справа 642/2386/23
провадження 1- кс/642/1498/23
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м.Харків

Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, винесене у кримінальному провадженні № 0000267 від 20.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 України,-

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту. В обґрунтування слідчий зазначив, що Другим СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованим у м. Полтаві проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000267 від 20.02.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника УПП в Харківській області ДПП НПУ № 680-ос від 13.07.2018 ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП НП України, є працівником правоохоронного органу - органу Національної поліції.

Будуючи працівником правоохоронного органу та займаючи вищевказану посаду, ОСОБА_4 в період часу до 12.04.2023, точний час у ході досудового слідства не встановлено, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними», маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечної психотропної речовини, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання їх наслідків, за раніше досягнутою домовленістю з ОСОБА_6 щодо збуту останньому особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, діючи умисно та протиправно, з мотивів незаконного збагачення за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, за невстановлених обставин, незаконно придбала речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку стала незаконно зберігати.

Надалі, ОСОБА_4 12.04.2023, приблизно о 12:20, перебуваючи біля ринку «Казка», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 2-А, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, отримала від ОСОБА_6 заздалегідь обумовлену суму грошових коштів в сумі 4500 гривень в якості оплати за збут йому психотропної речовини, після чого ОСОБА_4 передала ОСОБА_6 паперовий згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору з речовиною масою 5,3541 грама, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-23/8940-НЗПРАП від 03.05.2023, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якого в складі наданої речовини складає 4,0792 грама, тим самим ОСОБА_4 незаконно збула особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини.

16.05.2023 о 17 год 10 хв. ОСОБА_4 затримана в порядку ст. 208 КПК України та в ході проведення особистого обшуку вилучене належне останній майно, а саме: банківська картка Ощадбанк:№ НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; службове посвідчення співробітника поліції на ім`я ОСОБА_4 , серія НОМЕР_3 видане 27.01.2022; грошові кошти: купюри номіналом 200 грн. : АУ4309231, ЄЖ4337961; Купюра номіналом 10 грн.: ЮЛ2593746; Мобільний телефон Redmi з сім-картами: Лайфселл НОМЕР_4 ; Водафон; металева колба з речовиною рослинного походження.

Вищевказане майно є доказами у кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Вилучені в ході особистого обшуку предмети оглянуті слідчим під час обшуку та визнані речовими доказами. Вилучені банківські картки містять доказову інформацію. Крім того, під час досудового розслідування необхідно перевірити шляхи придбання ОСОБА_4 наркотичних засобів. В ході проведення негласних слідчих дій використовувались заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, а також санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачають конфіскацію майна.

Орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 Кримінального процесуального кодексу України.

Вищевказане майно вилучене під час обшуку визнано у кримінальному провадженні речовими доказами, у зв`язку із тим, що воно відповідає критеріям ст.98 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримала.

Захисник ОСОБА_5 покладався на розсуд суду, зазначивши, що майно підозрюваній не належить.

Підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку захисника.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, винесене у кримінальному провадженні № 0000267 від 20.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваній ОСОБА_4 , вилученого в ході затримання останньої в порядку ст. 208 КПК України 16.05.2023, а саме: банківська картка Ощадбанк:№ НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; службове посвідчення співробітника поліції на ім`я ОСОБА_4 , серія НОМЕР_3 видане 27.01.2022; грошові кошти: купюри номіналом 200 грн. : АУ4309231, ЄЖ4337961; Купюра номіналом 10 грн.: ЮЛ2593746; Мобільний телефон Redmi з сім-картами: Лайфселл НОМЕР_4 ; Водафон; металева колба з речовиною рослинного походження.

Визначити місцем зберігання вилучених банківських карт - камеру зберігання речових доказів ТУ ДБР у м. Полтаві.

Визначити місцем зберігання грошових коштів - банківську установу, з якою ТУ ДБР у м. Полтаві мається відповідний договір на зберігання.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1