ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2314/23
провадження № 1-кп/753/1141/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2023 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду у м. Києві в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003767 від 07.11.2022 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Межирічка Радомишильського району Житомирської області, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 20 травня 2019 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 23.09.2021 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

У Дарницькому районному суді м. Києва на розгляді знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 13.02.2023 головуючим суддею у вказаному провадженні визначено суддю ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 2.3.50 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов`язки), що додається до матеріалів справи.

Станом на 01.06.2023 року суддя ОСОБА_6 перебуває у щорічній відпустці. Крім того, 23.05.2023 року Вищою радою правосуддя суддю ОСОБА_6 звільнено у відставку.

30.05.2023 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями та на підставі розпорядження керівника апарату суду від 30.05.2023 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 передано судді ОСОБА_1 для розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому.

На підставі викладеного суд переходить до розгляду вищевказаного клопотання прокурора.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, останній може продовжувати злочинну діяльність та переховуватись від суду, оскільки являється неодноразово судимою особою.

Захисник заперечував клопотання прокурора, просив суд змінити запобіжний захід ОСОБА_3 на інший не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що ризики вказані прокурором не підтверджені.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження щодо клопотання прокурора та захисника щодо запобіжного заходу, вивчивши письмове клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження в обсязі необхідному для його вирішення, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2023 р. до ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.06.2023 р. включно.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке кримінальний закон відносить до тяжких, за вчинення якого їм загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, а також матеріали, які його характеризують, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, даних про те, що він не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору в матеріалах кримінального провадження відсутні; обвинувачений раніше неодноразово судимий.

Суд враховує, що в судовому засіданні не допитані потерпілий та свідки, не досліджені письмові докази що матеріали цього кримінального провадження досліджені в судовому засіданні, що в свою чергу виключає можливість ризиків передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу на потерпілого та свідків, знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Одночасно, обставини кримінального провадження в сукупності з даними про особу обвинуваченого в разі визнання його винуватим, на переконання суду, підтверджують наявність високого ступеню ризику переховування ОСОБА_3 від суду та можливості вчинити інші кримінальні правопорушення, що не дає достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу.

З огляду на викладені ризики, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну раніше застосованого запобіжного заходу на більш м`який.

Суд враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Обираючи строк тримання під вартою обвинуваченому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише його права, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_3 поєднане із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором доведені ризики, які є достатніми для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 та вважає, що інші запобіжні заходи не здатні гарантувати їх належну процесуальну поведінку та здійснення своїх процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 177, 194, 372, 395, 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» продовжити до 30 липня 2023 р. включно.

Ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1