Провадження № 1-кс/686/4559/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В обґрунтування доводів скарги зазначено, що 11.05.2023 року потерпілим ОСОБА_4 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.386 КК України, щодо нього невідомим йому чоловіком, який представився ОСОБА_5 , та який своїми словами, поведінкою і розпитуванням, фактично залякував ОСОБА_4 , чим змушував відмовитись від підтримання потерпілим обвинувачення в суді, а також висловлював свою позицію про те, що він з ОСОБА_4 розбереться. Однак, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, всупереч вимог ст.214 КПК України, внесені не були, тому адвокат ОСОБА_3 вважає, що слідчий Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області проявляє бездіяльність. У скарзі адвокат ОСОБА_3 просить: визнати бездіяльність слідчого чи іншої уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, не розпочаті розслідування через 24 години з моменту внесення таких відомостей, у ненаданні заявнику витягу з ЄРДР; зобов`язати слідчого чи іншу уповноважену особу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, коротко виклавши обставини, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до заяви від 11.05.2023 р.

Представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явився, що, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги, викладені у скарзі, підтримав.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів перевірки вбачається, що дійсно 11.05.2023 р. ОСОБА_4 звертався до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про кримінальне правопорушення, в якій ОСОБА_4 просив: «прийняти міри до невідомої особи, яка 11.05.2023 р., близько 09:30 год., перебуваючи у приміщенні Хмельницького міськрайонного суду, за адресою: м.Хмельницький, вул.Героїв Майдану, 54, погрожувала йому фізичною розправою.» Також, у цій заяві ОСОБА_4 зазначив про ОСОБА_6 , як особу, яку він підозрює у вчиненні кримінального правопорушення.

Вказана, подана ОСОБА_4 , заява від 11.05.2023 р. була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» ХРУП 11.05.2023 р. за №7583.

В зазначених матеріалах перевірки наявні також пояснення ОСОБА_4 від 11.05.2023 р., згідно з якими ОСОБА_4 пояснив, що «11.05.2023 р., близько 09:30 год., він перебував у приміщенні Хмельницького міськрайонного суду, за адресою: м.Хмельницький, вул.Героїв Майдану, 54, до ОСОБА_4 підійшов невідомий йому чоловік, який прийшов із ОСОБА_7 , який являється обвинуваченим по справі ОСОБА_4 , по факту нанесення йому тілесних ушкоджень. Вищевказаний чоловік сів на лаву навпроти ОСОБА_4 та намагався завести з ним діалог, однак, ОСОБА_4 відмовився з ним спілкуватись, після чого, вищевказана особа повідомила ОСОБА_4 , що розбереться з ним після судового засідання. Через деякий час, ОСОБА_4 піднявся до зали судового засідання, де зазначена особа повторно здійснила в сторону ОСОБА_4 погрози фізичною розправою. Від свого захисника ОСОБА_4 дізнався, що невідома особа, яка погрожувала ОСОБА_4 , являється гр. ОСОБА_6 . Через погрози у сторону ОСОБА_4 , він, із захисником, вимушені були перенести розгляд судової справи.»

Відомості до ЄРДР за вказаною, поданою ОСОБА_4 , заявою від 11.05.2023 р. внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням, є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданій ОСОБА_4 заяві викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ст.386 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (зокрема, зі змісту поданої заяви не вбачається, що у випадку, про який повідомляв ОСОБА_4 , мало місце саме умисне перешкоджання з`явленню свідка, потерпілого, експерта, спеціаліста до суду, органів досудового розслідування, тимчасових слідчих та спеціальної тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку, а також до давання завідомо неправдивих показань чи висновку шляхом погрози вбивством, насильством, знищенням майна цих осіб чи їх близьких родичів або розголошення відомостей, що їх ганьблять, або підкуп свідка, потерпілого чи експерта з тією самою метою, або ж погроза вчинити зазначені дії з помсти за раніше дані показання чи висновок), не містить ця заява, й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідними статтями Кримінального кодексу України. Аргументи ОСОБА_4 про можливе вчинення кримінального правопорушення, фактично ґрунтуються на його власній оцінці та зводяться до незадоволення і суб`єктивної незгоди ОСОБА_4 із тим, що невідома йому особа намагалась в приміщенні суду завести з ним діалог, дізнатись особисті данні потерпілого, а після відмови в спілкуванні, зазначила, що розбереться з ОСОБА_4 після судового засідання. Однак, ні подана ОСОБА_4 заява від 11.05.2023 р., ні надані у вказаний день пояснення останнього, не свідчать про те, що будь-хто намагався умисно: перешкодити потерпілому ОСОБА_4 з`явитись до суду; примушував його до відмови давати показання або до давання завідомо неправдивих показань; або ж погрожував вбивством, насильством, знищенням майна з помсти за раніше дані показання потерпілим ОСОБА_4 , який станом 11.05.2023 р. судом допитаний ще не був.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_4 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо особи, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноважень слідчого судді на визнання бездіяльності певних посадових осіб, чинний КПК України не містить.

Враховуючи викладене, а також те, що уповноваженою особою Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій адвокатом ОСОБА_3 скарзі, тому у задоволенні цієї скарги слід відмовити.

Не підлягають до задоволення й вимоги скарги щодо зобов`язання уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області коротко викладати обставини, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до заяви від 11.05.2023 р., оскільки вказана вимога є похідною від вимоги щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР, у задоволенні якої скаржнику відмовлено. Крім того, відповідно до ст.214 КПК України, вказана вимога, а також початок досудового розслідування, надання заявнику витягу з ЄРДР мали б підлягати безумовному виконанню після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, станом на момент розгляду скарги, бездіяльності з приводу вказаних обставин допущено не було.

Керуючись ст.ст. 110, 214, 303- 307, 309, 395 КПК України,-

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя