Провадження № 1-кс/686/7025/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Бурка С.В., перевіривши матеріали клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури Романюка Р.Л. про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000377,

встановив:

17.08.2023 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури Романюк Р.Л. звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту, з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на належні ОСОБА_1 земельні ділянки, з кадастровими номерами: :03:005:0076, :03:005:0075, :03:005:0074, :03:005:0168, :03:005:0084, :03:005:0091, :03:005:0092, :03:005:0098, :03:005:0108, :03:005:0109, :03:005:0110, :03:005:0169, :03:005:0061, :03:005:0060, :03:005:0174, :03:005:0115, :03:005:0116, :03:005:0117, :03:005:0125, :03:005:0122, :03:005:0123, :03:005:0178, :03:005:0130, :03:005:0129, :03:005:0181, :03:005:0077, :03:005:0175, :03:005:0102, :03:005:0101, :03:005:0173, :03:005:0106, :03:005:0144, :03:005:0145, :03:005:0172, :03:005:0154, :03:005:0155, :03:005:0156, :03:005:0157, :03:005:0159, :03:005:0160.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні прокурор не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту, із встановленням заборон відчуження, розпорядження та користування, на земельні ділянки, з кадастровими номерами: :03:005:0076, :03:005:0075, :03:005:0074, :03:005:0168, :03:005:0084, :03:005:0091, :03:005:0092, :03:005:0098, :03:005:0108, :03:005:0109, :03:005:0110, :03:005:0169, :03:005:0061, :03:005:0060, :03:005:0174, :03:005:0115, :03:005:0116, :03:005:0117, :03:005:0125, :03:005:0122, :03:005:0123, :03:005:0178, :03:005:0130, :03:005:0129, :03:005:0181, :03:005:0077, :03:005:0175, :03:005:0102, :03:005:0101, :03:005:0173, :03:005:0106, :03:005:0144, :03:005:0145, :03:005:0172, :03:005:0154, :03:005:0155, :03:005:0156, :03:005:0157, :03:005:0159, :03:005:0160, у вказаному кримінальному провадженні наявні, також відсутнє належне обґрунтування, яке значення має майно, на яке просить накласти арешт прокурор, як речовий доказ та які обставини за допомогою цього доказу можливо довести у кримінальному провадженні № 0000377, а відтак, яка є необхідність у повторному накладенні арешту саме на це майно. Фактично, прокурор своє клопотання мотивує необхідністю зупинення самочинного, на його думку будівництва, та незгодою з ухваленням слідчим суддею 15.06.2023 р. рішення про скасування арешту майна із вказаних земельних ділянок через відсутність відомостей про визнання об`єкту самочинним будівництвом, при цьому прокурор вважає, що такі відомості можуть бути здобуті за результатами проведення призначеної комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Також, прокурор аргументує своє клопотання необхідністю збереження земельних ділянок як речових доказів, виконанням завдань кримінального судочинства, подальшого проведення вказаного експертного дослідження та неможливістю проведення заходів архітектурно-будівельного контролю. При цьому, матеріали поданого прокурором клопотання взагалі не містять підтверджуючих відомостей про те, що вказані земельні ділянки на сьогоднішній день є речовими доказами у кримінальному провадженні (не долучена постанова слідчого на підтвердження вказаної обставини) та не представлено будь-яких доказів того, що для забезпечення виконання призначеної 01.05.2023 р. у кримінальному провадженні комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, є необхідність, станом на сьогоднішній день, повторного накладення арешту на вказані земельні ділянки. Не долучає до свого клопотання прокурор й ухвал слідчих суддів, на які він посилається в мотивувальній частині свого клопотання про накладення арешту на майно.

Не наведено у клопотанні прокурора й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. В мотивувальній частині клопотання прокурором також зазначено, що є необхідність в арешті майна, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування цим майном, однак в чому полягає необхідність встановлення всіх вказаних заборон, прокурор у клопотанні не зазначає та не вказує, чи не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури Романюка Р.Л. про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні № 0000377, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя