Пр-ня по справі № 1кп/521/1666/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

31 травня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0000093 від 04.03.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)12.10.2022 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком на 3 роки, у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК.

Розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, проводився без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі ч. 2 ст. 381 КПК.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1.24 лютого 2022 року російською федерацією здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, на території України запроваджено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено Указами Президента України, останній раз на день події 06.02.2023 року № 58/2023 «про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 14.02.2023 року.

ОСОБА_3 будучи громадянином України, який народився та виріс в Україні в невстановлений час вирішив здійснити заходи на підтримку дій і рішень держави агресора рф шляхом поширення публічних закликів до невизначеного кола осіб. Мотивами таких дій стали ідеологічно-політичні вподобання щодо підтримки інформаційних впливів держави-агресора рф на шкоду інформаційній безпеці України.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 04 березня 2023 року о 10 годині 33 хвилини увійшов до приміщення Відділу Поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 23В, діючи умисно, з мотивів вчинення діянь на шкоду інтересам України, підтримки інформаційних впливів держави-агресора (рф), з метою заподіяння шкоди національній безпеці України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликав до підтримки рішень дій держави-агресора, збройних формувань або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України, на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед невизначеного кола осіб, а саме у присутності працівників поліції та цивільних осіб заявив (цитата дослівно): «ОСОБА_5, нас освобождает. Вы сидите, мусора …..(нецензурна лайка). Я отвечаю, это специальная военная операция»; «Шо вы делаете? Придите в себя. Одесса - рускоязычный город»; «ОСОБА_5, помогите, пожалуйста. Российская армия освобождает вас»; «россия … Одесса - русский город» «ОСОБА_5, дай вам бог здоровья, Одесса - русский город, русский город. Дед мой добивал этих…»; «дядя ОСОБА_5, придите сюда, пожалуйста, специальная операция».

Кількаразове використання дієслів, іменників: «освобождает», «придите», «помогите», «специальная операция», «Одесса - русский город» підкреслює семантику збройного захоплення території України, міста Одеси. Така лексична конструкція містить як лексичну, так і граматичну форми заклику, заклик до країни агресора, президента рф з проханням захопити територію України, міста Одеси. Вислови ОСОБА_3 , виражені у формі прямого публічного заклику, в об`єктивному змісті яких йдеться про територіальні зміни, фактично про заперечення здійснення збройної агресії проти України та підтримка рішень і дій держави-агресора рф і збройних формувань рф.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111-1 КК, за кваліфікуючими ознаками: колабораційна діяльність, тобто публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічні заклики громадянина України до підтримки рішень та/або дій держави агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями.

2.Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

2.1.Судом обвинувальний акт розглянутий у спрощеному провадженні, без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники кримінального провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.

2.2.Підозрюваний (обвинувачений) подав заяву щодо визнання своєї вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

2.3.Захисник - адвокат ОСОБА_4 , у заяві щодо визнання своєї вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, підтвердив добровільність подання такої заяви підозрюваним та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за їх відсутності.

2.4.Враховуючи викладені обставини, прокурор на підставі ч. 1 ст. 302 КПК надіслав до суду обвинувальний акт в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

2.5.Обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені судом у формулюванні обвинувачення.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

3.2.Суд не визнає як обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки для такої думки не має підстав. З допиту підозрюваного ОСОБА_3 , який мається серед матеріалів досудового розслідування можливо встановити наступне. ОСОБА_3 вважає, що в Україні відбувається «спеціальна військова операція» з метою визволення українців. Такі дії розпочаті керівництвом рф з метою, щоб в Україні все було гаразд. Вважає, що рф прийшла допомогти українцям. Одесу, вважає руським містом. російську федерацію не вважає державою-агресором. Він повністю підтримує дії країни агресора рф. ОСОБА_5, для ОСОБА_3 найкраща людина. Хоча воювати він не бажає, однак він повністю не підтримує державний політичний устрій України і вважає дії рф правильними по відношенню до України.

3.3.В кінці допиту, слідчий зазначає, що після профілактичної бесіди із поліцією, ОСОБА_3 зрозумів, що помиляється у своїх твердженнях та про сказане жалкує.

3.4.Така позиція не витримує жодної критики. Такі дії обвинуваченого більше нагадують формальні висловлювання, аніж щире розуміння подій в Україні, спричинення російською федерацією непоправного людського горя українцям, сумних і печальних втрат української нації, що в цілому іноді не можливо осягнути розумним поглядом на всі існуючи події.

