Справа №293/1023/23
Провадження №1-кп/293/218/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , доручення № 006-60001765 від 06.07.2023

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000478 від 25.12.2018 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, непрацюючого, неодруженого, пеповнолітніх дітей на утриманні не має, військовозов"язаного, раніше судимого:

- вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.06.2023 за ч.1 ст. 125, ст. 128, ч.1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 240 год. громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бежів Черняхівського ( нині Житомирського) району Житомирської області, громадянина України, зреєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, військовозобов"язаного, раніше судимого, останній раз:

- вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.01.2023 ч.2 ст. 185, ст. 360 КК України та з урахуванням ч.1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

ОСОБА_4 17.12.2018 року близько 22 год. 00 хв. разом з ОСОБА_5 знаходилися неподалік будинку АДРЕСА_5 , де у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з будинку за вказаною адресою, що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 разом з ним викрасти майно, що належить ОСОБА_7 . На дану пропозицію ОСОБА_5 погодився і таким чином вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , будучи впевненими, що їх дії ніким не помічені, в цей же день, близько 22 год. 30 хв. підійшли до будинку, що за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 ,попередньо знявши москітну сітку на металопластиковому вікні, за допомогою молотка, що мав при собі, застосовуючи фізичну силу, пошкодив скло металопластикового вікна. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 через пошкоджене вікно проникли до будинку за вказаною адресою, звідки таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме:

-акумуляторну пилу «STHIL» MSA 120С, вартістю 7500 грн. 00 коп.,

- бензинову мотокосу «STHIL» FS55, вартістю 5000 грн. 00 коп.,

- електричний тример «STHIL» FSE60, вартістю 2457 грн. 50 коп.,

- всмоктуючий подрібнювач «STHIL» SHE81, вартістю 3057 грн. 50 коп.,

-електроподовжувач на бабині довжиною 50 м, вартістю 570 грн.00 коп.,

всього на загальну суму 18 585 грн. 00 коп., після чого утримуючи викрадене майно при собі, залишили місце скоєння злочину та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом проникнення у житло, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , заподіявши матеріальної шкоди на загальну суму 18 585 грн. 00 коп.

Крім того, 19.12.2018 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що в будинку за адресою: АДРЕСА_5 ніхто не проживає, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з будинку за вказаною адресою, що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, ОСОБА_4 цього ж дня зустрівся зі своїми знайомими, ОСОБА 1 та ОСОБА 2 та запропонував останнім разом з ним викрасти майно, що належить ОСОБА_7 . На дану пропозицію ОСОБА 1 та ОСОБА 2 погодилися і таким чином вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 разом з ОСОБА 1 та ОСОБА 2 будучи впевненими, що їх дії ніким не помічені, в цей же день, близько 22 год. 30 хв. підійшли до будинку, що за адресою: АДРЕСА_5 . Після чого ОСОБА 1 залишився поруч з вказаним будинком спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_4 разом з ОСОБА 2 підійшовши до будинку, через незачинене вікно, проникли в середину, звідки таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме:

- акустичну гітару «Cort» AD870/12NAT, вартістю 3325 грн. 00 коп. в комплекті з чохлом

- DVD програвач до домашнього кінотеатру «S-master», вартістю 277 грн. 00 коп.,

- ноутбук «Dell» Inspiron 5110, вартістю 5700 грн. 00 коп.,

- пральна машинка «Ariston», вартістю 11 499 грн. 90 коп.,

всього на загальну суму 20801 грн. 90 коп., після чого утримуючи викрадене майно при собі, залишили місце скоєння злочину та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом проникнення у житло, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , заподіявши матеріальної шкоди на загальну суму 20 801 грн. 90 коп.

