14.08.2023
Справа № 642/4478/23
Провадження № 1-кс/642/2264/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ст. слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей - 2012 та 2023 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на посаді заступника начальника Харківського районного управління поліції №2 начальник кримінальної поліції ГУНП в Харківській області, раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст.190 КК України,

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001472 від 26.07.2023 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування, 05.08.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України під час вчинення кримінального правопорушення.

06.08.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на посаді заступника начальника Харківського районного управління поліції № 2 начальник кримінальної поліції ГУНП в Харківській області,

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 48 о/с від 25.01.2022 ОСОБА_6 , призначено на посаду заступника начальника Харківського районного управління поліції № 2 начальника кримінальної поліції ГУНП в Харківській області (далі ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про національну поліцію» - служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» в основні завдання ОСОБА_8 входило: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживання в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживання заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; вживання заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та ін.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи поліції є правоохоронним органом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 16.07.2023, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, у ОСОБА_6 та військовослужбовця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на посаді старшого стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, а саме: грошовими коштами ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З метою реалізації свого злочинного, корисливого умислу, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 16.07.2023, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розробили план, згідно з яким вони створюватимуть враження у ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , осіб, які шляхом використання службового становища ОСОБА_6 зможуть вжити заходи щодо непритягнення останніх до кримінальної відповідальності та подальшого закриття кримінального провадження №0000015 від 21.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 16.07.2023 приблизно о 16 год. 00 хв. зустрівся з ОСОБА_12 , будучи попередньо знайомим із останнім та використовуючи довірчі стосунки із ним, повідомив, що він, як співробітник поліції отримав інформацію про наявність кримінального провадження відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім того, в ході вищевказаної зустрічі ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_12 про можливість уникнення кримінальної відповідальності та подальшого закриття кримінального провадження за грошову винагороду.

З метою досягнення реалізації злочинного умислу та створення враження у ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 серйозності ситуації, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 21.07.2023, ОСОБА_6 отримав зображення із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000015 від 21.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

В подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, 21.07.2023 в ході зустрічі ОСОБА_12 ОСОБА_11 ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , яка відбувалась поряд із ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, останній показав ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зображення із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000015 від 21.07.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, яке у фабулі кримінального правопорушення містило інформацію про вчинення ОСОБА_10 вищевказаного кримінального правопорушення. Також, в ході вказаної зустрічі ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , що оперативний супровід у вказаному кримінальному провадженні здійснюють оперативні співробітники СБ України. Крім того, ОСОБА_6 в ході вказаної зустрічі повідомив про можливість допомоги у вирішенні питання про закриття кримінального провадження та непритягнення до кримінальної ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в межах вищевказаного провадження.

26.07.2023 в ході зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_12 яка відбулась за ініціативою ОСОБА_9 поряд із місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , останній висловив пропозицію про надання йому грошових коштів у розмірі 100000 доларів США для подальшої передачі ОСОБА_6 , ніби то для подальшої їх передачі співробітникам СБ України та прокурорам, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності та подальшого закриття вищевказаного кримінального провадження.

26.07.2023 в ході зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_12 яка відбулась за ініціативою ОСОБА_9 на АЗС «ОККО» за адресою: м. Харків, вул. Ковпака, 24, останній повідомив про наявність достатніх зібраних доказів у кримінальному провадженні №0000015 у зв`язку із чим також повідомив про необхідність надання грошових коштів у розмірі 100000 доларів США.

31.07.2023 в ході зустрічі ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , яка відбулась у приміщенні ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, останній повідомив про перебування матеріалів кримінального провадження №0000015 у відповідній прокуратурі та той факт, що в межах вказаного кримінального провадження відбуваються слідчі процесуальні дії, проводяться негласні слідчі розшукові дії, здійснюється збір інших доказів і з метою уникнення кримінальної відповідальності та подальшого закриття вищевказаного кримінального провадження йому необхідно надати грошові кошти у розмірі 100000 доларів США ніби то для подальшої їх передачі співробітникам СБ України та прокурорам, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

В подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умиселу, 01.08.2023 в ході зустрічі ОСОБА_12 ОСОБА_11 . ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , яка відбувалась поряд із ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, останній в ході розмови повідомив про можливість зменшення суми грошових коштів зі 100000 доларів США до 70000 доларів США та необхідність їх передачі 05.08.2023, з метою уникнення кримінальної відповідальності та подальшого закриття вищевказаного кримінального провадження, на що ОСОБА_12 будучи введеним в оману неправдивими відомостями зазначеними ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , добровільно погодився на вимогу надання вищевказаної суми грошових коштів.