3.5.Як вже неодноразово зазначалось судом, для щирого каяття необхідні відповідні поклики душі, відповідне свідоме бажання каятись і переконливо доводити свої почуття до іншого. Будь-яке каяття щонайменше повинно бути виражено у розумній оцінці таких наслідків особою, яке в свою чергу повинно бути донесене до суду у такий спосіб, щоб не виникало сумніву, у щирості таких висловлювань1. Людина, яка допустила свідоме порушення закону, за ідейними покликами душі, не може виправитись за один допит зі слідчим. Вона може налякатись відповідальності, або тремтіти від можливих фізичних заходів впливу від поліцейських. Однак покаятись за декілька днів, змінивши докорінно свої ідейні почуття не здатна. Щонайменше жодних проявів такого каяття суду не представлено.

3.6.Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив кримінальних правопорушень.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

4.2.Оскільки, суд розглянув обвинувальний акт у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, докази що характеризують особу обвинуваченого наявні в розпорядженні суду досить мінімальні за своїм змістом.

4.3.Так, обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів КУ ООЦПЗ, як особа яка страждає будь-якими захворюваннями психічного характеру не значиться.

4.4. ОСОБА_3 знаходиться у віці 45 років. Народився та виріс в м. Білгород-Дністровський Одеської області. Має загальну середню освіту. Не працює. Зареєстрований та проживає в м. Одесі. Не одружений.

4.5.Щодо судимості, встановлено, що ОСОБА_3 12.10.2022 року засуджений Малиновським р/с м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки та на нього покладені певні обов`язки які передбачені ст. 76 КК.

4.6.Тобто судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи засуджений за умисний корисливий злочин проти власності, знаходячись під випробувальним строком за таким вироком, вчинив нове кримінальне правопорушення. Не дотримавши вимог зазначених у вироку суду, ОСОБА_3 порушив і вимоги закону, який обмежує особу у праві на отримання більш м`якого покарання, наприклад із застосуванням ст. 75 КК.

4.7.Суд оцінює також особистість обвинуваченого за його минулим життям та обставинами притягнення його до кримінальної відповідальності раніше за часом. Хоча всі судимості погашені, суд враховує такі відомості лише як фактори, що дають повну картину характеристики особи обвинуваченого.

4.8.Так, ОСОБА_3 засуджений 1)21.07.1997 року Білгород-Дністровським м/с Одеської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК (1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 46-1 КК з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2)18.05.1999 року Білгород-Дністровським м/с Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ст. 42 КК (1960р.) остаточно до позбавлення волі на строк 4 роки; 3)23.05.2003 року Білгород-Дністровським м/с Одеської області за ст. 395, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК до позбавлення волі на строк 3 роки; 4)17.08.2006 року Суворовським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК до позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці; 5)10.07.2018 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК до штрафу у сумі 1200 грн.

4.9.Кількість та системність правопорушень, їх зміст (проти власності та незаконного обігу наркотичних засобів), показує поведінку обвинуваченого, як особи, яка не бажає підкорюватись встановленим у суспільстві правилам. Отримуючи осуд від держави за вчинення дій кримінального характеру, ОСОБА_3 не зупиняється, не робить висновків, не здійснює критичного мислення щодо своєї поведінки, а навпаки продовжує нове кримінальне дійство. Тобто після наданої йому довіри, зробив все щоб зруйнувати порядне ставлення до себе і знову продовжує вчиняти правопорушення. Судимості мали місце протягом 9 років. В місцях позбавлення волі загалом провів 8 років 4 місяці. Після цього протягом 11 років не вчиняв правопорушень. Наступні правопорушення мали місце у 2018 році та у 2022 році.

4.10.Зазначена поведінка обвинуваченого показує рівень розвитку особи, загального культурного фону та здатність бути цивілізованою людиною. Є очевидним що саме така категорія осіб любить російську федерацію та порядок який за собою несе така цивілізація у формі рабської догідливості і покірності. Прояв любові до руського миру та руського світогляду у ОСОБА_3 є частиною радянської спадщини, яка глибоко укоренилась у абстрактному мисленні останнього. Йому невідомі європейські цінності і традиції, які пов`язані із правовим порядком та верховенством права. Для нього правопорушення є частиною буття, що і підтверджує система поглядів російської спільноти. Відповідно йому краще жити при умовах, де злочин є головною, свідомою частиною суспільства, а порядок елемент помилкового мислення. Така мізантропія прослідковується у всьому житті обвинуваченого і його відношеннях до людей навколо нього.

