Справа № 642/3120/21
н/п 1-кс/642/1110/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 від 29.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0001781 від 18.11.2020, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 від 29.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0001781 від 18.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 383 КК України, в якій просив скасувати вказану постанову слідчого.

В обґрунтування скарги адвокат вказав, що в провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава (старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) підполковника ДБР ОСОБА_5 ) знаходилось кримінальне провадження №0001781 від 18.11.2020р. яке було розпочато за заявою ОСОБА_3 від 16.11.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.370 КК України. ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні є потерпілою.

29.03.2023р. старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001781 від 18.11.2020р. у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Про існування зазначеної постанови адвокат ОСОБА_4 дізнався 04.04.2023р. під час ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження, та 04.04.2023р. отримав від слідчого ОСОБА_5 копію вказаної постанови.

Заявник вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, є незаконною, необгрунтованою, невмотивованою.

Зазначає, що згідно тексту оскаржуваної постанови підставою для закриття вказаного кримінального провадження став вирок Вищого антикорупційного суду від 31.01.2023р. по No0000436 від 10.07.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.369 КК України, яким ОСОБА_3 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та призначено їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посаду судді строком на 3 (три).

В мотивувальній частині слідчий зазначив, що 26.02.2023р. на адресу органу досудового розслідування надійшла заява адвоката ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про долучення вироку ВАКС від 31.01.2023р., детальним аналізом якого слідчим встановлено, що колегією суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні No0000436 від 10.07.2021р. проведено оцінку доводів в частині завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину та провокація підкупу тобто безпосередньо ті факти, які є предметом досудового розслідування у межах кримінального провадження №0001781 від 18.11.2020р. про вчинення ОСОБА_3 тяжкого злочину, а також провокація підкупу не були підтвердженні та спростовуються вироком ВАКС від 31.01.2023р. Також слідчий зазначив, що з урахуванням зібраних матеріалів КП №0001781 від 18.11.2020р. можливість по збору доказів, які могли підтвердити факт завідомо неправдивого повідомлення суддею ХОАС ОСОБА_9 про вчинення ОСОБА_3 тяжкого злочину, а також провокації підкупу вичерпано.

Адвокат вважає зазначені висновки слідчого незаконними та передчасними з огляду на те, що вирок ВАКС від 31.01.2023р. щодо ОСОБА_3 , який став підставою для закриття вказаного кримінального провадження, на даний час не набрав законної сили, що підтверджується копіями ухвал Апеляційної палати ВАКС від 10.03.2023р. та від 27.03.2023р.

Також скаржник зазначає, що Вищий антикорупційний суд при ухваленні вказаного вироку не оцінював обставини, які відбулись з червня по 21 вересня 2020 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на предмет ознак провокації, а тому даний вирок, що не набрав законної сили, не має преюдиції у даному кримінальному провадженні №0001781 від 18.11.2020р., а тому даний вирок не може бути формальною підставою для закриття вказаного провадження.

Крім того, адвокат вказує, що в супереч положенням КПК України слідчим у постанові про закриття КП не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Крім того, у постанові слідчого не наведено належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування.

Отже, заявник вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Окрім вказаного, адвокат зазначає, що в ході досудового розслідування ним подавалися клопотання слідчому щодо допиту свідків, які в різний період слідим були задоволені, однак так і не були допитані.

Крім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 18.02.2022р. по справі №642/3120/21 було задоволено скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР у м.Полтаві щодо нерозгляду клопотання та зобов`язано слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001781 від 18.11.2020р. за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.370 КК України повторно розглянути належним чином клопотання представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 від 24.08.2021р. про проведення слідчих дій та прийняти відповідне рішення в порядку ст.220 КПК України.

Натомість вказана ухвала, яка є обов`язковою для виконання, так виконана і не була.

Адвокат ОСОБА_4 також вказує, що ним було подано кілька клопотань, які так і не були розглянуті слідчим.

Скаржник посилається на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Вважає, що слідчий лише на підставі вироку, що не набрав законної сили, передчасно прийняв рішення про закриття вказаного кримінального провадження без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вказаного кримінального провадження, без безпосереднього дослідження доказів, які були надані потерпілою, без надання оцінки вказаним доказам, які стосуються цього провадження в сукупності.

У судове засідання скаржник не з`явився, прохав проводити розгляд скарги без його участі, скаргу задовольнити.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, суду на запит були надані матеріали кримінального провадження.

Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши доводи поданої скарги, матеріали кримінального провадження та надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що в провадженні в провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава (старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) підполковника ДБР ОСОБА_5 ) знаходилось кримінальне провадження №0001781 від 18.11.2020р. яке було розпочато за заявою ОСОБА_3 від 16.1 1.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.370 КК України.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава ОСОБА_5 від 29.03.2023р. закрито кримінальне провадження №0001781 від 18.11.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.370 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 є потерпілою, та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України представник потерпілої має право на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Пункт 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий (прокурор) всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За результатами досудового розслідування слідчим прийнята постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.383, ч.2 ст.370 КК України, як вбачається з мотивувальної частини постанови, через те, що вироком Вищого антикорупційного суду від 31.01.2023р. ОСОБА_3 було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України та призначено їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посаду судді строком на 3 (три).

Натомість, вирок Вищого антикорупційного суду від 31.01.2023р. від 31.01.2023р. відносно ОСОБА_3 , до теперішнього часу не набрав законної сили, оскільки Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої.

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника в тій частині, що слідчий поклав в основу прийнятого рішення вирок, який не набрав законної сили , у зв`язку з чим оскаржуване рішення не може залишатися чинним.

Згідно п. 2 ч. 5ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців; доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

В постанові від 29.03.2023 року, зокрема, підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив ст.284КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). Проте, у розумінні вимог кримінального провадження, відсутність в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Резолютивна частина постанови слідчого від 29.03.2023 року не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, а слідчий зазначив лише про відсутність складу кримінального правопорушення, проте, в діях яких осіб та який саме склад злочину відсутній не вказав,що у сукупності із наведеними вище доводами є підставою для скасування постанови слідчого, у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.

Зазначені недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.

За таких обставин суд вважає, що прийнята постанова є передчасною, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного вповідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Згідно ч. 3ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284,303,306,307, 376 КПК України, слідчий суддя-

ухвалив:

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_5 від 29.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0001781 від 18.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 383 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0001781 від 18.11.2020 року повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1