На виконання заздалегідь узгодженого злочинного умислу, ОСОБА_9 будучи співучасником та маючи єдиний з ОСОБА_6 умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом обману та зловживанням довірою 04.08.2023 приблизно о 16 год. 00 хв. зателефонував ОСОБА_12 за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» та в ході телефонної розмови запитав чи готовий останній передати обумовлену раніше суму грошових коштів у розмірі 70000 доларів США 05.08.2023, на що ОСОБА_12 відповів позитивно. Того ж дня, приблизно о 19 год. 00 хв. - 19 год. 20 хв. ОСОБА_9 знову зателефонував ОСОБА_12 за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» та в ході телефонної розмови запитав чи зможе останній передати обумовлену раніше суму грошових коштів у розмірі 70000 доларів США до 16 години 05.08.2023, на що ОСОБА_12 відповів що зможе.

05.08.2023 приблизно о 10 год. 50 хв. в ході телефонної розмови за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» ОСОБА_12 із ОСОБА_9 , останній запропонував ОСОБА_12 приїхати до його будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою передачі обумовлену раніше суму грошових коштів у розмірі 70000 доларів США, на що ОСОБА_12 повідомив що приїде до нього приблизно за годину.

05.08.2023 ОСОБА_9 , знаходячись поряд з будівлею Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №58 за адресою проспект Ювілейний, 53Б, Харків, реалізуючи заздалегідь узгоджений злочинний умисел будучи співучасником та маючи єдиний з ОСОБА_6 умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приблизно о 12 год 28 хв. зустрівся з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та одержав від останніх раніше обумовлені грошові кошти у розмірі 69800 доларів США (частково імітаційні грошові кошти), що згідно з офіційним курсом НБУ на 05.08.2022 складало 2 552 488,28 грн., що більше ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто становить особливо великий розмір.

Однак, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виконавши усі дії спрямовані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом обману та зловживанням довірою не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки в той же день 05.08.2022 їх було затримано в порядку ст. 208 КПК України працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у тобто в закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення, що надійшло з Другого ОВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві №15-03-2/105/23.

-відповіддю на виконання доручення №409вн

-протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13

-протоколом обшуку від 05.08.2023 який проведено за адресою: АДРЕСА_3 ;

-протоколом затримання ОСОБА_6 від 05.08.2023;

-протоколом затримання ОСОБА_9 від 05.08.2023;

-протоколом огляду місця події від 05.08.2023;

-протоколом огляду та вручення грошових коштів і несправжніх (імітаційних) засобів грошових купюр від 05.08.2023;

-відповіддю на запит №10-625вих.

-протоколами про наслідки проведення негласних слідчих розшукових дій.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим є підстави вважати наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування або суду; ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, будучи співробітником правоохоронного органу.

Оцінюючи в сукупності викладене, орган досудового розслідування вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_6 та відповідно до ст. 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при вирішенні питання розміру застави слідчий та прокурор вважали, що вона має складати не менше чотирьох тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, є співробтіником правоохоронного органу, беручи до уваги той факт, що предметом злочину були грошові кошти у розмірі 69800 доларів США, а також враховуючи те, що в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 виявлено грошові кошти у розмірі 119700 доларів США).

В судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання, просила його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтовану підозру, чисельні порушення під час досудового розслідування, а саме, вказав, що суду надані документи з грифом секретно, однак не надано постанови суду про їх розсекречення, а тому у слідчого судді відсутні підстави брати вказані документи до уваги, у зв`язку з відсутністю доступу. Крім цього, вказав, що у справі відсутній потерпілий, відсутній його допит та заява про вчинення злочину відносно нього. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Захисник ОСОБА_5 заперечував про задоволення клопотання, вказав на необґрунтованість підозри, відсутність будь-якого ризику. Вказав на відсутність заяви потерпілого, відсутність у справі взагалі потерпілого. Чисельні порушення під час досудового слідства, а також фальсифікація документів, а саме постанова про перекваліфікацію дій підозрюваного, яка з`явилась в судовому засіданні, доступу захисникам до неї не надано. Крім цього, вказав на незаконне затримання підозрюваного. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку своїх захисників та просив у задоволенні клопотання відмовити у зв`язку з відсутністю ризиків.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, письмові заперечення захисників на клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0001472 від 26.07.2023 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