За наведених обставин ОСОБА_4 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у житло, тобто вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 17.12.2018 року близько 22 год. 00 хв. разом з ОСОБА_4 знаходились неподалік будинку АДРЕСА_5 , де у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з будинку за вказаною адресою, що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 разом з ним викрасти майно, що належить ОСОБА_7 . На дану пропозицію ОСОБА_5 погодився і таким чином вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_4 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , будучи впевненими, що їх дії ніким не помічені, в цей же день, близько 22 год. ЗО хв. підійшли до будинку, що за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_4 , попередньо знявши. москітну сітку на металопластиковому вікні, за допомогою молотка, що мав і при собі, застосовуючи фізичну силу, пошкодив скло металопластикового вікна. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 через пошкоджене вікно проникли до будинку за вказаною адресою, звідки таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_7 , а саме:

- акумуляторну пилу «STHIL» MSA 120С, вартістю 7500 грн. 00 коп.,

- бензинову мотокосу «STHIL» FS55, вартістю 5000 грн. 00 коп.,

- електричний тример «STHIL» FSE60, вартістю 2457 грн. 50 коп.,

- всмоктуючий подрібнювач «STHIL» SHE81, вартістю 3057 грн. 50 коп.,

- електроподовжувач на бабині довжиною 50 м, вартістю 570 грн. 00 коп., всього на загальну суму 18 585 грн. 00 коп., після чого утримуючи викрадене майно при собі, залишили місце скоєння злочину та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом проникнення у житло, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , заподіявши матеріальної шкоди на загальну суму 18 585,00 грн.

За вказаних обставин ОСОБА_5 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Вказав, що вчиняв крадіжки з домоволодіння ОСОБА_7 двічі у грудні 2018 року, перелік викраденого майна з домоволодіння ОСОБА_7 , зазначений в обвинувальному акті відповідає дійсності. Вказав, що частково відшкодував шкоду завдану потерпілі про що надава у попереднє судове засідання розписку останньої. Просив суворо не карати. Щиро розкаявся у вчиненому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що він, разом з ОСОБА_4 вчинили крадіжку належного потерпілій ОСОБА_7 майна, перелік якого зазначений в обвинувальному акті відповідає дійсності. ОСОБА_5 не оспорив фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив суворо не карати його підзахисного зважити на неповнолітній вік його підзахисного на час вчиненян кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась. Про дату час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

У матеріалах справи має місце заява потерпілої, у якій просить справу розглядати у її відсутності, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор, обвинувачені та захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинувачених, які визнали себе винними та добровільно повідомили суду обставини вчинення кримінальних правопорушень, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинувачених, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд уважає безпосередньо досліджені докази, що характеризують обвинувачених належними, допустимими та достовірними.

Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичних обставин кримінального провадження, викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд уважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими за попередньою змовою группою осіб, поєднаними з проникненням у житло, які містять всі ознаки складу злочину, які суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Також суд уважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, за попередньою змовою группою осіб, поєжднаними з проникненням у житло, які містять всі ознаки складу злочину, які суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченим покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд встановив, що останній раніше неодноразово судимий, не одружений, утриманців не має, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно висновку викладеного у досудовій доповіді, складеній у відповідності до норм ст. 314-1 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_4 останній має "середній " рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 суд встановив, що останній раніше неодноразово судимий, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, утриманців не має, офіційно не працевлаштований.

Згідно висновку викладеного у досудовій доповіді, складеній у відповідності до норм ст. 314-1 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_5 останній має "середній " рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Також, обираючи вид та строк покарання обвинуваченим суд враховує, що згідно із ст.12 КК України злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин проти власності, обставину що пом`якшуює покарання та відсутність обставин, що його обтяжує, враховуючи особу обвинуваченого та враховуючи досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації про обвинуваченого, який несе загальний середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, уважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, що є необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Далі суд ураховує, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.06.2023 у справі № 935/1337/23 ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст. 125 КК України, ст. 128 КК України та на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 15.07.2023.

Згідно довідки Житомирського районного сектору № 9 Філії ДУ "Центр пробації" Державної установи "Центр пробації" станом на 20.09.2023 ОСОБА_4 відпрацював 144 години громадських робіт. Невідбута частина покарання ставновить 56 годин громадських робіт.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження 17.12.2018 та 19.12.2028, тобто до ухвалення та набрання законної сили попереднім вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.06.2023 у справі №935/1337/23, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_4 остаточного до відбуття покарання.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_4 не у повній мірі відбув покарання у виді 240 (двохста сорока) годин громадських робіт за вироком Коростишівського раойнного суду Житомирської області від 14.06.2023, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити із урахуванням норм ст. 72 КК України з розрахунку вісім годин громадських робіт дорівнює одному дню позбавлення волі.

