УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/101/19

Провадження №1-кп/348/25/23

24 липня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000702, за обвинувальним актом від 29.12.2018, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чорна, Республіки Польща, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вдови, з професійно-технічною освітою, пенсіонерки, раніше не судимої, громадянки України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

УСТАНОВИВ:

На розгляді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженні № 0000702 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 .

Так, 02.10.2018 приблизно о 17 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в житловому будинку на сходовій клітці між сусідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на побутовому грунті, внаслідок довготривалих неприязних відносин, відбувся словесний конфлікт.

Під час вказаного конфлікту ОСОБА_5 , висловлюючи нецензурну лексику в сторону ОСОБА_4 , діючи умисно, нанесла потерпілій один удар правою рукою по обличчі ОСОБА_4 .

Внаслідок заподіяного удару ОСОБА_4 отримала тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої половини обличчя та набряку, який отриманий від дії тупого твердого предмету, що згідно висновку експерта №266 від 12.10.2018 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Від обвинувачної ОСОБА_5 поступило письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження.

Клопотання мотивує тим, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Вона не визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення. На даний даний час закінчився встановлений законом двохрічний строк притягення її до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому вона не ухилялась від слідства та суду та не вчинила нового кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченої в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява, в якій просить судове засідання проводити у його відсутності. Клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підтримує та просить його задоволити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив відносно задоволення клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження і звільнення її від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки для цього є всі передбачені законом підстави.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченої, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Системний аналіз указаних норм дозволяє дійти висновку, що звільнення від кримінальної відповідальності у разі спливу строків давності є безумовним правом обвинуваченого, якщо відсутні обставини, визначені ч.ч. 2-5 ст. 49 КК України.

Вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення), відповідно до ст. 12 КК України (в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення) є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено найсуворіше покарання у виді виправних робіт на строк до одного року.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, обвинуваченою ОСОБА_5 вчинено 02.10.2018, тобто більше двох років, на момент спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності, від явки до органів слідства, прокурора та суду обвинувачена не ухилялась та не переховувалась, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, не зупинявся та не переривався.

Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 закінчилися строки давності, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Отже судом встановлено, що з моменту вчинення 02.10.2018 інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, до моменту розгляду кримінального провадження закінчився передбачений законом двохрічний строк давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався. Тому суд дійшов висновку, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 підлягає закриттю на підставах, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Також згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Крім того звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України при наявності законних та обґрунтованих підстав для цього є обов`язком, а не правом суду.

Обвинувачена ОСОБА_5 , подаючи до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, надала на це свою згоду.

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачена ОСОБА_5 не ухилялась від досудового розслідування або суду та не вчинила нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового слідства у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, чи її ухиляння від досудового розслідування слідства чи суду (а.с. 4-5).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущенні, усі сумніви тлумачаться на користь особи, що притягується до кримінальної відповідальності, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої, з огляду на те що кримінальне правопорушення, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене найсуворіше покарання у виді виправних робіт на строк до одного року, та з моменту вчинення такого кримінального правопорушення минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався, обвинувачена ОСОБА_5 не ухилялась від досудового розслідування та суду, не вчинила нового кримінального правопорушення, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000702, за обвинувальним актом від 29.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України необхідно закрити, та звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, судом не встановлено.

Кримінальним правопорушенням майнова шкода не заподіяна. Цивільний позов потерпілою не заявлявся. У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

На підставі ст.ст. 12, 44, 49 КК України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», керуючись ст.ст. 128, 129, 284, 285, 286, 288, 349, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження задовільнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000702, за обвинувальним актом від 29.12.2018, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1