У Х В А Л А

Іменем України

01 серпня 2023 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 від 20.04.2022

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 від 20.04.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 285-5, ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 110-2, ч. 2 ст. 436-2, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 110-2, ч. 4 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111-2, ч. 1 ст. 113, ч. 3 ст. 209 КК України.

Так, низка громадян російської федерації, які є кінцевими бенефіціарними власниками (фактичними опосередкованим власниками) підприємств, що зареєстровані на території України, здійснюють фінансування в особливо великих розмірах дій, направлених на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, що призвело до тяжких наслідків. Також, вказані особи причетні до сприяння веденню керівництвом рф агресивної війни проти України.

В ході досудового розслідування встановлено причетність до вищевказаної протиправної діяльності кінцевих бенефіціарних власників транснацінольної групи компаній «Альфа-груп», наступних підсанкційних громадян рф: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У матеріалах кримінального провадження наявні наступні дані щодо копоративної структури підприємств, які утворюють транснаціональну компанію «Альфа-груп».

Зокрема, до транснаціональної компанії «Альфа-груп» входить Люксембурзька компанія CTF Holdings SA, яка володіє 47,86 % Нідерландської компанії - X5 Retail Group N.V. Останній, в свою чергу, належить 99,99 % ООО «Корпоративный Центр Икс 5», якій належить 99,51 % ООО «Агроаспект» відокремленим підрозділом якого є ОП ООО «Агроаспект» магазин «Пятерочка». Вказані вище компанії, співпрацюють, в т.ч. на теперішній час, з АО «Военторг», засновником якого є міністерство оборони рф, та здійснюють матеріальне та речове забезпечення військовослужбовців рф.

Крім того встановлено, що російське ПАО «Вымпел-коммуникации», яке опосередковано через низку афілійованих іноземних компаній належить підсанкційним ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , здійснює надання послуг мобільного зв`язку представникам державного, в т.ч. військового, сектору рф, а також на території АР Крим.

Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 є кінцевими бенефіціарними власниками «АО «Альфастрахование», яке вситупає виконавцем державного контракту рф № 623000005 від 07.02.2023, за яким надає послуги із страхування російській військовій частині «Федеральное казенное учреждение «Войсковая часть 26116» на загальну суму 7,2 млн російських рублів (строк виконання - 11.12.2023). Також, російська компанія «АО «Альфастрахование» є виконавцем державного контракту № 921000392 від 27.12.2021 та № 521000227 від 19.09.2021, за якими надає послуги із страхування російській військовій частині «Федеральное казенное учреждение «Московский центр материально-технического обеспечения федеральной службы войск национальной гвардии российской федерации» на загальну суму 61,5 млн російських рублів та 45,5 млн російських рублів відповідно (строк виконання 26.01.2024 та 13.04.2023 відповідно).

Також встановлено, що російське АТ «Альфа-Банк» є єдиним засновником АТ «Калуганефтепродукт». Відповідно до інформації онлайн-сервісу перевірки контрагентів та податкової звітності рф, який збирає дані з різних державних реєстрів рф, зокрема з реєстру організації державних закупівель на підставі Федерального закону «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» от 05.04.2013 N 44-ФЗ, у 2016-2020 роках АТ «Калуганефтепродукт» перемогло щонайменше у дев`яти оборонних закупівлях на загальну суму 56,2 млн російських рублів.

Враховуючи викладене, підтверджується систематичність співпраці компаній, підконтрольних ОСОБА_12 та його бізнес-партнерам, із російськими органами влади, яка розпочалася з 2016 року й триває по теперішній час.

Таким чином, вищевказані особи та підконтрольні їм суб`єкти господарювання здійснюють діяльність із матеріального та фінансового забезпечення збройних сил рф та інших військових підрозділів, що беруть участь у збройній агресії рф проти України.

Разом з цим встановлено, що іноземні холдингові компанії вказаних осіб, крім господарської діяльності на території держави-агресора, спрямованої на сприяння збройній агресії рф проти України, також здійснюють господарську діяльність на території України, у тому числі через діяльність української банківської установи АТ «Сенс банк» (колишня назва - АТ «Альфа-Банк»).

Окремі посадові особи вказаної банківської установи є обізнаними в протиправній діяльності ОСОБА_6 та його бізнес-партнерів. Відтак за місцем роботи та/або мешкання посадових/службових осіб АТ «Сенс банк» (колишня назва - АТ «Альфа-Банк»), родичів фігурантів кримінального провадження, можуть зберігатись речі і документи (в т.ч. в електронному вигляді, на персональних комп`ютерах, планшетах, мобільних телефонах чи носіях електронної інформації), що містять відомості про протиправну діяльність ОСОБА_6 та його бізнес-партнерів.

Процесуальними заходами встановлено, що при здійсненні злочинної діяльності, Голова правління АТ «Сенс Банк» (колишня назва - АТ «Альфа-Банк»)

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 використовує квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де вона фактично проживає, а відтак є підстави вважати, що у даному приміщенні зберігаються фінансово-господарська документація, печатки, штампи, інша документація, комп`ютерна техніка, ноутбуки, носії інформації (флеш-карти, жорсткі диски, планшети та інші), засоби зв`язку, мобільні телефони, записні книжки або чорнові (робочі) записи, грошові кошти, які використовувались та використовуються під час здійснення протиправної діяльності вказаних вище та пов`язаних із ними осіб та отримані внаслідок здійснення такої незаконної діяльності, а також інші предмети та документи, які матимуть доказове значення для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.06.2023 №. 335773809, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_14 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_15 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2023 (справа № 761/21867/23) надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення документів, предметів та речей, а також знарядь кримінального правопорушення або майна, здобутого в результаті його вчинення, згідно переліку, що вказаний в зазначеній ухвалі суду.

21.07.2023 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон iPhone модель «iPhone XS» номер моделі MT962LL, серійний номер НОМЕР_2 imel1 НОМЕР_3 , imel2 НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone, модель «iPhone 13». Номер моделі MLPK3RM, серійний номер НОМЕР_5 , imel1 НОМЕР_6 , imel2 НОМЕР_7 .

21.07.2023 вказані вище предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000480 від 20.04.2022, оскільки вони були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, а також містять на собі сліди вчинення протипранвої діяльності та відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що на вилучених мобільних телефонах може зберігатися інформація відносно вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, використання, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене з метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт.

Прокурор в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В той же час прокурором в клопотанні не доведено, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та на нього спрямовано кримінальне правопорушення, таким чином майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

А відтак прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому наявність правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене 21.07.2023 під час проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон iPhone модель «iPhone XS» номер моделі MT962LL, серійний номер НОМЕР_2 imel1 НОМЕР_3 , imel2 НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone, модель «iPhone 13». Номер моделі MLPK3RM, серійний номер НОМЕР_5 , imel1 НОМЕР_6 , imel2 НОМЕР_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1