УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі судових засідань Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 а у кримінальному провадженні внесеному до ЄДРДР № 0000475 від 30.11.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 111 КК України, а також ст. 28 ч.2; ч.1 ст. 111-2 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №№ 0000475 від 30.11.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 111 КК, а також ст. 28 ч.2; ч.1 ст. 111-2 України.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (уродженець села Городище-Пустоварівське, Київської області, паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 виданий 21.01.1998 р., Володарським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) перебуваючи в злочинній змові з іншими особами, здійснює надання представникам РФ допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

Також, встановлено, що ОСОБА_6 контактує через месенджери із військовослужбовцем рф, який за наявною інформацією входить до складу спеціальних служб країни-агресора, а саме ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому передає інформацію щодо місць дислокації підрозділів 3С України, а також відомості щодо морально-психологічного стану військовослужбовців сил оборони України.

ОСОБА_6 перебуває на посаді директора ТОВ «Глобал спірітс груп» (), основним видом діяльності підприємства є дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв. Виробничі потужності підприємства знаходяться на території м. Запоріжжя. Вказане підприємство може мати фінансові зв?язки з підприємствами рф. Встановлено, що українське ТОВ «Глобал спірітс груп» і російські ТОВ «Руський Север» (код 22, м. Вологда), ТОВ «Стандарт якості» (код 129, м. Москва), ТОВ «Роднік і К» (код 620, Московська область - виробництво лікеро-горілчаних напоїв) можуть бути власністю однієї особи чи групи осіб, що юридично приховано через реєстрацію на території країн міжнародної вільної економічної зони (Ліхтенштейну, Кіпру). Зокрема, встановлено, що вказаний власник здійснює суттєві відрахування до бюджету рф у вигляді податків та зборів, належні йому підприємства є бюджетоутворюючими.

ТОВ «Глобал спірітс груп» є бюджетоутворюючим підприємством в Україні, та може використовуватись рф для здійснення деструктивного фінансового впливу на економіку нашої держави.

Також, підприємства рф та ТОВ «Глобал спірітс груп», використовують одну торгову марку та реалізують під нею лікеро-горілчану продукцію відповідно в рф та Україні, а саме горілка «Хортиця», а також те, що жодних позовів з обох сторін підприємствами не подавались до суду, що опосередковано також вказує на спільного власника та фінансово-господарську діяльність.

Встановлено, що «горілчаний» бізнес, пов`язаний із брендами «Хортиця», «Мороша», «Первак» та ін., як на території України, Польщі, Казахстану, Узбекистану, США так і на території рф фактично контролюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його синами ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також особливо наближеними до них та довіреними особами з числа громадян України. ОСОБА_8 , діючи спільно із батьком ОСОБА_11 , сином ОСОБА_9 , будучи громадянами України та фактичним власниками російських ТОВ «Русский Север», ТОВ «Стандарт качества», ТОВ «Родник и К», на початку березня 2022 року, знаходячись в невстановленому на даний час місці за кордоном усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, з метою збереження майна підприємств та своїх особистих корисливих мотивів, вирішили продовжити здійснювати фінансовогосподарську діяльність вказаних вище суб`єктів господарювання на території рф.

При цьому ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 розуміли, що здійснювати вказану діяльність вони зможуть лише у взаємодії з державою агресором, в тому числі і шляхом сплати податків до бюджету рф та постачання товарів на її територію, а також те, що вказані дії свідчитимуть про передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора. Також вказані особи достовірно усвідомлювали, що наведені дії є незаконними та призведуть до завдання шкоди Україні.

