмежено придатним до військової служби. Після цього «зібрався з думками» та повернувся до військової частини. Щиро кається у скоєному.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовцем вчасно без поважних причин на службу, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином;

- дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, згідно службової характеристики посередньо характеризується, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки ЛВК № 507 від 03.01.2023 є обмежено придатним до військової служби;

- обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

- обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням відношення ОСОБА_5 до вчиненого, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, має проблеми із здоров`ям, та те, що останній усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, має на утриманні неповнолітнього сина, суд вважає за можливе та доцільне застосувати до останнього положення ст.ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не обирався.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України, нагляд за ОСОБА_5 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби - командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_5 згідно з ч. 1 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1