Єдиний унікальний номер судової справи 462/4260/23
Номер провадження 1-кп/462/457/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000347 від 14.04.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Львівської обл., с. Підгайчики, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , 12.04.2023 року, приблизно о 08 год. 00 хв. перебуваючи у приміщеній магазину « Напої та тютюн », що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 21 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, усвідомлюючи, що вчиняє кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу викрала із жіночої сумки, котра знаходилася на стільці за прилавком, яка належить її співробітниці ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung», модель «A605FN/DS» ІМЕІ1 НОМЕР_1 та ІМЕІ2 НОМЕР_2 , золотистого кольору, вартістю 2 466 грн. у якому містилася sim-карта оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 125 грн. котрі знаходилися у чохлі голубого кольору вартістю 90 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 681 грн. 00 коп.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 757/2022, відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 року строком на 90 діб, у зв`язку із вторгненням російської федерації па територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, 12.04.2023 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи поблизу магазину «Напої та тютюн», що за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 21, попередньо викравши мобільний телефон марки ««Samsung», модель «A605FN/DS» ІМЕІ1 НОМЕР_1 та ІМЕІ2 НОМЕР_2 , золотистого кольору, вартістю 7 000 грн. у якому містилася sim-карта оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , котрі знаходилися у чохлі голубого кольору вартістю 200 грн., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого протиправного збагачення, незаконно, без згоди ОСОБА_5 , увійшла у її обліковий запис у програмі Інтернет - банкінг «Райффайзен Банк Аваль», де не санкціоновано здійснила заміну паролю у зазначеній програмі, заблокувавши таким чином можливість доступу потерпілої до її облікового запису у програмі Інтернет - банкінгу «Райффайзен Банк Аваль», чим самим фактичний доступ до карткових рахунків ОСОБА_5 , серед котрих № НОМЕР_4 .

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у несанкціонованому втручанні в роботу комп`ютерних мереж, що призвело до блокування інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

Також, 12.04.2023 року у період часу із 09 год. 13 хв. по 09 год. 15 хв. ОСОБА_4 перебуваючи неподалік магазину «Напої та тютюн», що за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 21, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, усвідомлюючи, що вчиняє кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, шляхом попереднього несанкціонованого втручання в роботу комп`ютерних мереж, що призвело до блокування інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, повторно вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), здійснивши за допомогою додатку - банкінгу «Райффайзен Банк Аваль» чотири трансакції коштів у сумах 15 000 грн. та три по 20 000 грн. кожна із карти № НОМЕР_4 ОСОБА_5 на банківську карту «Ощадбанку» № НОМЕР_5 , яка є власністю ОСОБА_6 - подруги ОСОБА_4 . Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 75 000 грн.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала суду пояснення, свою вину у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України визнала повністю, не заперечила фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаялася, просила суд суворо її не карати.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою, обмежившись лише допитом обвинуваченої.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерних мереж, що призвело до блокування інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимогам ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченої у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченою не оспорюються.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженої є її виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженої.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Отже при призначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, також те, що остання визнала свою вину, висловила щире каяття у скоєному.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, так, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої, без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, суд на підставі ст. 75 КК України вважає за необхідне звільнити останню від відбування покарання, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави у приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/2740/23 від 18.04.2023 року (а.с. кримінального провадження 69-70) та ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/2740/23 від 18.04.2023 року (а.с. кримінального провадження 78-79) було накладено арешт на речові докази, а згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати, а вказане майно повернути законним власникам.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 361 КК України у вигляді - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/2740/23 від 18.04.2023 року (а.с. кримінального провадження 69-70), а саме: на мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy M23 5G» темно-зеленого кольору з IMEI1 НОМЕР_6 та IMEI2 НОМЕР_7 , в якому працює sim-карта оператора стільникового зв?язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 , який поміщено у паперовий білий конверт та опечатано печатками «Слідчого відділення» та характеризуючими надписами та повернути вказане майно законному власнику.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова № 462/2740/23 від 18.04.2023 року (а.с. кримінального провадження 78-79), а саме: на мобільний телефон марки «Samsung», моделі «A605FN/DS» золотистого кольору із голубим чохлом, ІМЕІ1 НОМЕР_1 та НОМЕР_9 , в якому працює sim-карта оператора стільникового зв?язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , котрий поміщено у паперовий білий конверт та опечатано печатками «Слідчого відділення» та характеризуючими надписами та повернути вказане майно законному власнику.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy M23 5G» темно-зеленого кольору з IMEI1 НОМЕР_6 та IMEI2 НОМЕР_7 , в якому працює sim-карта оператора стільникового зв?язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_8 , який поміщено у паперовий білий конверт та опечатано печатками «Слідчого відділення» та характеризуючими надписами (а.с. матеріалів кримінального провадження 66) - повернути законному власнику;

- мобільний телефон марки «Samsung», моделі «A605FN/DS» золотистого кольору із голубим чохлом, ІМЕІ1 НОМЕР_1 та НОМЕР_9 , в якому працює sim-карта оператора стільникового зв?язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , котрий поміщено у паперовий білий конверт та опечатано печатками «Слідчого відділення» та характеризуючими надписами (а.с. матеріалів кримінального провадження 75) - повернути законному власнику;

- компакт-диск «DVD-R», 4.7 Gb на якому знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження за 12.04.2023 року із торгового залу магазину « Напої та тютюн » за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 21 (а.с. матеріалів кримінального провадження 95) - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею у нарадчій кімнаті 11.07.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1