Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1706/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із начальником відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної у кримінальному провадженні №0000497 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить їй на праві власності, а саме: 1/1 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 6672227); автомобіль MITSUBISHI ASX з номерним знаком НОМЕР_1 (VIN номер: НОМЕР_2 ).

В обґрунтування клопотання вказала, що в провадженні СВ УСБУ в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000497 від 03.11.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч 5 ст. 111-1 КК України.

27.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Санкція ч.5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є необхідність накласти арешт на вказане майно підозрюваної ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України зазначене клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної ОСОБА_5 , щодо майна якого розглядається питання накладення арешту, та її захисника.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити та з метою конфіскації майна як виду покарання накласти арешт на вищевказане майно підозрюваної у кримінальному провадженні №0000497 ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної у кримінальному провадженні №0000497 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить їй на праві власності, а саме: 1/1 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 6672227); автомобіль MITSUBISHI ASX з номерним знаком НОМЕР_1 (VIN номер: НОМЕР_2 ).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6