Справа № 194/1373/23
Номер провадження 1-кс/194/278/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000262 від 05.10.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області із скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.09.2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000262 від 05.10.2021 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 посилається на те, що після неодноразових звернень до керівництва ВП №1, 29.08.2023 року він отримав вказану постанову, в якій зазначено, що кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 139 КК України. Вважає, що в вказаній постанові викладені обставини, які зібрані під час проведення досудового розслідування, не відповідають дійсності, а матеріали сфальсифіковані. Також зазначає, що дізнавачем не проведено жодного слідчого експерименту, дізнавач не зверталась до експертів для проведення експертиз. Крім того, він не погоджується з висновком дізнавача на підставі висновку експерта № 432 від 20.12.2021 року, що тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої третини обох передпліч могли бути утворені в той момент коли ОСОБА_6 намагався звільнитися від ОСОБА_7 , а тому також ніким не оспорюється та не свідчить про факт беззаперечного вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Також зазначає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, оскільки прийнята передчасно, без вжиття всіх передбачених законом заходів, зокрема допиту всіх очевидців події не допитано шофера ШМД, медичну особу (осіб), які надавали йому медичну допомогу в лікарні; не встановлено чи дійсно ОСОБА_6 потребував реальної медичної допомоги на місці події, чи мав реальну можливість надати цю допомогу ОСОБА_6 ; не встановлено хто викликав швидку допомогу, та який час пройшов з моменту виклику та приїзду. У зв`язку з чим вважає, що дізнавачем допущена неповнота досудового розслідування, не забезпечено повного, неупередженого та ефективного розслідування кримінального провадження, тому просить: поновити строк для оскарження постанови від 29.09.2022 року, у зв`язку з тим, що перебував на лікуванні, та скасувати постанову від 29.09.2022 року дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000262 від 05.10.2021 року.

Скаржник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених в скарзі. Вважає, що кримінальне провадження фальсифіковане, та закрите необґрунтовано, оскільки не проведені експертизи та слідчі експерименти з ним, не зважаючи на наявні в матеріалах справи клопотання про проведення слідчих експериментів. В судовому засіданні заявив клопотання про направлення подання до ДБР у зв`язку з фальсифікацією матеріалів провадження. Також, просив поновити строк для оскарження постанови від 29.09.2022 року, оскільки він знаходився в лікарні на стаціонарному лікуванні.

Дізнавач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Начальником СД подана письмова заява про те, що дізнавач ОСОБА_8 на даний момент перебуває у відпустці у зв`язку з вагітністю.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, оскільки постанова дізнавача про закриття є обґрунтованою та законною. Щодо поновлення строку для оскарження постанови дізнавача, зазначає, що скаржник мав можливість перебувати за межами лікарні, у зв`язку з чим просив відмовити в поновленні строку.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13.09.2023 року відкрито провадження по скарзі.

В поданій скарзі ОСОБА_4 просить слідчого суддю поновити строк на подання вказаної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що зазначені скаржником підстави для поновлення строку на оскарження вказаної бездіяльності є поважними та обґрунтованими, оскільки останній в період з 03.08.2023 року по 21.08.2023 року, та з 23.08.2023 року по 05.09.2023 року, перебував на лікуванні в КНП «Тернівська ЦМЛ «ТМР», що підтверджується довідками №24 та №29, долученими до матеріалів скарги.

Слідчий суддя враховує, що постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000262 від 05.10.2021 року отримав 29.08.2023 року, а звернувся до суду зі скаргою на постанову 11.09.2023 року.

Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000262 від 05.10.2021 року, на аркуші 72 тому №2 є супровідний про направлення постанови ОСОБА_9 , однак в останньому не зазначено не вихідного номеру ні дати, а також не має підтвердження отримання цієї постанови останнім.

Отже, в силу об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волі заявника, щодо строку оскарження постанови слідчого, заявлене клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Частина 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно із ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із ст.284 ч.2 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Під час розгляду скарги встановлено, що 05.10.2021 року до ЄРДР внесені відомості за №0000262 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Також, 19.01.2022 року до ЄРДР внесені відомості за №0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КК України.

Постановою прокурора Павлоградської окружної прокуратури від 03.05.2022 року кримінальні провадження №0000262 та №0000024 об`єднанні в одне провадження та їм присвоєно єдиний номер кримінального провадження - №0000262.

