Справа № 755/9291/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002039 від 05.06.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, який має малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, який має неповнолітню дитину зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

04.06.2023 року в період часу з 07 години до 09 години 35 хвилин, під час дії воєнного стану, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_4 про те, що за адресою: м. Київ, вул. Макаренка, 3, в житловому будинку, він помітив металеві протипожежні утеплені двері, які перебували в приміщенні укриття, після чого у них виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних металевих протипожежних утеплених дверей, що належать житлово-експлуатаційній дільниці № 406 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , перебуваючи у підвальному приміщенні вказаного укриття, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, скориставшись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та усвідомлюючи, що діють таємно, шляхом вільного доступу вдвох взяли металеві протипожежні утеплені двері, вартістю 10816,05 гривень, та вийшли з вказаного приміщення на вулицю, після чого вони з вказаним викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали житлово-експлуатаційній дільниці № 406 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» матеріальної шкоди на загальну суму 10816,05 гривень.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно 04.06.2023 року приблизно о 07 годині за адресою: м. Київ, вул. Макаренка, 3, а саме в підвальному приміщенні житлового будинку, він помітив металеві протипожежні утеплені двері, які вирішив викрасти, про що повідомив своєму товаришу ОСОБА_4 , який підтримав його, після чого вони прийшли до вказаного приміщення та, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вдвох взяли вказані металеві двері та вийшли з указаного приміщення на вулицю, після чого направились до приймального пункту металобрухту, де здали вказані двері за грошові кошти, точну суму не пам`ятає. Вартість викраденого не оспорює, щиро кається у вчиненому та просить не позбавляти його волі.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно 04.06.2023 року приблизно о 07 годині його товариш ОСОБА_3 повідомив йому про те, що за адресою: м. Київ, вул. Макаренка, 3, а саме в підвальному приміщенні житлового будинку, знаходяться металеві протипожежні утеплені двері, які вони вирішили викрасти з метою протиправного збагачення. Після чого, вони прийшли до вказаного приміщення та, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вдвох взяли вказані металеві двері та вийшли з указаного приміщення на вулицю, після чого направились до приймального пункту металобрухту, де здали вказані двері за грошові кошти (точну суму не пам`ятає). Вартість викраденого не оспорює, про свій вчинок дуже шкодує та просить не позбавляти його волі.

Таким чином, показання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, неодружений, має неповнолітню дитину, не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря-нарколога, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставини, що пом`якшує покарання, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, неодружений, має малолітню дитину, не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря-нарколога, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставини, що пом`якшує покарання, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1/один/ рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1/один/ рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- металеві двері сірого кольору, що передані майстру технічної дільниці № 2 ЖЕК-406 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» ОСОБА_6 , - повернути власнику;

- DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження - зберігати при матеріалах справи.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь держави 1673 гривні за проведення судової трасологічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: