Номер провадження:1-кп/521/1439/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000850 від 17.07.2022 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт. Хлібодарського, Біляївського району, Одеської області, з середньою освітою, проживаючої та зареєстрованої, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

обвинувачуваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Одеси, з середньою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстрованої, за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимої,

обвинувачуваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачуваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , яке мотивував тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурор вказує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченої, передбачених ст. 176 КПК України, не забезпечить дієвості цього кримінального провадження та буде недостатнім для запобігання ризикам наведених в клопотанні, що будуть перешкоджати вирішенню таких завдань кримінального провадження як забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з тим щоб обвинувачений, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Забезпечити доставку до суду обвинуваченої не представилося можливим у зв`язку з веденим в Україні військовим станом та фактичними бойовими діями на території держави, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року.

Судом також були вжитізаходи щодо проведення судового засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Одеській слідчий ізолятор», однак, під час судового засідання, вийти на зв`язок з зазначеною установою не надалося за можливе.

Учасники судового провадження не заперечували проти розгляду клопотання прокурора про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, за відсутністю обвинуваченої.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 .

Захисник заперечував проти клопотання прокурора про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання прокурора та долучені документи, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про застосування (продовження) відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та відповідно до ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення віднесене до категорії тяжкого злочину.

Також, встановлено, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною, може спонукати її до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого остання обвинувачується.

Крім того, у справі не допитані свідки та потерпіла, тому суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що не виключена можливість впливу обвинуваченої на цих осіб з метою надання бажаних показів.

Однак, суд вважає що прокурором в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_4 буде переховувався від суду та впливати на потерпілу та свідків, так як обвинувачена сприяє встановленню істини у справі, визнає свою вину, у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Крім того, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, будучи раніше засудженим за вчинення кримінального правопорушення проти власності, ОСОБА_4 знову обвинувачується у скоєні умисного кримінального правопорушення проти власності, з корисливих мотивів, та враховуючи, що вона офіційно не працевлаштована, що свідчить про відсутність законних джерел доходів для існування, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому судом взято до уваги те, що та теперішній час обвинувачена ОСОБА_4 сприяє встановленню істини у справі, визнає свою вину, у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, та тривалий час провела під вартою, має місце проживання, суд приходить до висновку, що на даний момент ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зменшились. Стороною обвинувачення у судовому засіданні не доведено що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Водночас, суд зауважує, що обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою (Ідалов проти Росії, п. 140). Так, з огляду на те, що в даній справі загальний термін тримання ОСОБА_4 під вартою становить більше трьох місяців, доводи сторони обвинувачення про те, що лише подальше тримання обвинуваченої під вартою може убезпечити від настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що виправдовують подальше тримання обвинуваченої під вартою на даний час, не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі зменшується зі спливанням часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини, §38), ризик тиску на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу (Яжинський проти Польщі, §43).

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченій з тримання під вартою на домашній арешт.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 177, 178, 183, 199, 314 - 316 КПК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволені клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , - відмовити.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, та заборонити цілодобово залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 24 січня 2023 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, тобто до 24 січня 2023 року, а саме:

1) прибувати до Малиновського районного суду м. Одеси за викликом;

2) не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу суду;

3) утриматись від спілкування з потерпілою та свідками;

4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Обвинувачену ОСОБА_4 звільнити з під варти.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1