У зв`язку з наведеним, у вказаний період у вищевказаних осіб виник умисел на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження під час проведення негласних слідчих розшукових заходів, встановлено, що ОСОБА_8 з метою реалізації злочинного умислу вступив у злочинну змову з громадянами України ОСОБА_8 та його старшого сина ОСОБА_9 громадяни України, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , спільно з якими розробив план злочинної діяльності. Відповідно до даного плану на ОСОБА_8 , як фактичного власника ТОВ «Русский Север», ТОВ «Стандарт качества», ТОВ «Родник и К» покладалось загальне керівництво діяльністю співучасників та координація їх дій. У свою чергу інші особи повинні були організувати виконання вказівок останнього та забезпечити здійснення діяльності вказаних суб`єктів господарювання у співпраці з державоюагресором, а також за наявними оперативними даними, вказані особи повинні були здійснювати фактичну операційну діяльність (реалізація лікеро-горілчаної продукції на території рф, Казахстану, Узбекистану, а також на тимчасово окупованих територіях АР Крим, Донецької, Луганської, Запорізької та Херсонської областей, укладення договорів, організаційно-штатні питання) ТОВ «Русский Север», ТОВ «Стандарт качества», ТОВ «Родник и К».

Зокрема, на території рф діє ООО «Русский север» (ОГРН 410), ООО «Родник и К» (ОГРН 826) та ООО «Стандарт качества» (ОГРН 160, колишня назва ООО «ТД Мегаполис»). Починаючи із 29.04.2022, згідно відомостей із російського єдиного державного реєстру юридичних осіб кінцевим бенефеціаром ООО «Русский север» (ОГРН 410) та ООО «Родник и К» (ОГРН 826) є гр. рф. ОСОБА_12 ( ОСОБА_28 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього, вказаний громадянин із 13.04.2023 є також кінцевим бенефіціаром ООО «Стандарт качества» (ОГРН 160).

З метою приховування своєї злочинної діяльності ОСОБА_8 після повномасштабного вторгнення рф на територію України надав вказівку щодо зміни кінцевого бенефіціара в російських підприємствах свого батька на підконтрольну собі особу, а саме гр. рф ОСОБА_12 , який до квітня 2022 займав посаду голови наглядової в ООО «Кримский винний дом», а також з 2016 року працює в структурі російського бізнесу родини ОСОБА_29 .

Згідно аналізу електронної податкової звітності податкової рф щодо руху коштів підприємств «Русский Север» та «Родник и Ко», за період з березня по грудень 2022 року (період в який юридично вищевказані заводи рф прямо належали ОСОБА_11 ) встановлено, що підприємство «Родник и Ко» перерахувало на державний сектор економіки країни агресора кошти в сумі 16 020 000 руб., підприємство «Русский Север» перерахувало на державний сектор економіки країни агресора кошти в сумі 14 678 000 руб.

В свою чергу, підконтрольне фігурантам справи підприємство «Стандарт качества» ИНН (раніше мало назву «ТД «Мегаполис») яке нібито використовується для дистрибуції на території рф і повинно фактично здійснювати придбання товарів у заводів «Русский Север» та «Родник и Ко», щомісячно отримує від заводів перерахування в над великих розмірах. Зокрема, в період березень-грудень 2022 року «Родник и Ко» перерахував на «Стандарт качества» суму руб, частина з яких були в подальшому виведені на підконтрольні офшорні компанії, що свідчить про прихований прибуток від діяльності російських підприємств ОСОБА_8 та його родиною.

Прокурор посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що учасником вказаного протиправного механізму є ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_3 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_31 до липня 2022 року був офіційним представником ТОВ «Родник и К» у зносинах із третіми країнами, відповідав за розширення ринку на «схід» в Узбекистан і Казахстан, безпосередньо контактував із ОСОБА_32 , займав посаду керівника юридичного департаменту холдингу. Разом з тим, за наявними оперативними даними, особою, котра на даний час займається сектором роботи за який відповідав ОСОБА_31 є його дружина - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

