Дата документу 01.08.2023 Справа № 336/5710/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5710/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/296/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Березівка Березівського району Одеської області, громадянина України, який не працює, є ветераном військової служби, має середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12 листопада 2019 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн;

- 05 лютого 2021 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 190 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 .

Потерпілий ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, п.1 ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2021 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 20 (двадцять) днів.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить оскаржуваний вирок суду скасувати, а справу закрити у зв`язку із його відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він помирився із ОСОБА_6 , його вибачив, ніяких претензій ані морального, ані матеріального характеру до нього не має, а тому просить провадження щодо ОСОБА_6 закрити.

Згідно з вироком суду, 02 липня 2021 приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля під`їзду №4 будинок АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс останньому правою рукою один удар в область лівого ока, та від отриманого удару ОСОБА_8 не втримався на ногах і впав на бетонну поверхню на праву частину тулубу, після чого ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 , кулаком правої руки три удари в лобну та тім`яну області голови.

Таким чином, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9 , згідно з висновком експерта, рану в тім`яній ділянці зліва, синець навколо лівої очниці, садно на лобовій ділянці справа, синець з ранами в області правої гомілки, синець з саднами в області правого плеча, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_6 під час здійснення досудового розслідування (дізнання) кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

До початку апеляційного розгляду встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з актовим записом про смерть №10 від 03 січня 2022 року, про що КНП «Центром первинної медико-санітарної допомоги №2 м.Запоріжжя видано лікарське свідоцтво № 2 від 02 січня 2022 року.

Від представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10 надійшла заява, в якій останній з посиланням на положення п.6 ч.1 ст.248 ЦК України просить вважати представництво ним інтересів потерпілого ОСОБА_8 припиненим у зв`язку зі смертю останнього.

Від обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника надійшли письмові клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за закінченням строків давності на підставі ч.1 ст.49 КК України, просили справу розглядати без їх участі.

Заслухавши доповідь судді; прокурора ОСОБА_7 , яка вважала, що клопотання сторони захисту підлягають задоволенню, оскільки на цей час закінчились строки, передбачені ч.1 ст.49 КК України; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши подані клопотання, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.49 КК України строк давності - це певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч.2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч.5 ст.74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення вчинене 16 липня 2021 року. Судом першої інстанції дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Відповідно до положень ст.12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відносяться до категорії кримінальних проступків.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як убачається з абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення - 16 липня 2021 року минуло понад 2 роки, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від слідства або суду, не вчинив нового кримінального правопорушення, а тому він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч.1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як убачається з поданого обвинуваченим клопотання, останній просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити саме з цих підстав.

Положеннями п.1 ч.2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про скасування оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 , звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього за ч.1 ст.125 КК України.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст. 404-405, 407-409, 417 КПК України, п.1 ч.1 ст. 49 КК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20 липня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити із зазначених підстав, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284, ст.417 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4