Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новоархангельськ кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000740 від 22.12.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ятрань Новоархангельського району Кіровоградської області, не працюючого, з середньою освітою, утриманців і пільг немає, інваліда дитинства, невійськовозобов`язаного, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрований: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за таких обставин:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 08 грудня 2022 року о 10:32 год., перебував в приміщенні магазину «Аврора», який розташований по вул. Центральна, 42 в смт Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області.

Перебуваючи біля стелажу із товарною продукцією у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме світлодіодного, акумуляторного ліхтарика СТ-8024. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю працівників магазину «Аврора» та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав світлодіодний акумуляторний ліхтарик СТ-8024, вартістю 399, 00 грн., що на праві приватної власності належить ТОВ «Вигідна покупка».

В подальшому ОСОБА_4 , разом із викраденим з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на вищезазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції, ст. 18 КПК України, пояснив, що йому зрозуміло в чому він обвинувачується, свою провину в інкрімінованому йому правопорушені визнав повністю, зазначив, що дійсно вчинив такі дії, як зазначено в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, запевнив, що подібного більше не повториться, він зрозумів протиправність своєї поведінки, викрадене повернув, відшкодував збитки, зазначив, що правопорушення вчинив через скрутне матеріальне становище, просив суворо його не карати, призначити мінімальний строк покарання, не пов`язаний з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованої йому крадіжки майна, при обставинах викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження в тому числі і обвинувачений та його захисник не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доводиться зібраними у справі доказами, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді 5 років позбавлення волі, встановити іспитовий строк тривалістю 2 роки із застосуванням положень ст. 76 КК України

Розгляд даного кримінального провадження провадився відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого йому, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.

Статтею 185 КК України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Кваліфікуючими ознаками крадіжки є - повторність, проникнення у приміщення у житло чи інше сховище та вчинене в умовах воєнного стану.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, дослідивши та проаналізувавши всі докази, дійшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 , дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом».

Таким чином, аналізуючи докази вини обвинуваченого в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні крадіжки майна потерпілого при зазначених в обвинувальному акті обставинах, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Органами досудового розслідування було вірно кваліфіковано дії обвинуваченого і суд погоджується з такою кваліфікацією, оскільки об`єктом даного правопорушення є чуже право власності, об`єктивна сторона правопорушення полягає у таємному вчиненні цього майна, при цьому правопорушення вчинено з прямим умислом з корисливою метою суб`єктом злочину. Кваліфікуюча ознака знайшла своє підтвердження.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , пов`язані із крадіжкою майна суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене з проникненням в житло.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

Відповідно до абз. 17 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого. Так, з досудової доповіді, наданої суду Новоархангельським РС з питань пробації, вбачається, що за результатами оцінки особи ОСОБА_4 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення невисокий, при цьому він не становить небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а також існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства із застосуванням заходів контролю та пробаційних програм.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачений визнав свою вину та щиро жалкує про вчинення ним кримінального правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку, в процесі досудового та судового розгляду справи давав правдиві показання, які посприяли органам правосуддя встановити істину по справі, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, що згідно приписів ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є корисливим та вчиненим з прямим умислом.

При цьому, враховуючи роз`яснення які містяться у ППВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд оцінюючи ступінь

тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, добровільне повернення майна, часткове відшкодування шкоди, відсутність претензій з боку потерпілого, досудову доповідь, позицію прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення і буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і профілактики вчинення ним нових злочинів. При цьому, суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому більш мякого покарання, з застосуванням ст. 69 КК України. Разом з цим, згідно положень ст. 69-1 КК України при наявності обставин, передбачений пп.1,2 ч.1 ст. 66 КК України, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні на залучення експерта відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань прокурора щодо його обрання до суду не надходило, разом з тим, підстав для обрання запобіжного заходу з урахуванням призначеного покарання на даному етапі судом не вбачається.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає за можливе обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання з випробуванням. Встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням органів пробації звернутися до органів державної служби зайнятості.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_1 ) в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 220 ( двісті двадцять) гривень.

Речові докази в даному кримінальному провадженні: світлодіодний акумуляторний ліхтарик СТ-8024, який знаходяться на зберіганні у представника потерпілого - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити учасникам судового провадження.

Роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику, який не був присутній в судовому засідання, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя: