Провадження №1-кп/523/1388/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

30.06.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000094 від 18.04.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27,ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за встановлених органами дізнання наступних обставин.

В невстановленому місці та часі, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на виготовлення завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійського посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «А1», «А», «В1», «В», «СІ», «С»,, «DI», «D», «ВЕ» та «СЕ».

З цією метою, ОСОБА_3 всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», за допомогою мережі Інтернет, у невстановлені дізнанням час, замовив у ОСОБА_1 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження) виготовлення завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, посвідчення водія з правом керувати транспортними засобами категорій «А1», «А», «В1», «В», «СІ», «С», «DI», «D», «ВЕ» та «СЕ» надавши їй власні анкетні дані, окрема П.І.П , дату та місце народження, зразок власного підпису, а також власну фотокартку.

В подальшому, у 2022 році, більш точний час дізнанням не встановлений, ОСОБА_3 у поштовому відділенні «Нової пошти», отримав від ОСОБА_1 підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 24.05.2019 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом керувати транспортними засобами категорій «А1», «А», «В1», «В», «СІ», «С», «DI», «D», «ВЕ» та «СЕ», яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, яке перебуває в офіційному обігу на території України, та відповідно при отриманні цього підробленого документа, перерахував 8000грн. вищевказаній невстановленій особі.

Крім того, органами дізнання встановлено, що 17.04.2023р., приблизно о 12год. 26хв., ОСОБА_3 керуючи автомобіль марки «GEELY», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Дорожній,3 в м. Одесі був зупинений співробітниками патрульної за порушення ПДР України. В подальшому, ОСОБА_3 на законну вимогу працівників поліції, діючи умисно, з метою створити перед працівникам поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з цим права на керування транспортними засобами категорії, і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху, при цьому надав для перевірки останнім завідомо підроблене для нього посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 24.05.2019р., із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення, що перебуває в офіційному обігу, тобто використав його.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000094, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27,ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

За вимогами частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно заяви ОСОБА_3 від 23.06.2023р., останній в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27,ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а також згідний із встановленими дізнанням обставинами та розглядом обвинувального акту за його відсутності.

ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених у результаті дізнання обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені дізнанням обставини.

ОСОБА_3 згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті дізнання обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_6 .

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєному кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи та ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа, доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальні правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії кримінальних проступків, не працюючий, одружений, маючого постійне місце реєстрації та проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_3 , який є особою раніше не судимою, вперше скоїв кримінальні правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальні правопорушення, які відноситься до категорії кримінальних проступків, не працюючий, одружений, маючого постійне місце реєстрації та проживання, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - повне визнання вини, щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання останньому, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе без його ізоляції від суспільства із призначенням покарання у виді обмеження волі та звільненням від відбування покарання з випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді обмеження волі з випробуванням, передбаченого санкціями ч.1 та ч.4 ст.358 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 373-374, 382 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27,ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання за:

-ч.5 ст.27,ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік,

-ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначати остаточне покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироку законної сили обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 1912грн. за проведення експертного дослідження - стягнути із ОСОБА_3 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: посвідчення водія - знищити.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1