12.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.05.2023 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , де на даний час проживає дружина ОСОБА_33 ОСОБА_3 . Під час вказаного обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple» моделі «іPhone SE» номер моделі МХ9L2LL/А з серійним номером НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_34 . Під час огляду вказаного мобільного телефону було встановлено, що у телефонній книзі стільникового засобу зв`язку зафіксовано мобільні номера телефонів « ОСОБА_35 НОМЕР_8 », що ймовірно належить ОСОБА_8 , який фактично здійснює контроль над «горілчаним бізнесом» на території рф, а також « ОСОБА_36 НОМЕР_9 », що ймовірно належить ОСОБА_15 співучаснику ОСОБА_8 . Разом з тим, у зв`язку з наявністю логічної системи захисту, встановленої на мобільному телефоні марки «Apple» моделі «іPhone SE», а також необхідністю відновлення видалених даних з мобільного телефону шляхом проведення експертного дослідження, вказаний мобільний телефон було вилучено.

Оскільки, у вказаному мобільному телефоні наявні контакти співучасників вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, даний предмет може зберігати в собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а отже має ознаки речового доказу.

Крім того, під час обшуку за вищевказаною адресою, було виявлено та вилучено аркуш паперу формату А-4 з рукописними написами чорнилом чорного кольору з наступним змістом: « 1) Глобал должен Трейду от 01.10.2015 74 085,8 (нерозбірливе слово) Глобалу по договору 2) Глобал должен Трейду без января 50 795, 27 зачет 03.11.20 Уступка право (нерозбірливе слово) от 16.11.2020 Трейд-Глобал Котар ОАЕ на (нерозбірливе слово) 23290, 53». Вказані написи можуть свідчити про боргові зобов`язання ТОВ «Глобал спірітс груп» та контрагентом.

Оскільки вказані рукописні написи можуть свідчити про обставини вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень аркуш паперу формату А-4 на якому вони зазначені - зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а отже має ознаки речового доказу.

12.06.2023 постановою слідчого мобільний телефон ОСОБА_3 марки «Apple», а також аркуш паперу формату А-4 з рукописними написами було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000475 від 30.11.2022.

Згідно вимог ст. 98 КПК України у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, отже, з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, перетворення, передачі, відчуження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Підставою для арешту вказаного майна є достатність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом вчинення злочинів, передбаченихч. 2 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 111 КК, а також ст. 28 ч.2; ч.1 ст. 111-2 України.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав необхідності збереження речових доказів.

Власник майна ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти накладення арешту на мобільний телефон марки «Apple», як і аркушу паперу формата А-4, оскільки його власниця немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження, і вважають клопотання прокурора безпідставним.

Заслухавши думку прокурора, власника майна та його представника, дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає до часткового задоволення зважаючи на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 110-2 та ч. 2 ст. 111 КК України, а також ст. 28 ч.2; ч.1 ст. 111-2 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що окремі особи вчиняють злочини, пов`язані з посяганням на територіальну цілісність держави та ослаблення її обороноздатності, фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням прокурора.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання прокурора в частині накладення арешту на аркуш паперу формату А-4 з рукописними написами чорнилом чорного кольору, слід задовольнити.

Щодо накладення арешту на мобільний телефон марки «Apple», слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Слідчий в клопотанні зазначив, що метою арешту вищезазначеного майна є збереження його як речового доказу, оскільки існують достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди або містіть інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом. Проте відповідних доказів не надав, та не довів в судовому засіданні можливість використання мобільного телефону марки «Apple», власником якого є ОСОБА_3 , як доказу у кримінальному провадженні, а також його зв`язок з даним кримінальним провадженням.

Згідно п. 5 ч. 1,2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи положення щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності, в цій частині клопотання не підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 а про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 12.06.2023 під час проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 майно, а саме:

-аркуш паперу формату А-4 з рукописними написами чорнилом чорного кольору з наступним змістом: «1) Глобал должен Трейду от 01.10.2015 74 085,8 (нерозбірливе слово) Глобалу по договору 2) Глобал должен Трейду без января 50 795, 27 зачет 03.11.20 Уступка право (нерозбірливе слово) от 16.11.2020 Трейд-Глобал Котар ОАЕ на (нерозбірливе слово) 23290, 53».

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1