4.11.Суд також відмічає зухвалість обвинуваченого під час вчинення правопорушення, яка мала вигляд свідомих дій направлених на колаборацію і які він висловив публічно у відділку поліції. Такі дії показують найвищий цинізм вчинку та значною мірою популізм, що також є частиною пропаганди рф. Зневага, яка виказана публічним органам правопорядку в Україні, не бажання підкорюватись встановленим у державі правилам поведінки, свідоме потурання Української державності, незалежності та власне недоторканності показують значною мірою суспільну небезпеку обвинуваченого, який здатний при першій нагоді продати душу будь-якому злу. Це майже як служіння злу у фантастичній повісті Роберта Шеклі «Злочинна цивілізація» (1960 р.). «Зло - це сила всередині нас, яка надихає людей на дії, що вимагають спритності й витривалості. Служіння злу - це, по суті, служіння собі самому, отже це єдине істинне служіння. Той хто обожнює себе, є ідеальною суспільною істотою, задоволеною своїм місцем в суспільстві….».

4.12.Такі порівняння не є випадковими, оскільки все життя обвинуваченого, на фоні його мислення, яке вже має вираз у об`єктивній стороні правопорушення, показує суцільне зло в середині такої людини, яка захоплюється ним і прагне до його втілення у житті.

4.13.Оцінюючи у сукупності дії обвинуваченого, суд вважає, що для нього необхідно було б обрати більш суворе покарання ніж позбавлення права обіймати певні посади та займатись певною діяльністю на певний строк. Натомість санкція статті не передбачає будь-якого іншого покарання. Відповідно суд приймає рішення про застосування такого покарання, строк якого необхідно визначити більше середньої межі. Призначаючи таке покарання суд враховує, що обвинувачений не має обставин, які пом`якшують покарання та має обставину, що обтяжує покарання.

4.14.Суд також враховуючи останню судимість обвинуваченого 12.10.2022 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком 3 роки, вважає за необхідне застосувати положення ст. 71 КК і правило призначення покарань за сукупністю вироків, приєднавши повністю невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Відповідно покарання у вигляді позбавлення волі та позбавлення права обіймати певні посади та займатись певною діяльністю на певний строк необхідно виконувати самостійно, в силу ч. 3 ст. 72 КК.

4.15.Загальне призначене покарання, буде відповідати як особистості обвинуваченого так і незаконним діям особи, які ним вчинені під час відбуття покарання з іспитовим строком.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК, належить покласти на обвинуваченого.

5.2.Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили, враховуючи вид покарання обрати у вигляді домашнього арешту. Вказаний запобіжний захід на думку суду зможе забезпечити поведінку обвинуваченого, до набрання вироком суду законної сили. Підстав для думки про наявність ризику переховування обвинуваченого у даному провадженні не має, в тому числі оскільки прокурором таке питання не ставилось для розгляду суду.

5.3.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК та призначити йому покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади у державній службі і службі в органах місцевого самоврядування, займатись будь-якими видами політичної діяльності, а також діяльністю пов`язану із правом обрання депутатом Верховної ради України і місцевих рад на строк десять років.

1.2.Відповідно до ст. 71 КК до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2022 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та позбавлення права обіймати посади у державній службі і службі в органах місцевого самоврядування, займатись будь-якими видами політичної діяльності, а також діяльністю пов`язану із правом обрання депутатом Верховної ради України і місцевих рад на строк десять років.

1.3.Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, призначені основні покарання у вигляді позбавлення волі та позбавлення права обіймати певні посади та займатись певною діяльністю на певний строк виконувати самостійно.

1.4.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту законного затримання, після набрання законної сили вироком суду.

1.5.Затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання законної сили вироком суду.

1.6.До набрання законної сили вироком суду застосувати до ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ,у певний період доби, а саме з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

1.7.Роз`яснити обвинуваченому його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

1.8.Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку передбаченого ст. 181 КПК, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:

1) прибувати до прокурора або суду за викликом.

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /м. Одеса/, без дозволу прокурора або суду.

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

1.9.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

1.10.Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

1.11.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень.

1.12.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.13.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.14.Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

1.15.Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

1 Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 12.04.2021 року, Справа № 521/1042/21; Провадження № 1кп/965/21