Водночас з урахуванням встановлених обставин стосовно особи обвинуваченого, суд дійшов переконання, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Важливим є те, що звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням буде сприяти його виправленню, вихованню та соціальній реабілітації та не становитиме "особистий і надмірний тягар для особи".

Підстав для обрання більш м`якого або тяжкого покарання суд не знаходить.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та бере до уваги той факт, що останній вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім.

Неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України є особливою обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч. 1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи.

Тому, окрім обставин зазначених в статті 65 КК України, суд враховує особливості призначення покарань викладені в статі 103 КК України.

Зокрема, суд враховує:

- класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відносяться до тяжких злочинів;

- враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб вчинення злочинної діяльності);

- особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

- наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке.

У зв`язку із чим, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 , з обранням покарання із застосуванням частини першої статті 69 КК України.

Відповідно до положень ст. 69 КК України суд за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які істотним чином знижують міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд уважає за можливе застосовувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_5 основне покарання за ч.3 ст. 185 КК України, нижче від нижчої межі, встановленої у санкції частини цієї статті у виді позбавлення волі.

Обрання такого способу призначення покарання в даній ситуації враховує "принцип пропорційності", справедливо співвідноситься із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, можливість його призначення передбачена законом (стаття 69 КК України), воно не становитиме "особистий і надмірний тягар для особи".

Далі суд враховує, що вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.01.2023 у справі №293/250/19 ОСОБА_5 визнано виним за ч.2 ст. 185, ст.360 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш сувориму виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин. Вирок набрав законної сили 02.05.2023. Покарання за вказаним вироком ОСОБА_5 не відбув.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження 17.12.2018, тобто до ухвалення та набрання законної сили попереднім вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.01.2023 у справі №293/250/19, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_5 остаточного до відбуття покарання.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_5 не відбув покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.01.2023, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити із урахуванням норм ст. 72 КК України з розрахунку вісім годин громадських робіт дорівнює одному дню позбавлення волі.

Водночас враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 суд уважає, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому уважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст.ст. 75,104 КК України.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

При цьому застосовуючи ст. ст. 75,104 КК України суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації про неповнолітнього обвинуваченого, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_5 несе загальний середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства, виконання покарання у громаді можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд також приймає уваги і позиціюсторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 69 КК України в правовідносинах, що розглядаються.

Підсумовуючи викладене, на переконання суду, саме визначене судом покарання обвинуваченим буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень та даним про осіб обвинувачених.

Визначене обвинуваченим покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Цивільний позов не заявлено.

ІV. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Запобіжний захід обвинуваченим на досудовому слідстві та під час розгляду кримінального провадження в суді не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

V. Рішення щодо речових доказів

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

VІ. Процесуальні витрати

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком і за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.06.2023, із застосуванням п.1 ч.1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) днів.

3. На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

4. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

5. Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

6 ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням до покарання ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

7. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком і за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 04.01.2023, із застосуванням п.1 ч.1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 12 (дванадцять) днів.

8. На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

9. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.п.2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

10. Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_5 обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

11. Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

12. Речові докази по справі:

- акумуляторну пилу "STHIL" MSA 120С, електричний тример "STHIL" FSE60,акустичну гітару " Cort "AD870/12NAT в комплекті з чохлом, DVD програвач до домашнього кінотеатру " S-master ", ноутбук "DELL" Inspiror, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити останній як власнику;

- DVD диск з фрагментами відеозаписів з камер відеоспостережень за адресою: АДРЕСА_5 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- чоловічу куртку зеленого кольору з капюшоно, вилучену 28.05.2019 під час огляду місця події у ОСОБА_4 , яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Черняхівського ВП - повернути ОСОБА_4 як власнику;

- чоловічу куртку чорного кольору з капюшоном, вилучену 28.05.2019 під час огляду місця події у ОСОБА_9 , яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Черняхівського ВП - знищити.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1