За постановою дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.09.2022 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 05.10.2021 року закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 139 КК України. Постанова дізнавача обґрунтована тим, що встановити всі обставини скоєння кримінальних правопорушень, так як і сам факт вчинення такого кримінального правопорушення неможливо, проведеним досудовим розслідуванням покази ОСОБА_10 спростовуються іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем не встановлені і не допитані в якості свідків інші особи, на яких посилається потерпілий, як на можливих очевидців події кримінального правопорушення. Зокрема в ході досудового розслідування не було допитано в якості свідка шоферу швидкої медичної допомоги, медичну особу, яка надавала медичну допомогу ОСОБА_4 в лікарні, про що наголошує ОСОБА_4 у своїй скарзі та зазначав і до цього. Також не встановлено хто викликав швидку медичну допомогу та який час пройшов з моменту виклику та її приїзду.

Крім того, дізнавач в постанові обґрунтовує підстави для закриття як крайня необхідність з боку ОСОБА_11 , так і відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_11 , що є взаємовиключними твердженнями.

Також, скаржник зазначає, що він не погоджується з висновком дізнавача, зробленим на підставі висновку експерта № 432 від 20.12.2021 року, про те що тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої третини обох передпліч могли бути утворені в той момент коли ОСОБА_6 намагався звільнитися від ОСОБА_7 , а тому також ніким не оспорюється та не свідчить про факт беззаперечного вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Дізнавачем не досліджено механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілим, з огляду на наявність висновку експерта №432 від 20.12.2021 року про виявлені у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, які можуть відповідати терміну утворення вказаному в постанові дізнавача.

З огляду на наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, які можуть відповідати терміну утворення вказаному в постанові дізнавача, суперечливості показань учасників події, дізнавачем необхідно розглянути питання проведення слідчого експерименту з ОСОБА_4 , свідками події, з метою з`ясування характеру, локалізації і механізму утворення цих тілесних ушкоджень, а також вирішити питання проведення експертизи щодо можливості утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 при обставинах і умовах, на які останній вказав під час його допиту та проведення з ним слідчого експерименту.

Отже, з сукупності доказів наявних в матеріалах кримінального провадження не можливо одностайно встановити відсутність вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 , оскільки факт нанесення тілесних ушкоджень останньому учасниками провадження не заперечений, а кримінальний характер тілесних ушкоджень не спростований та не обґрунтований з урахуванням конкретної обстановки.

Вказані факти свідчать про неповноту проведеного досудового розслідування та передчасного прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Отже оскаржувана постанова винесена в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З огляду на встановлені в ході розгляду скарги обставини, слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, оскільки рішення про відсутність в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення прийнято передчасно, без вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення та належної правової оцінки встановленим обставинам, а також об`єктивної оцінки всіх наданих показів свідків та визначення усіх елементів кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона).

Слід зауважити, що слідчий суддя не повинен підміняти собою одну зі сторін кримінального провадження щодо ініціювання питання про збирання, отримання доказів або їх забезпечення, оскільки це не відповідатиме критеріям ефективності здійсненні судового контролю у кримінальному провадженні. Згідно з ч. 3ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що при розслідуванні вказаного кримінального провадження не було проведено всіх необхідних слідчих дій для повного і всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, дізнавачем належним чином не вжито заходів для виконання вимог ст. 9 КПК України, що є суттєвим порушенням і безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення, тому постанова, винесена дізнавачем СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.09.2022 року про закриття кримінального провадження, підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження № 0000262 поверненню до ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

При цьому, слідчим суддею приймається до уваги правова позиція, викладена у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Щодо усної заяви ОСОБА_4 , оголошеної в судовому засіданні, про направлення подання до ДБР у зв`язку з фальсифікацією матеріалів провадження, ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки, в силу вимог ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарги не наділений такими повноваженнями, та при розгляді скарги розглядає її в межах вимог зазначених в скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 303-304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_4 пропущений строк звернення до суду із скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000262 від 05.10.2021 року.

Скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000262 від 05.10.2021 року задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29.09.2022 року про закриття кримінального провадження №0000262 внесеного05.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 139 КК України.

Матеріали даного кримінального провадження повернути до ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Повний текст ухвали оголошений 19.09.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1