Справа № 489/4330/23
Провадження № 1-кс/489/1065/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

03 серпня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову слідчого про відмову у потерпілим у кримінальному провадженні №0000666 від 01.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

встановив:

З матеріалів скарги слідує, що ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом невиконання ТОВ «АЗС «СТАТУС» рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2022 у справі № 915/224/22 щодо повернення нафтопродуктів військовій частині НОМЕР_1 , про що внесено відомості до ЄРДР за №0000666 від 01.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. 11.07.2023 військова частина НОМЕР_1 подала слідчому заяву про визнання потерпілим в даному кримінальному провадженні, оскільки військовій частині НОМЕР_1 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2492377,38 грн, що є істотною шкодою. Однак постановою слідчого від 17.07.2023 відмовлено у визнанні скаржника потерпілим в даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим скаржник просив скасувати постанову слідчого від 17.07.2023 та визнати військову частину НОМЕР_1 потерпілою в даному кримінальному провадженні.

Скаржник в судове засідання не з`явився, надавши заяву про проведення судового розгляду в його відсутність та підтримання скарги. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги без участі скаржника.

Слідчий до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, про розгляд скарги повідомлявся вчасно та належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Розгляд скарги проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши скаргу з доданими матеріалами та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у п. 67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі "Шевченко проти України", розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

З матеріалів вказаного кримінального провадження слідує, що ВП № 2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000666 від 01.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за фактом невиконання ТОВ «АЗС «СТАТУС» рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.12.2022 у справі № 915/224/22, яким зобов`язано ТОВ «АЗС «Статус» повернути військовій частині А3130 «Військово-морська база «Схід» нафтопродукти АБ А8-ДЗ у кількості 10826 кг та ДП З-0,2-25 у кількості 38023 кг.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що підставою для прийняття ним рішення про відмову у визнання військової частини НОМЕР_1 потерпілим у даному провадження є те, що, на його думку, склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 382 КК України, відноситься до кримінальних правопорушень проти правосуддя та належить до формальних.

Однак системний аналіз положення ст. 382 КК України свідчить про те, що за частиною 3 вказаної статті склад злочину може бути як формальним, - коли зазначені у ч. 1 або 2 цієї статті діяння вчиняються: службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, так із матеріальним, - коли ці діяння заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. В останньому випадку обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є причинний зв язок між діянням та передбаченими у ч. 3 ст. 382 КК наслідками, з моменту настання яких злочин і визнається закінченим.

Натомість з матеріалів кримінального провадження вбачається, що невиконання ТОВ «АЗС «СТАТУС» рішення Господарського суду Миколаївської області від 17.11.2022 у справі № 915/244/22 полягає саме у неповерненні військовій частині НОМЕР_1 нафтопродуктів АБ А-80ДЗ у кількості 10826 кг та ДП З-0,2-25 у кількості 38023 кг, вартість яких, відповідно до зазначених скаржником розрахунків та відомостей, становить 2492377,38 грн.

У зв`язку з цим, рішення слідчого про відмову у визнанні військової частини НОМЕР_1 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні є необґрунтованим та таким, що суперечить положенням статей 55 КПК України.

З огляду на те, що права потерпілого визначають обсяг та межі його дозволеної і гарантованої поведінки у кримінальному провадженні і, відповідно, широкий обсяг прав, якими наділяється потерпілий, покликані забезпечити його активну участь у кримінальному провадженні, що, у свою чергу, необхідне для повного виконання визначених у статті 2 КПК України завдань кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що визнання військової частини НОМЕР_1 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні гарантує повне та всебічне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні..

Вказане у свою чергу, свідчить про необхідність скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 17.07.2023.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

При цьому вимоги скарги про визнання слідчим суддею військової частини НОМЕР_1 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні задоволенню не підлягають, оскільки положеннями КПК України вирішення вказаного питання до повноважень слідчого судді не віднесене. Крім того, системний аналіз положень ст. 55 КПК України свідчить про те, що у випадку заподіяння особі майнової шкоди, вона подає уповноваженій особі, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, відповідну заяву про залучення її як потерпілого та саме з цього моменту вона набуває статусу потерпілого у кримінальному провадженні. І лише у випадку, коли слідчий, дізнавач чи прокурор винесе вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, така постанова може бути оскаржена до слідчого судді.

В даному випадку, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку, що оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню, тому з часу подання військовою частиною НОМЕР_1 заяви про визнання потерпілим вона набуває статусу потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, встановлені слідчим суддею обставини вказують на необхідність часткового задоволення скарги.

Керуючись статтями 303-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 17.07.2023 про відмову у визнанні військової частини НОМЕР_1 потерпілим у кримінальному провадженні №0000666 від 01.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України скасувати.

В частині задоволення інших вимог скарги - відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1