Справа № 161/7172/23
Провадження № 1-кп/161/838/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 травня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001881 від 26.06.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про закриття кримінального провадження №0001881 від 26.06.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, з урахуванням положень ст. 49 КК України, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав наведених у ньому, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання до задоволення не підлягає.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, тобто якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26.06.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0001881 за фактом того, що невстановлена особа, діючи з корисливих мотивів, підробила довідку про доходи, видану на ім`я ОСОБА_4 , в подальшому 08.09.2008 оформила кредит у відділенні № 4 ВАТ «БМ Банк», що знаходиться у місті Луцьку по вулиці С.Бандери, 16, на суму 50 000 доларів США.

В судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування у данному кримінальному провадженні фактично не проведено жодної слідчої та процесуальної дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного правопорушення, згідно зі статтею 49 КК України, становлять три роки.

Перерив строку давності відбувається як через ухилення від досудового розслідування та суду, а також через вчинення особою до закінчення зазначених строків, хоча б одного нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від досудового розслідування та суду, а також не вчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили кримінальне правопорушення, не встановлені.

Тому досудове розслідування не може вважатися повним, а твердження прокурора про те, що у даному кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, є передчасним.

Таким чином, враховуючи, що органом досудового розслідування при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження №0001881 допущено порушення вимог ст.ст. 2, 9, 91, 92 КПК України, досудове розслідування проведено формально, поверхнево, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а також те, що на даний час в рамках даного кримінального провадження не проведено жодних достатніх слідчих дії, та, як наслідок, органом досудового розслідування не встановлено особу чи осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не повідомлено, тому, на думку суду, в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 284, 369, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001881 від 26.06.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1