В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши, в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0002148, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, із загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.02.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень. 27.10.2022 штраф сплачено,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин. Включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 (далі по тексту Перелік), тобто і «амфетаміну», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст.23 Закону).

Однак, ОСОБА_2 у невстановлений під час досудового розслідування час, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону населення, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, на території власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виявив рослини конопель. Переконавшись, що виявлені рослини є нарковмісними, вирішив їх зірвати для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 восени 2022 року, більш точніше час та обставини встановити не вдалося, придбав зірвав рослини конопель, які приніс до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Принісши придбані рослини конопель, ОСОБА_2 з метою виготовлення особливо небезпечного засобу канабісу на горищі господарчого приміщення висушив, подрібнив придбані ним рослини конопель, тим самим виготовивши особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який почав незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту до 10.09.2022.

В подальшому, 10.09.2022 при проведенні санкціонованого обшуку в період часу з 07:51 год по 09:35 год працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщення господарчої будівлі, на горищі та веранді житлового будинку, виявлено та вилучено речовини рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою 362,15 г, які ОСОБА_2 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно виготовив, придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд дії ОСОБА_2 кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене покарання у виді: штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, неодружений, має місце реєстрації та місце проживання, у лікаря-психіатра медичну допомогу не отримує, з 03.12.2009 звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога, діагноз: синдром залежності від канабіоїдів, на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення у період невідбутого покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за вчинення кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Так, судом встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2022 ОСОБА_2 засуджений за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000.00 грн.

Нове кримінальне правопорушення ОСОБА_2 вчинив 05.09.2022, тобто у період невідбутого покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до висновку, що міститься у постанові ОП ККС ВС від 06.12.2021 у справі № 243/7758/20, для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК правил призначення

покарання за сукупністю вироків законодавець визначає сукупність двох

обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності: 1) момент вчинення кримінального правопорушення засудженим «після

постановлення вироку, але до повного відбуття покарання» за попереднім вироком; наявності невідбутої частини покарання (основного та/або додаткового)

за попереднім вироком на момент, визначений у ч. 1 ст. 71 КК, момент призначення судом покарання за новим вироком (з огляду на те, що правило про приєднання невідбутої частини покарання адресоване саме суду, який постановлятиме новий вирок).

Відсутність хоча б однієї з указаних умов виключає можливість застосування

положень ч. 1 ст. 71 КК під час вирішення питання про призначення покарання за новим вироком.

Якщо на момент вчинення особою нового кримінального правопорушення

невідбутою частиною покарання за попереднім вироком було основне покарання у виді штрафу (ст. 53 КК), яке на час ухвалення нового вироку вже відбуте, порядок та правила призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, визначені положеннями ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК, не застосовуються.

Отже, враховуючи те, що на момент постановлення вироку у даній справі обвинуваченим ОСОБА_2 покарання, призначене вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2022 у виді штрафу в розмірі 17 000.00 грн відбуте, (сплачено штраф 27.10.2022), то призначення покарання за сукупністю вироків у порядку ч. 1 ст. 71 КК України застосуванню не підлягає.

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючої його покарання обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 , можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), а також призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

На думку суду застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде явно несправедливим через суворість, враховуючи його відношення до вчиненого, обставину, яка пом`якшує покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 301, 302, 368-374, 381-382, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 3398,04 грн (три тисячі триста дев`яносто вісім гривень 04 коп.)

Речові докази по справі:

сухе суцвіття рослин ззовні схожі на рослини коноплі з характерним запахом; суху рослину, ззовні схожу на рослину коноплі з характерним запахом; суху речовину рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожу на рослину коноплі з характерним запахом; частину поліпропіленової пляшки, яка обрізана внизу та на внутрішній поверхні якої міститься нашарування темно-коричневого кольору; 11 (одинадцять) рослин ззовні схожих на рослини роду коноплі, з яких відібрано 11 (одинадцять) верхівок для експертного дослідження та які згідно висновку експерта №СЕ-19/111-22/38010-НЗПРАП від 28.09.2022, речовини рослинного походження в пакетах №PSP1183057, №WAR1830380, №INZ3028880, вологі речовини рослинного походження зеленого кольору та речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину складає 362,15 г; нашарування речовини чорно-коричневого кольору на наданому на дослідження предметі, в пакеті №PSP2153837, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено; нашарування речовини чорно-коричневого кольору, на наданому на дослідження предметі, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину, становить 2,836 г; фрагменти рослини зеленого кольору, у вигляді фрагментів стебел з гілками, листками та верхівками, що відносяться до рослин роду коноплі, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей, кількість фрагментів рослин становить 11 (одинадцять) штук, що поміщена до пакунку чорного кольору та скріплено біркою та, згідно квитанції № 1279, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області після набрання вироком законної сили - знищити.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному проваджені не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя Тетяна КЛЕПА