Справа № 333/6838/19
Провадження № 1-кп/333/52/23
В И Р О К

Іменем України

24 липня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, холостого, освіта - середньо - спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10 грудня 1996 року Дебальцевським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 229-6 КК України, на підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року), до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 17 жовтня 1997 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України, на підставі ст. 43 КК України (в редакції 1960 року), до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30 березня 2001 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. З ст. 140, ч. З ст. 140-17 КК України, на підставі ст. 42 КК України (в редакції 1960 року), до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16 січня 2006 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 КК України, на підставі ст. 69 КК України (в редакції 2001 року), до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07 квітня 2010 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 25 листопада 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення;

- 30 серпня 2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України, остаточно до 3 років позбавлення волі;

- 14 вересня 2010 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі;

- 27 грудня 2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі;

- 12 травня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 14 серпня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 18 листопада 2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70, ст.ст. 75, 76 КК України, до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 16 березня 2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 321 КК України, на підставі ст.ст. 70, 71 КК України, до 3 років 1 місяці позбавлення волі;

- 20 серпня 2019 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 12 травня 2021 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України, до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, вироком Запорізького апеляційного суду від 29 серпня 2022 року вирок суду в частині покарання скасований, призначено покарання у вигляді 6 місяців арешту, покарання не відбув;

- 09 червня 2022 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту;

- 12 вересня 2022 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 , ст. 71 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі.

ОСОБА_9 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

22 жовтня 2019 року, в період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 15 хвилин, ОСОБА_11 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по вул. Водограйна, буд. 18 у м. Запоріжжя, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу з торгівельної полиці зазначеного магазину викрав належне ФОП « ОСОБА_7 » майно, сховавши товар за пояс брюк, а саме:

- ложка столова «Хрест» 0828-470, 284, А0700, 0702 у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова з візерунком копійка А626Е у кількості 11 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 132 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова без візерунка ЛОЗ у кількості 12 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова з позолоченими квітами роза 626Т у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова «Хрест» 0828-470, 284, А0700, 0702 у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова «Ялинка» A626F, у кількості 7 штук, вартістю 12 гривень копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 84 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова з візерунком Квітки/Листочка, у кількості 12 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова без візерунка потовщена К1798, А892, 460 China, у кількості 5 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 60 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова з позолоченим орнаментом A626S, у кількості 4 штуки, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 48 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова без візерунка Л04!, у кількості 6 штук, вартістю 7 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 42 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка чайна з золотим орнаментом у вигляді кола, у кількості 6 штук, вартістю 10 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 60 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка чайна з позолоченим орнаментом, у кількості 6 штук, вартістю 10 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 60 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка чайна з позолоченим орнаментом, у кількості 6 штук, вартістю 10 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 60 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- ложка столова з українським малюнком А879!, у кількості 7 штук, вартістю 8 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 56 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка столова корона 627D, у кількості 12 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка столова з візерунком копійка А627Е, у кількості 12 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка столова «Хрест» BOl, А0769, 0703, у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка столова з золотим орнаментом у вигляді кола, у кількості 12 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка «Королівська», у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ);

- виделка столова з українським малюнком А880!, у кількості 6 штук, вартістю 12 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ) за одну одиницю товару, загальною вартістю 72 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ), чим спричинив ФОП « ОСОБА_12 » матеріальну шкоду на загальну суму 1574 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ).

Далі, достовірно знаючи про те, що при ньому знаходяться вищевказані речі, які він обрав за об`єкт вчинення злочину, ОСОБА_9 пройшов через касову зону магазину, не сплативши за вищевказану продукцію, таким чином, таємно викравши вказане майно. В подальшому, вважаючи, що його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим майном та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_9 викрав майно, яке належить ФОП « ОСОБА_7 » на загальну суму 1574 гривні 00 копійок (без урахування ПДВ).

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

2. Пояснення обвинуваченого ОСОБА_13 .

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що інкримінований йому злочин не вчиняв. Так, 12 листопада 2019 року він зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в районі Піски у м. Запоріжжя з метою купити собі речі. До цього дня він кілька разів був у цьому магазині, купував там речі, абразивні диски, монтажну піну, оскільки на той момент неофіційно працював на монтажних роботах в ТОВ «Пром Альк». Того дня, він прийшов у магазин, взяв спочатку 5 виделок, потім 6 виделок, а всього 11 виделок, з метою викрадення даного майна. Однак, атмосфера в магазині була напружена, тому він злякавшись, що його можуть спіймати і виклав вказане майно. Як потім з`ясувалося, після того як він зайшов до магазину, двері зачинили та викликали охорону. Коли він намагався піти з магазину, його не випустили. Викликали охорону, приїхали працівники поліції, потім ДСО. Почали говорити йому, щоб він давав покази ніби він у них щось викрав. Потім приїхали працівники поліції та забрали його до райвідділу. Зауважив, що крадіжка відбулася у жовтні 2019 року, а затримали його у листопаді 2019 року. Додатково обвинувачений пояснив, що згідно обвинувального акту викрадено приблизно 155 штук виделок та ложок, а він фізично би не зміг цього зробити, оскільки був одягнений у джинсах, кофті та курточці та додаткових речей при собі у нього не було.

3. Докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_9 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-витяг з ЄРДР від 12.11.2019 року, кримінальне провадження №0003930 за ч. 2 ст. 185 КК України (т. 1 а.с. 104-105);

-рапорт начальника чергової частини Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_14 від 12 листопада 2019 року, згідно з яким 12.11.2019 року, о 12 годині 39 хвилин, надійшло повідомлення зі служби 102 про те,що 12.11.2019 року о 12год. 36 хв. За адресою: АДРЕСА_2 в магазині ОСОБА_15 затримали крадія хлопця. На місто приїхала охоронна служба ОСОБА_16 . Сумма 2000 грн. Заявник ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 106);

-рапорт начальника чергової частини Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_14 від 12 листопада 2019 року, згідно якого 12 листопада 2019 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 27475 від 12.11.2019 року, як крадіжка. (т. 1 а.с. 106зв);

-відношення ФОП « ОСОБА_7 » від 12 листопада 2019 року, згідно якого зазначив, працівниками магазину виявлено факт крадіжки, вчинений 22 жовтня 2019 року невідомою особою, що зафіксовано камери мами внутрішнього відеоспостереження. Загальна сума збитків становить 1574 грн. 00 коп., що підтверджується актом інвентаризації товару № 1522 від 22.10.2019 року (т. 1 а.с. 107);

-довідка про ціни товарів від 22.10.2019 року, згідно якої загальна сума майно становить 1574 грн. 00 коп. (без ПДВ) (т. 1 а.с. 108);

-інвентаризація товару № 1522 від 22.10.2019 року, згідно якої загальна сума майно становить 1574 грн. 00 коп. (без ПДВ) (т. 1 а.с. 109-110);

-ксерокопія паспорту ОСОБА_7 , Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Витяг з реєстру платників єдиного податку (т. 1 а.с. 111-115);

-запит слідчого СВ Комунарського ВП 43851/45/-/03/2019 від 12.11.2019 року про надання відеозапису із торгівельного залу магазину «ОСОБА_15» по АДРЕСА_2 в період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилини 22 жовтня 2019 року (т. 1 а.с. 116);

-протокол огляду від 19 листопада 2019 року, згідно якого слідчим без участі понятих, проведено огляд CD-R диску «ANV», 80 min, 700 MB, срібного кольору, який було надано на запис від 12.11.2019 року № 43851/45/-/03/2019. Додаток диск з відеозаписом, який оглянуто у судовому засіданні (т. 1 а.с. 117-118);

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що вдень 22 жовтня 2019 року йому зателефонували та повідомили про крадіжку, яка сталася у його магазині. Ввечері того ж дня він приїхав зробити інвентаризацію. Вони оглядали відеозапис, проте на ньому не видно що взяв крадій. На відеозаписі чоловік підійшов до продавця, цікавився про щось, коли він відволікся, взяв ложки чи виделки (не дуже видно), потім він ще щось розповідав продавцю. Після цього він пройшов повз каси з цим майном та вийшов з магазину. Він спілкувався з працівниками поліції, надав їм відео та акт про інвентаризацію. Він не завжди приймає участь в інвентаризації, проте цього разу була велика нестача. Хто ще був залучений до інвентаризації, він не пам`ятає. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, при вирішення питання про призначення покарання, покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні показала, що точної дати не пам`ятає, бо минуло багато часу, приблизно восени 2019 року, у них в магазині «ОСОБА_15» по вул. Водограйна (раніше - Гаврилова), 18 у м. Запоріжжі виявили велику недостачу ложок та виделок приблизно на суму 1500 грн. До цього перераховували все і все було на місці. Вони подивилися камери та побачили хто взяв, роздрукувати його фотокартку та повісили на стіну. Це було фото обвинуваченого ОСОБА_19 . Вона особисто бачила один епізод по камерам, що ложки зникли саме через нього. У них в магазині і раніше були крадіжки, проте у такому розмірі - вперше. Вона не пам`ятає скільки всього було виделок та ложок, проте бачила крадіжку лише один раз, зазначивши, що за один раз таку кількість майна обвинувачений не зміг би винести з магазину. За загальним правилом на інвентаризацію приїздять люди з інших міст, 3-4 особи, вони готують зал. Особи, які приїжджають все рахують самі. Факт нестачі товару було виявлено комісією на наступний день після проведення інвентаризації. Вони по бум агах побачили ту велику кількість, якої не вистачає. Це була планова інвентаризація. За 1,5 тижні до цього звільнилася адміністратор, все майно сходилося, а через 1,5 тижні була вже така велика нестача. Того дня, точної дати вона не пам`ятає, вона побачила, як до магазину зайшов обвинувачений. По камерам вона побачила, як він щось поклав собі під куртку. Вона викликала охорону, зачинила двері в магазині і зателефонували адміністратору. На касі обвинувачений виклав лише один товар. Вона сказала покупцям, що не може поки що нікого випустити і зараз приїде охорона. Всі очікували, ніхто не сперечався. Обвинувачений зрозумів, що це за ним, він розвернувся та пішов у відділ за кутом та щось скинув, вона по камері це бачила. В той день, коли обвинуваченого затримали, у нього нічого не вилучалося.

