печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000561,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Київською міською прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000561 від 03.11.2022 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий вказує, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2023 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник протиправний умисел направлений на придбання права на нерухоме майно, а саме: на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 2240357 грн шляхом обману.

З метою реалізації свого спільного протиправного умислу, направленого на власне незаконне збагачення, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 до своєї протиправної діяльності залучили ОСОБА_7 .

В подальшому, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння правом власності на чуже майно, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше квітня 2023 року, ОСОБА_5 при невстановлених обставинах придбав завідомо підроблений договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 29.08.2020 з реєстровим номером 1377, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , а також свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.07.1998.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння правом власності на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, а саме правом власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 на початку травня 2023 року звернулась до ОСОБА_10 із проханням знайти нотаріуса, який погодиться зареєструвати право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі підроблених документів.

Остання, діючи у співробітництві із правоохоронними органами, запропонувала ОСОБА_8 звернутись до приватного нотаріуса ОСОБА_11 .

В подальшому, 11.05.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 передали ОСОБА_7 підроблені документі, необхідні для оформлення права власності на житлову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи умисно, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_7 11.05.2023 о 14 годині 25 хвилині, прийшов до приватного нотаріуса ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , та надав завідомо підроблені документи для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно.

Після передачі документів, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 були затримані працівниками правоохоронних органів.

Крім того, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 в рамках протоколу затримання особи, в порядку ст. 208 КПК України, у ОСОБА_5 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple 6s» золотистого кольору чорному пластиковому чохлі, грошові кошти в сумі 2100 доларів США (21 купюра номіналом по 100 доларів США), 1 купюру номіналом 500 гривень та банківську картку monobank НОМЕР_2 .

Постановою прокурора від 11.05.2023 указані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зазначені вище вилучені речі та документи мають значення для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а відомості, які вони містять можуть бути доказом під час судового розгляду.

Метою та підставою накладення арешту на вилучені речі та документи є забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна як виду покарання, що визначено пунктами п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо накладення арешту на майно, просять відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 від 11.05.2023, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, майно, в саме: мобільний телефон марки «Apple 6s» золотистого кольору чорному пластиковому чохлі, грошові кошти в сумі 2100 доларів США (21 купюра номіналом по 100 доларів США), 1 купюру номіналом 500 гривень та банківську картку monobank НОМЕР_2 .

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положенням до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 190 КК України, за вчинення вказаних злочинів, передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту майна, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000561 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання особи від 11.05.2023, в порядку ст. 208 КПК України: мобільний телефон марки «Apple 6s» золотистого кольору чорному пластиковому чохлі, грошові кошти в сумі 2100 доларів США (21 купюра номіналом по 100 доларів США), 1 купюру номіналом 500 гривень та банківську картку monobank НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1