Справа № 473/1272/23
Номер провадження1-кп/473/299/2023
ВИРОК

іменем України

"01" вересня 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сергіївка Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, освіта професійна технічна, сімейний стан не одружений, на утриманні дітей не має, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває основне покарання в виді позбавлення волі в Державній установі «Вознесенська виправна колонія №72» /надалі Вознесенська ВК №72/ за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300, судимого 27 серпня 2014 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Обвинувачений ОСОБА_7 з 19 листопада 2014 року відбуває основне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років в Державній установі «Вознесенська ВК №72» на підставі вироку Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27 серпня 2014 року, яким його засуджено за ч.1 ст.115 КК України до вказаної міри покарання.

Протягом періоду відбуття покарання засуджений ОСОБА_7 зарекомендував себе з негативного боку, оскільки систематично допускає порушення вимог режиму відбування покарання, в тому числі, у відповідності до ст.133 КВК України, за зберігання заборонених речей. При цьому, по відношенню до представників адміністрації не завжди ввічливий та коректний, допускає грубі висловлювання.

19 січня 2023 року о 10:25 годині, засуджений ОСОБА_7 , перебував в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72», що розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300. В цей момент, до вищевказаного приміщення, з метою проведення обшуку та виконання службових обов`язків, увійшов старший оперуповноважений оперативного відділу виправної колонії потерпілий майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , який був одягнений у формений одяг, а також інші працівники адміністрації Державної установи «Вознесенська ВК №72».

В ході проведення обшуку, засуджений ОСОБА_7 почав агресивно висловлюватись по відношенню до працівників адміністрації колонії, котрі проводили обшук приміщення житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». В подальшому, засуджений ОСОБА_7 , будучи невдоволеним виконанням старшим оперуповноваженим оперативного відділу виправної колонії потерпілим ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, а саме: обшуку житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72», дії котрого регламентовані ч.1 розділу ХХІV Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, затверджених наказом №2823/5 Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року, почав виражатись грубими нецензурними та жаргонними словами в бік потерпілого ОСОБА_5 в погрожував йому вбивством, що виразилось у висловлюванні засудженим ОСОБА_7 в бік старшого оперуповноваженого оперативного відділу виправної колонії потерпілого майора внутрішньої служби ОСОБА_5 виразу з дійсною погрозою вбивством, супроводжуючи дану погрозу нецензурною лайкою, котру потерпілий ОСОБА_5 сприйняв як реальну.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 не визнав свою вину та відмовився надавати показання в судовому засіданні.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 19 січня 2023 року на початку одинадцятої години денного часу цієї доби, він при виконанні своїх службових обов`язків, як старший оперуповноважений оперативного відділу Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» прибув до приміщення житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72», що розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300. Разом з ним до даного приміщення виправної колонії прибули офіцери установи: капітан внутрішньої служби ОСОБА_8 , капітан внутрішньої служби ОСОБА_9 та лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_10 , які входили до складу групи по проведенню обшуку в приміщенні даної житлової секції. В ході проведення обшуку, він /тобто потерпілий ОСОБА_5 / розпочав проводити особистий обшук засудженого ОСОБА_7 , який також перебував в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». Після закінчення проведення особистого обшуку засудженого ОСОБА_7 , він почав агресивно висловлюватись по відношенню до працівників адміністрації колонії, котрі прибули для проведення обшуку приміщення житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». В подальшому, засуджений ОСОБА_7 , почав виражатись грубими нецензурними та жаргонними словами в його бік, /тобто в бік потерпілого ОСОБА_5 / та пригрозив йому вбивством, що виразилось у висловлюванні засудженим ОСОБА_7 в його бік виразу з дійсною погрозою вбивством, яка супроводжувалася нецензурною лайкою. При цьому засуджений ОСОБА_7 дослівно промовив на його адресу погрозу із словами: «Зараз дьорну, що ноги витягнеш», яка супроводжувалася нецензурною лайкою, котру він сприйняв, як реальну погрозу вбивством, яка була висловлена на жаргонно вульгарному сленгі, оскільки засуджений ОСОБА_7 відбуває строк покарання в виді позбавлення волі за вчинення умисного вбивства, і крім того у нього приблизно за один тиждень до цієї події, тобто в другій декаді січня 2023 року, була вилучена заборонена річ, тобто заточена саморобна металева пластина, за що засудженому ОСОБА_7 17 січня 2023 року було оголошено стягнення в виді суворої догани.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 19 січня 2023 року між десятою та одинадцятою годинами денного часу цієї доби, він при виконанні своїх службових обов`язків, як начальник оперативного відділу Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» прибув до приміщення житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». Разом з ним до даного приміщення виправної колонії прибули офіцери установи: майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , капітан внутрішньої служби ОСОБА_9 та лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_10 , які входили до складу групи по проведенню обшуку в приміщенні даної житлової секції. В ході проведення обшуку, потерпілий ОСОБА_5 розпочав проводити особистий обшук засудженого ОСОБА_7 , який також перебував в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». Проведення особистого обшуку засудженого ОСОБА_7 знімалося на службовий відеореєстратор. Після закінчення проведення особистого обшуку засудженого ОСОБА_7 , який був проведений даному засудженому майором внутрішньої служби ОСОБА_5 , ОСОБА_5 був переданий в руки службовий відеореєстратор, оскільки вони мали наміри знімати проведення обшуку в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». Але засуджений ОСОБА_7 , почав виражатись нецензурними словами в бік майора внутрішньої служби ОСОБА_5 та пригрозив йому вбивством. При цьому засуджений ОСОБА_7 вибив з рук ОСОБА_5 службовий відеореєстратор, який впав на підлогу, та відеоз`йомка була припинена.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 19 січня 2023 року після десятої години, він при виконанні своїх службових обов`язків, як оперуповноважений оперативного відділу Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» прибув до приміщення житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». Разом з ним до даного приміщення виправної колонії прибули офіцери установи: майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , капітан внутрішньої служби ОСОБА_8 та лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_10 , які входили до складу групи по проведенню обшуку в приміщенні даної житлової секції. В ході проведення обшуку, потерпілий ОСОБА_5 розпочав проводити особистий обшук засудженого ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». При цьому засуджений ОСОБА_7 , виражався нецензурними словами в бік майора внутрішньої служби ОСОБА_5 та погрожував йому вбивством.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 19 січня 2023 року між десятою та одинадцятою годинами денного часу цієї доби, він при виконанні своїх службових обов`язків, як офіцер Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» прибув до приміщення житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». Разом з ним до даного приміщення виправної колонії прибули офіцери установи: майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , капітан внутрішньої служби ОСОБА_9 та капітан внутрішньої служби ОСОБА_8 , які входили до складу групи по проведенню обшуку в приміщенні даної житлової секції. В ході проведення обшуку, потерпілий ОСОБА_5 розпочав проводити особистий обшук засудженого ОСОБА_7 , який також перебував в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». Проведення особистого обшуку засудженого ОСОБА_7 знімалося на службовий відеореєстратор. Після закінчення проведення особистого обшуку засудженого ОСОБА_7 , який був проведений даному засудженому майором внутрішньої служби ОСОБА_5 , ОСОБА_5 був переданий в руки службовий відеореєстратор, оскільки вони мали наміри знімати проведення обшуку в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72». Але засуджений ОСОБА_7 , почав виражатись нецензурними словами в бік майора внутрішньої служби ОСОБА_5 та пригрозив йому вбивством. При цьому засуджений ОСОБА_7 вибив з рук ОСОБА_5 службовий відеореєстратор, який впав на підлогу, та відеоз`йомка була припинена.

