ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2656/23 Справа № 211/1887/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесені в ЄРДР за №0000068 від 14.03.2021 року, за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_8 та першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 24 травня 2023 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, який на утримані малолітніх, неповнолітніх та інших осіб не має, офіційно не працевлаштований, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі;

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням із іспитовим строком на один рік, зобов`язавши періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання; вирішено питання щодо речових доказів, -

в с т а н о в и л а :

вироком суду ОСОБА_10 визнано винним у тому, що він 24.02.2021 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_10 маючи прямий умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 .

Надалі, ОСОБА_10 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, переслідуючи корисливий мотив та корисливу мету на звернення викраденого майна на свою користь, скориставшись відсутністю потерпілого, свідків та очевидців, таким чином усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, минув перешкоду у вигляді паркану, тим самим проник на територію вказаного домоволодіння, де підійшовши до приміщення гаражу шляхом підбору ключа відчинив металеві вхідні двері та проник в середину, звідки протиправно, безоплатно і поза волею власника, викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: акумулятор автомобільний синього кольору марки «WESTA» 65Ам. вартістю 1537,50грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 2177 від 25.03.2021. Обернувши вищевказане викрадене майно на свою користь, покинув місце скоєння злочину.

Своїми злочинними діями гр. ОСОБА_10 завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду, сума якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2177 від 25.03.2021року становить 1537,50грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_10 винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі. Зауважує, що при ухваленні вироку суд неповно розглянув обставини, які мають значення для всебічного та об`єктивного розгляду справи, висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а призначене покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Зазначає, що обвинуваченим ОСОБА_10 , крім акумулятора, також було викрадено й інші речі. Факт повернення викраденого акумулятора, який зазначено в обвинувальному акті, не відповідає дійсності. Наголошує про надсилання на адресу місцевого суду заяви про відмову у затвердженні угоди про примирення, оскільки не хотів примирятися з обвинуваченим ОСОБА_10 .

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального закону, а саме ч.3 ст.56 КПК України, судовий розгляд було здійснено без участі потерпілого ОСОБА_8 та його належного повідомлення про судові засідання.

На апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 від захисника адвоката ОСОБА_11 , діючої в інтересах ОСОБА_10 , надійшли заперечення, в якій остання просить апеляційну скаргу потерпілого залишити без задоволення, вирок місцевого суду без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги свого довірителя, просив вирок суду скасувати, справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, підтримала доводи апеляційної скарги прокурора та просила її задовольнити, вирок місцевого суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, перевіривши наявні матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судовий розгляд кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, повинен проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Судом повинно бути чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.

Розглядаючи справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному проваджені. Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Між тим, як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд зазначив, що за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому, судом анонсовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає.

Однак, в матеріалах кримінального провадження наявні заяви потерпілого ОСОБА_8 (а.с. 23, 34), з яких вбачається, що потерпілий не згоден з обставинами, викладеними у обвинувальному акті, оскільки наголошує на крадіжці не лише акумулятора, а й електричної дрелі та пили, металевих труб та реєстраційних документів на будинок.

Суд першої інстанції, з`ясувавши думку обвинуваченого щодо визнання ним своєї вини, прийняв рішення про можливість розгляду справи відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, при цьому належним чином не з`ясувавши думку потерпілого ОСОБА_8 щодо даного рішення та жодного разу не повідомив останнього про дату, час та місце слухання справи.

З врахуванням позиції обвинуваченого, незрозумілість позиції потерпілого щодо порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК, рішення суду першої інстанції про недоцільність дослідження доказів, уявляється явно сумнівним, а розгляд справи в такому порядку таким, який відповідно до ст. 412 КПК України, є істотним порушенням процесуального закону, який перешкоджав суду прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

Отже, на переконання колегії суддів такий вирок не може вважатися законним і обґрунтованим та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Виходячи із передбачених ст. 7, ч. 6 ст. 9 КПК України загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення обвинуваченому реалізації його права на захист, права сторін провадження на справедливий судовий розгляд та на оскарження процесуальних рішень, дотримання принципу змагальності та свободи подання суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ухвалений вирок щодо ОСОБА_10 підлягає безумовному скасуванню, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального законів, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, у зв`язку із скасуванням вироку суду першої інстанції і призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів, не вирішує наперед питання, про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосуванням судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції слід усунути зазначені в ухвалі порушення вимог КПК України, які стали підставою для скасування вироку суду, всебічно, повно та неупереджено дослідити доводи сторін захисту і обвинувачення, викладені в апеляційних скаргах, дати їм належну оцінку та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам процесуального закону.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 24 травня 2023 року щодо ОСОБА_10 , скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді