КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києвів режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.06.2023 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 у межах строку досудового розслідування, а саме до 26.08.2023.

На підставі ст. 206 КПК України, зобов`язано прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001708 від 04.07.2022, за необхідності забезпечити надання медичної допомоги підозрюваній ОСОБА_7 , з огляду на її стан здоров`я.

_____________________________________________________________________________________

Справа № 757/26420/23-к Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4329/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1 .

Цією ж ухвалою визначено підозрюваній ОСОБА_7 розмір застави у межах 745,1 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 2 000 000 гривень, та покладено на неї, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними та іншими особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави в межах строків досудового розслідування, тобто до 26.08.2023.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрювана ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила зменшити розмір застави до 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги підозрювана зазначала, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для неї та її родини.

Апелянт вказувала на те, що вона має постійне місце проживання в місті Києві, хворіє на цукровий діабет ІІ ступеня, є внутрішньо переміщеною особою, має виявлені ознаки тортур зі сторони російських військових, а саме травма голови, антисоціальний спосіб життя не веде, позитивно характеризується за місцем проживання.

07.07.2023 від захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 надійшла апеляційна скарга, в якій він просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання її сина ОСОБА_10 : АДРЕСА_1 , або визначити розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53680 гривень.

В апеляційні скарзі захисник навів доводи, аналогічні доводам апеляційної скарги підозрюваної ОСОБА_7 , та вказував на те, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є надмірним та негативно відображається на здоров`ї підозрюваної, яка хвора на цукровий діабет та потребує постійного медичного догляду та обстеження.

ОСОБА_7 не визнає вину у вчинені інкримінованих їх кримінальних правопорушень.

Клопотання слідчого та додані до нього матеріали не містять обґрунтування та доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 та ч. 3 ст. 311 КК України.

Апелянт звертав увагу на те, що протокол обшуку від 04.07.2022, який проведений за місцем проживання ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , під час якого вилучено таблетки з прекурсором, не підтверджує причетність ОСОБА_7 до інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки його проведено на квартирі, яку остання орендувала та в якій проживала не сама, а з іншими особами. З аналогічних підстав не може бути взятий до уваги висновок експерта щодо вилучених таблеток, а також протокол огляду мобільного телефону від 12.07.2022, який вилучено у ході зазначеного обшуку. Доказів належності вилученого майна саме ОСОБА_7 слідчим не надано.

Протокол огляду місця події від 04.07.2022, в результаті якого у ОСОБА_12 вилучено таблетки, висновок експерта щодо дослідження вилучених у ОСОБА_12 таблеток, результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, проведеної з 21.02.2023 по 22.02.2023, результати огляду вебсайту, результати огляду інформації щодо руху коштів за рахунком ОСОБА_13 , результати проведених НСРД, під час яких виявлено 18 поштових відправлень ТОВ «Нова пошта», а також висновки експертиз щодо вилучених таблеток з цих відправлень, не підтверджують причетність підозрюваної та ніяким чином її не стосуються.

На переконання захисника, показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не можуть бути взяті до уваги, оскільки слідчий суддя у судовому засіданні безпосередньо не сприймав ці показання.

Органом досудового розслідування не доведено наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовано лише тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Докази вчинення підозрюваною дій щодо переховування у доданих до клопотання слідчого матеріалах відсутні.

Апелянт вказував на те, що після проведеного 04.07.2022 обшуку у помешканні ОСОБА_7 до моменту затримання, остання не переховувалася від органів досудового розслідування, а тим більше не намагалася виїхати на непідконтрольну територію чи за кордон. Наявність у ОСОБА_7 паспорта громадянина України для виїзду за кордон не підтверджує існування даного ризику.

ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, у місті Києві проживає її син ОСОБА_10 , останні є внутрішньо переміщеними особами, до тимчасової окупації окремих районів Донецької та Луганської областей проживали у м. Макіївка.

Захисник зазначав, що у відповідь на адвокатський запит Київською міською медичною частиною філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області надано інформацію про те, що за час перебування в установі ОСОБА_7 зверталась за медичною допомогою до персоналу Київської міської медичної частини, у зв`язку із чим консультована лікарями-фахівцями, остання поставлена на облік з діагнозом цукровий діабет 2 типу, середньої важкості, в стані декомпенсації. ОСОБА_7 потребує постійного прийому цукрознижуючих препаратів.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою негативно вплине на здоров`я підозрюваної, оскільки їй потрібно дотримуватись дієти, відповідного режиму дня та вживання ліків з метою підтримання необхідного рівня цукру у крові, чого неможливо досягти в умовах слідчого ізолятору.

Посилання слідчого на можливість підозрюваної знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є лише припущенням, оскільки не вказано, які це саме речі або документи. ОСОБА_7 піддавалася особистому обшуку, у її домоволодінні також неодноразово проведено обшуки та органом досудового розслідування вилучено речі та документи, які вони вважали за необхідно вилучити.

Крім того, обґрунтовуючи обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчим не зазначено про необхідність додаткового вилучення будь-яких речей чи документів.

ОСОБА_7 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася за насильницькі чи корупційні злочини, а тому відсутні докази чи обставини, які свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим не зазначено, які саме дії може вчиняти підозрювана для перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також не надано доказів, що ОСОБА_7 вже вчиняла такі дії.

Органом досудового розслідування не обґрунтовано неможливість попередити наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Апелянт зазначав, що у доданих до клопотання слідчого матеріалах відсутні докази, які підтверджують отримання підозрюваною від злочинної діяльності багатомільйонних доходів, а посилання слідчого на обороти по картковим рахункам третіх осіб, які не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні, ніяким чином не підтверджує зв`язок ОСОБА_7 із зазначеними рахунками.

Таким чином, слідчим суддею безпідставно визначено заставу у розмірі, який перевищує межі, визначені п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Також слідчим суддею не оцінено майновий стан підозрюваної, яка не працює, а її родичі позбавлені змоги забезпечити такий розмір застави, та не обґрунтовано виключність випадку необхідності визначення застави саме у такому розмірі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001708 від 04.07.2022 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно даних протоколу затримання від 01.04.2023, складеного старшим слідчим слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_19 , цього ж дня о 10 год. 21 хв. ОСОБА_7 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

01.04.2023 о 17 год. 10 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у організації незаконного придбання, зберігання з метою збуту прекурсорів, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України; у незаконному придбанні, зберігання з метою збуту прекурсорів, вчиненому повторно, організованою групою, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 311 КК України; у організації незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуті прекурсорів, вчиненому повторно, організованою групою, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України; у незаконному придбанні, зберігання з метою збуту прекурсорів, вчиненому повторно, організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 311 КК України; у організації незаконного придбання, зберігання з метою збуту прекурсорів, вчиненому повторно, організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.04.2023 застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30.05.2023, із визначенням застави у розмірі 2 000 000 гривень, та покладенням на підозрювану ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 29.05.2023 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 у межах строку досудового розслідування, тобто до 01.07.2023, із визначення застави у межах 745,1 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 000 000 гривень, та покладенням на підозрювану ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.06.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001708 до шести місяців, тобто до 01.10.2023.

27.06.2023 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням від 23.06.2023, погодженим прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , в якому просив продовжити підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, із визначення застави у межах 745,1 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 000 000 гривень, та покладенням на підозрювану ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.06.2023 задоволено клопотання слідчого та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 у межах строку досудового розслідування, а саме до 26.08.2023.

На підставі ст. 206 КПК України, зобов`язано прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001708 від 04.07.2022, за необхідності забезпечити надання медичної допомоги підозрюваній ОСОБА_7 , з огляду на її стан здоров`я.

Цією ж ухвалою визначено підозрюваній ОСОБА_7 розмір застави у межах 745,1 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 2 000 000 гривень, та покладено на неї, у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними та іншими особами з приводу обставин вчиненого нею кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави в межах строків досудового розслідування, тобто до 26.08.2023

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням кримінального процесуального законодавства, при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 та ч. 3 ст. 311 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих їй кримінальних правопорушень, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на дані про особу підозрюваної.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження відомості і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та встановлено, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, без вчинення яких завершення досудового розслідування є неможливим.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи також дані про особу підозрюваної, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу.

Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваної, її майновий та сімейний стан, конкретні обставини кримінального правопорушення, дійшов висновку про задоволення вимог клопотання слідчого та можливість визначення підозрюваній застави у межах 745,1 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 2 000 000 гривень.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваної колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційних скаргах доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 311 та ч. 3 ст. 311 КК України.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи про неналежність долучених до клопотання слідчого доказів, зокрема протоколу обшуку від 04.07.2022, висновку експерта щодо вилучених таблеток у ході даного обшуку, протоколу огляду мобільного телефону від 12.07.2022, протоколу огляду місця події від 04.07.2022, висновку експерта щодо дослідження вилучених у ОСОБА_12 таблеток, результатів контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, проведеної з 21.02.2023 по 22.02.2023, результатів огляду вебсайту, результатів огляду інформації щодо руху коштів за рахунком ОСОБА_13 , результатів проведених НСРД, а також висновку експертиз щодо вилучених таблеток з цих відправлень, показань свідків, на даній стадії досудового розслідування є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Посилання захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 в їх сукупності, конкретні обставини інкримінованих їй злочинів та рівень їх суспільної небезпеки, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

При цьому доводи апелянтів про те, що після проведеного 04.07.2022 обшуку у помешканні ОСОБА_7 до моменту затримання остання не переховувалася від органів досудового розслідування та не намагалася виїхати на непідконтрольну територію чи за кордон, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваної, у випадку застосування щодо неї запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, не виключена ймовірність того, що остання у разі, якщо не буде обмежена у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинених злочинів, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Матеріали судового провадження також містять докази про продовження існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які поряд із раніше зазначеними ризиками теж залишається існувати та вірогідність настання яких є досить високою.

Наведені апелянтами відомості про особу підозрюваної, зокрема те, що вона раніше не судима, має постійне місце проживання, є внутрішньо переміщеною особою, не веде антисоціальний спосіб життя, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, не є достатньою підставою для застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_7 має незадовільний стан здоров`я, зокрема хворіє на цукровий діабет ІІ ступеня, потребує постійного медичного догляду та обстеження, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки стороною захисту не надано суду доказів на підтвердження неможливості утримання ОСОБА_7 під вартою у зв`язку із наявними у неї захворюваннями. Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, з урахуванням відомостей про стан здоров`я підозрюваної, слідчим суддею зобов`язано прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001708 від 04.07.2022, забезпечити надання медичної допомоги підозрюваній ОСОБА_7 .

Ураховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку, та дані про особу підозрюваної, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваній винятковий запобіжний захід.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваної колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційних скарг про непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави, є безпідставними, оскільки питання співмірності визначеного підозрюваній розміру застави із обставинами кримінального провадження, обсягу повідомленої підозри, майнового та сімейного стану підозрюваної, наявних ризиків були предметом розгляду слідчим суддею на стадії застосування щодо неї запобіжного заходу.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваної, її вік, сімейний стан, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, тяжкість та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , на переконання колегії суддів, визначена слідчим суддею застава у межах 745,1 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 2 000 000 гривень є такою, що достатньою мірою гарантує виконання покладених на неї процесуальних обов`язків та спонукає до їх виконання належним чином.

Інші доводи апеляційних скарг висновків слідчого судді не скасовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги підозрюваної ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3