Підстав для сумнівів в показаннях потерпілого ОСОБА_5 та свідків, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні у суда немає, оскільки дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які суд знаходить належними, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Постановою органу досудового розслідування від 24 січня 2023 року, відповідно до якої речовим доказом за кримінальним провадженням визнано: DVD R диск «Verbatim» об`ємом 4,7 Gb, що містить відеофайл, де зафіксовано дії обвинуваченого ОСОБА_7 , відносно старшого оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , які мали місце в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72», що розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300, 19 січня 2023 року приблизно о 10:25 годині. /а.к.п. 34/.

Відповідно до рапорта від 19 січня 2023 року, старший оперуповноважений оперативного відділу Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , повідомив начальника Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72», про дії обвинуваченого ОСОБА_7 , відносно нього, при яких обвинувачений ОСОБА_7 погрожував йому вбивством, які мали місце в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72», що розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300, 19 січня 2023 року приблизно о 10:25 годині. /а.к.п. 37/.

Протоколом від 24 січня 2023 року огляду предмета, відповідно до якого старшим слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в місті Вознесенську Миколаївської області з 10:15 години до 11:10 години оглянуто DVD R диск «Verbatim» об`ємом 4,7 Gb, що містить відеофайл, де зафіксовано дії обвинуваченого ОСОБА_7 , відносно старшого оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , які мали місце в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72», що розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300, 19 січня 2023 року приблизно о 10:25 годині. /а.к.п. 39 41/.

Аналіз та оцінка приведених в сукупності допустимих доказів, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 в межах обвинувачення за обвинувальним актом, затвердженим 22 березня 2023 року прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 за даним кримінальним провадженням. /а.к.п. 1 4/.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.

Суд визнає недопустимим доказом за кримінальним провадженням висновок від 31 січня 2023 року спеціаліста лінгвістичного тлумачення прямої мови засудженого ОСОБА_7 , взятого з протоколу огляду від 24 січня 2023 року огляду предмета, відповідно до якого старшим слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в місті Вознесенську Миколаївської області з 10:15 години до 11:10 години оглянуто DVD R диск «Verbatim» об`ємом 4,7 Gb, що містить відеофайл, де зафіксовано дії обвинуваченого ОСОБА_7 , відносно старшого оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , які мали місце в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72», що розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300, 19 січня 2023 року приблизно о 10:25 годині, які у процесі дослідження розглянуті, як суцільний дискурс, в якому ідеться мова про осмислене конструювання тексту з використанням жаргонно вульгарного сленгу. /а.к.п. 45 47/.