06.08.2023 ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В силу ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Таким чином, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя визнає підозру у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст.190 КК України, обґрунтованою і достатньою для можливості застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому, варто зазначити, що ризик переховування (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України), на який посилається орган досудового розслідування, на думку слідчого судді, не доведений, враховуючи, що наразі в Україні діє воєнний стан та чоловікам віком від 27 до 60 років заборонено покидати територію України, крім того, ОСОБА_6 одружений має двох неповнолітніх дітей 2012 р.н. на 2023 р.н., що свідчить про наявність в нього міцних соціальних зв`язків.

Також не доведено ризик впливу на свідків у даному кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України), оскільки такі свідки залегендовані, що позбавляє можливості підозрюваному здійснювати на останніх тиск.

В той час, як ризики, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати те, що ОСОБА_6 , згідно ч.6 ст.12 КК України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, а тому у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він через тяжкiсть вчиненого ним кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, будучи співробітником правоохоронного органу та знаючи методи роботи органів досудового розслідування.

А тому наявні ризики, передбачені п.п. 2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні закінченого замаху на злочин, перебуваючи на посаді заступника начальника Харківського районного управління поліції № 2 начальник кримінальної поліції ГУНП в Харківській області, що сприяло його вчиненню та стало можливим, у зв`язку із займаною посадою, дії ОСОБА_6 в очах громадськості дискредитують діяльність правоохоронних органів України.

А тому, приймаючи рішення про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, у зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, а саме п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи займану посаду підозрюваним, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Прокурор, просивши визначити заставу в розмірі не менше чотирьох тисяч розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 10 736 000 грн., не надав жодних доказів, що такий розмір застави є помірним для підозрюваного. Так, предметом злочину були кошти в сумі 69800 дол. США, однак, ОСОБА_6 був затриманий під час вчинення злочину під час передачі коштів, тобто такі кошти не були ним отримані для їх подальшого власного використання. Крім того, посилання на те, що в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 виявлено грошові кошти у розмірі 119700 доларів США, слідчий суддя також не бере до уваги, оскільки такі кошти були вилучені та відсутні докази, що вони належали саме ОСОБА_6 . Інших доказів щодо майнового стану підозрюваного, зокрема, про наявність у нього на праві власності майна, довідка про доходи, органом досудового розслідування також не надано.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що має існувати пропорційне співвідношення між засобами, які застосовують та метою, яку прагнуть досягти, бо не буде відповідного балансу, якщо на особу покладено надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Єпорронг та Льон рот проти Швеції»).

Непосильний розмір застави ЄСПЛ визнав порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Прикладом чого стала всім відома справа «Гафа проти Мальти».

Варто згадати також рішення «Ноймайстер проти Австрії», в якому суд визнав порушенням пункту 3 ст. 5 Конвенції, підкресливши, що гарантії, передбачені цією нормою мають на меті забезпечення присутності обвинуваченого в судовому засіданні та розмір застави не повинен проводитися в залежності від суми збитку.

Аналогічної думки ЄСПЛ був розглядаючи справу «Істоміна проти України», зазначивши, що гарантія вищезазначеної норми Конвенції має на меті забезпечення не відшкодування будь-яких збитків, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи тяжкiсть кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , особу підозрюваного, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, яка ІНФОРМАЦІЯ_5 народила дитину, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для виходу за межі максимального розміру застави, передбаченого п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, та про необхідність визначення застави помірної та достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі, вказаною п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

На думку слідчого судді, такий розмір застави достатньою мірою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

В разі внесення застави, необхiдно підозрюваного з-під варти звільнити та покласти на нього ряд обов`язків згідно ч.5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи, що на момент розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу строк затримання підозрюваного без ухвали слідчого судді сплив, тому строк запобіжного заходу слід починати рахувати з 09.08.2023, тобто з моменту ухвалення слідчим суддею такого рішення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання ст. слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 07.10.2023 включно.

Визначити суму застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - до 07.10.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст судового рішення складено 14.08.2023.

Слідчий суддя