Справа № 367/2287/23
Провадження по справі № 1-кп/367/657/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

представника

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 від 27.03.2023р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ракова Томашпільського району Вінницької обл., українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Томаківка Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК Україн,-

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на ЗО діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. Крім того, Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ. Крім того, Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ. Разом з тим, Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119- ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, указом від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Так, 20.02.2023 року, близько 13 години ( більш точного часу не встановлено) у ОСОБА_4 , який перебував по АДРЕСА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, що знаходилось в приміщенні гуманітарного штабу Ірпінської міської територіальної громади, яке знаходиться за адресою: Київська область Бучанський район м. Ірпінь, вул. Виговського, 2-д/4.

Реалізовуючи вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно та разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу проникли в приміщення гуманітарного штабу Ірпінської міської територіальної громади, яке знаходиться за вищевказаною адресою, та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю сторніх осіб, таємно викрали належні виконавчому комітету Ірпінської міської ради 10 покривал марки «UMIPLED» 150x200см. вартістю 733,30 грн./шт., на суму 7333 грн.; тридцять простирадл білого кольору, з бавовни, 210x145, вартістю 181,66 грн./шт., на суму 5449,80 грн.; дві подушки марки ІКЕА, розміром 50x60см., вартістю 294,99 грн./шт., на суму 589,98 грн.; два простирадла блакитного кольору у квітковий прінт, розмірами 180x240см., фланель, вартістю 199,98 грн/шт., на суму 399,96 грн.; одну наволочку з розмірами 55x40 см. пастельного відтінку в квітковий прінт, фланель, вартістю 75 грн.; два простирадла пастельного відтінку в квітковий прінт, фланель, розмірами 180x220см., вартістю 199,98 грн./шт., на суму 399,96 грн.; загальною вартістю 14 247,70 грн., та які частково завантажили до автомобіля «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_5 та який заздалегідь був припаркований неподалік від входу до приміщення гуманітарного штабу, про те, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не довели свої злочинні дії до кінця, оскільки були викриті перехожими громадянами.Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, з причин, які не залежали від їх волі.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

03.04.2023 року між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Також між обвинуваченим та прокурором досягнуто угоди на підстав ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Також 03.04.2023 року між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Також між обвинуваченим та прокурором досягнуто угоди на підстав ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив їх затвердити.

Захисниця ОСОБА_6 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, пояснила, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у присутності захисника, добровільно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 03.04.2023 і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 України, викладеного в обвинувальному акті, а також засвідчив, що він цілком розуміє що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у присутності захисника, добровільно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 03.04.2023 і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, викладеного в обвинувальному акті, а також засвідчив, що він цілком розуміє що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представником потерпілого ОСОБА_8 надана письмова згода прокурору на укладення угод. У судовому засіданні потерпіла просили затвердити угоди, зазначила, що викрадене майно їм повернули.

Суд, дослідивши угоди про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угод про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч. 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. . 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Потерпіла у кримінальному провадженні надали письмову згоду прокурору на укладення угод з обвинуваченими та підтвердили свою згоду в судовому засіданні.

Судом установлено, що відповідно до обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся у вчиненому, погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочин у виді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Судом установлено, що відповідно до обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаявся у вчиненому, погодився із прокурором на призначення йому остаточного покарання за цей злочин у виді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Перевіривши угоди про визнання винуватості на їх відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, інтересам суспільства, врахувавши надані потерпілими письмові згоди прокурору на укладення угод, суд дійшов висновку, що вони в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки вони містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджені покарання та згоди обвинувачених на їх призначення, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата їх укладення та підписи сторін.

Суд переконався, що укладення угод є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченим роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України.

Отже, суд вважає, що наявні умови для затвердження укладених угод про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, є рецидив злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, суд враховує, що обвинуваченому угодою про визнання винуватості визначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, кримінальне правопорушення, за яким його притягують до відповідальності, класифікується як тяжкий злочин, щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд враховує, що обвинуваченому угодою про визнання винуватості визначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, кримінальне правопорушення, за яким його притягують до відповідальності, класифікується як тяжкий злочин, щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки. На переконання суду на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судові витрати в даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільні позови у вказаному кримінальному провадженні не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 70, 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 179, 194, 369-371, 373-376, 468-470, 472-476 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 03.04.2023 між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області у кримінальному провадженні № 0000489 від 27.03.2023 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Затвердити угоду від 03.04.2023 між обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області у кримінальному провадженні № 0000489 від 27.03.2023 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим, захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного

дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1