Від допиту свідка ОСОБА_20 сторона обвинувачення відмовилася.

4. Мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, витяг з ЄРДР від 12.11.2019 року, кримінальне провадження №0003930 за ч. 2 ст. 185 КК України, рапорти начальника чергової частини Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_14 від 12 листопада 2019 року, відношення ФОП « ОСОБА_7 » від 12 листопада 2019 року, довідка про ціни товарів від 22.10.2019 року, інвентаризація товару № 1522 від 22.10.2019 року, ксерокопія паспорту ОСОБА_7 , Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Витяг з реєстру платників єдиного податку, запит слідчого СВ Комунарського ВП 43851/45/-/03/2019 від 12.11.2019 року про надання відеозапису із торгівельного залу магазину «ОСОБА_15» по АДРЕСА_2 в період часу з 14 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилини 22 жовтня 2019 року не несуть інформації про вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_9 .

Щодо оглянуто відеозапису, то суд ставиться до нього критично, адже з нього неможливо достеменно встановити, що майно у кількості 139 штук на загальну суму 1574 грн. було викрадене ОСОБА_9 22 жовтня 2019 року. Крім того, свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні підтвердила той факт, що за один раз таку кількість речей неможливо винести непомітно.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 22 жовтня 2019 року у нього в магазині було викрадене майно на загальну суму 1574 грн. Вказане було виявлено під час проведення інвентаризації. Про обставини крадіжки йому нічого не відомо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що у 2019 році вона працювала в магазині «ОСОБА_15» по АДРЕСА_2. З оглянутого відеозапису з камери спостереження вона бачила, як обвинувачений один раз щось взяв з полиці. Проте що саме та у якій кількості це було їй не відомо. Крім того, свідок у судовому засіданні показала, що таку кількість викрадених виделок та ложок неможливо таємно винести за один раз.

Показання свідка ОСОБА_18 викликають у суду сумніви щодо достовірності, оскільки з показань останньої неможливо ідентифікувати майно, яке було викрадене. Крім того, свідок зазначила, що за один раз таку кількість майна неможливо винести одній особі непомітно.

За таких обставин, аналізуючи вказані докази, суд прийшов до переконання, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Оцінюючи кожний із зазначених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, судом враховується таке.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні №1-31/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постанови законного і справедливого рішення у справі.

За змістом ст. 84, 85, 86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 р. у справі «Кобець проти України»).

На думку суду, досліджені у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчинені інкримінованого йому вищезазначеного кримінального правопорушення, не відповідають зазначеному критерію, оскільки кожен з них окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку беззаперечно не вказують на винуватість обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» №5 від 29.06.1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.

З наведених підстав, суд приходить до переконання про недоведеність вини ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 р. «Про виконання судами законодавства і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ухвалюється виправдувальний вирок.

З наведених підстав, суд виправдовує ОСОБА_9 за вказаним вище епізодом кримінального правопорушення.

6. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку суду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 не обирався.

Арешт на майно не накладався

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням за недоведеністю.

Речові докази:

-лазерний диск «ANV», 80 min, 700 MB, срібного кольору з відеозаписами з камер спостереження з торгівельної зали «ОСОБА_15», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Водограйна, 18 за 22.10.2019 року, долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити виправданому, що відповідно до ст.130 КПК України, він має право на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, яка відшкодовується державною за рахунок державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1