Відповідно до ч.1 ст.71 КПК України, спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками і може надавати консультації, пояснення, довідки та висновки під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.

Відповідно до ч.2 ст.71 КПК України, спеціаліст може бути залучений для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування і судом під час судового розгляду, а також для надання висновків у випадках, передбачених пунктом сьомим частини четвертої статті 71 КПК України.

Пунктом восьмим частини четвертої ст. 71 КПК України встановено, що спеціаліст має право надавати довідки з питань, що належать до сфери його знань, у випадках, передбачених частиною третьою статті 245-1 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.72 КПК України, за завідомо неправдивий висновок спеціаліст несе відповідальність, встановлену законом.

У висновку від 31 січня 2023 року спеціаліст лінгвістичного тлумачення, не попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, внаслідок чого даний висновок суд визнає недопустимим доказом за кримінальним провадженням.

Спростування позиції обвинуваченого ОСОБА_7 в частині невизнання вини.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнавав та відмовився в судовому засіданні надавати будь які пояснення з приводу обвинувачення.

Суд критично оцінює позицію сторони захисту, щодо відсутності вини обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, оскільки дана позиція спростовується як показаннями потерпілого ОСОБА_5 , так і показаннями свідків, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні.

Суд визнає неспроможними доводи сторони захисту в судовому засіданні, про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 не може бути прийнята судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням. Не визнання в судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає спробою обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності, а також відсутністю у обвинуваченого ОСОБА_7 критичного аналізу своїх умисних дій, небажанням визнати неправомірність своїх умисних дій, при вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_5 , який є працівником правоохоронного органу.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» /рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12/ ЄСПЛ визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин встановлених судом, повністю доведена і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст. ст. 85 87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо судом.

Наявність прямого умислу обвинуваченого ОСОБА_7 на вчинення ним інкримінованого йому злочину, підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами, що підтверджені доказами, яким суд надав оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття обґрунтованого рішення про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Визначальним при цьому є спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_7 , його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій, а також визначенню об`єктивної сторони даного злочину, яка була виражена у погрозі вбивством, в зв`язку з виконанням майором внутрішньої служби потерпілим ОСОБА_5 своїх службових обов`язків.

Для застосування ч.1 ст.345 КК України не має значення, чи розраховував обвинувачений ОСОБА_7 реалізувати погрозу, щодо вбивства потерпілого ОСОБА_5 , який є праціником правоохоронного органу.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.345 КК України як погроза вбивством, щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченому, а також обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в судовому засіданні не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину Особливої частини КК України розділу ХV та є кримінальним правопорушенням проти авторитету органів державної влади.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_7 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він має професійну технічну освіту, не одружений, на утриманні дітей не має, негативно характеризується за місцем відбування основного покарання в виді позбавлення волі, не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатрів та наркологів комунальних медичних закладів Миколаївської та Херсонської областей, є судимим за скоєння умисного особливо тяжкого злочину. /а.к.п. 55 67/.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд також враховує відсутність обставин, що пом`якшують, а також обтяжують покарання обвинуваченому.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, його наслідки для потерпілого ОСОБА_5 , а також інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 повинно бути призначено основне покарання в виді позбавлення волі, в межах встановлених санкцією ч.1 ст.345 КК України для даного виду покарання. Суд вважає що даний вид та міра основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , будуть необхідними та достатніми для його виправлення, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

Призначаючи остаточне основне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27 серпня 2014 року /єдиний унікальний номер судової справи №662/1381/14-к/, за яким ОСОБА_7 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому було призначено основне покарання в виді 10 /десяти/ років позбавлення волі, в зв`язку з чим, він відбуває строк основного покарання в виді позбавлення волі в Державній установі «Вознесенська ВК №72», початок строку: 20 червня 2014 року, кінець строку: 05 лютого 2024 року.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 34, 35/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на 01 /один/ рік.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 27 серпня 2014 року /єдиний унікальний номер судової справи №662/1381/14-к/ та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначити 01 /один/ рік 01 /один/ місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, обрати тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський СІЗО», обчислюючи строк відбування основного покарання з 01 вересня 2023 року, зарахувавши в строк відбування основного покарання строк тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення з 01 вересня 2023 року за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №2046 VIII від 18 травня 2017 року, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: DVD R диск «Verbatim» об`ємом 4,7 Gb, що містить відеофайл, де зафіксовано дії обвинуваченого ОСОБА_7 , відносно старшого оперуповноваженого оперативного відділу Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , які мали місце в приміщенні житлової секції №6 відділення соціально психологічної служби №4 Державної установи «Вознесенська ВК №72», що розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300, 19 січня 2023 року приблизно о 10:25 годині зберігати при матеріалах кримінального провадження. /а.к.п. 34, 35/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1