Єдиний унікальний номер 205/6246/23
1-кп/205/875/23
У Х В А Л А
26 червня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження
законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . В обґрунтування свого клопотання прокурор посилався на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, прокурор зазначила, що в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачені матимуть потенційну можливість ухилятися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані їм кримінальні правопорушення, здійснити незаконний вплив на потерпілих і свідків у даному провадженні, а також продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
Крім того, прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, посилаючись на те, що ризики об`єктивно існують, а саме, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопрушення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_10 заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просила обвинуваченому ОСОБА_3 змінити запобіжний захід на домашній арешт. Крім того, адвокат посилалася на наявність у підозрюваного ОСОБА_3 постійного місця проживання, родини, а також дитини-інваліда, яка потребує догляду та турботи з боку батька.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_11 , заперечував проти задоволення клопотання, і при цьому просив змінити своєму підзахисному запобіжний захід на домашній арешт. Своє клопотання захисник мотивував наявністю постійного місця проживання, а так само необґрунтованістю і безпідставністю ризиків, зазначених прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора і підтримав клопотання свого захисника.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник і законний представник в судовому засіданні пояснили, що на даний час ОСОБА_5 є студентом ПТУ №6, і для завершення навчання на 1-му курсі йому необхідно пройти учбову практику в зазначеному учбовому закладі, а тому просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинувачених, їх захисників, законного представника неповнолітнього, приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одними з яких є й такі запобіжні заходи, як тримання під вартою та домашній арешт.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється або обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченим, дані про особу обвинувачених, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, з його слів одружений та має на утриманні малолітню дитину інваліда, але ж докази на даний час відсутні, тобто на даний час докази в підтвердження міцних соціальних зв`язків суду не надано, раніше не судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.
Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.
Так, суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження. Зокрема, суд обґрунтовано вважає, що в разі зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 матимуть реальну можливість перешкодити судовому розгляду даного кримінального провадження шляхом переховування від суду, побоюючись тяжкості покарання, яке загрожує їм в разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинів, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.
Крім того, суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на ризик того, що обвинувачені, в разі зміни їм запобіжного заходу на більш м`який, матимуть реальну можливість здійснити незаконний вплив на потерпілого і свідків у даному провадженні.
Поряд з цим, суд погоджується з посиланням прокурора на можливість обвинувачених продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 офіційно не працюють, та не маючи постійного джерела доходів знов можуть вчинити з корисливих мотивів кримінальне правопорушення.
Також судом враховано і діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у обвинуваченого почати переховуватися від суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.
Відтак, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не зменшилися та не перестали існувати та суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, оскільки ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Наведені обставини дають суду обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, не зможе запобігти вказаним ризикам.
Окрім цього, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд приходить до висновку, шо відсутні правові підстави для визначення розміру застави відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.
Як слідує з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії особливо тяжких злочинів, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
Крім того, суддею враховано, що на даний час дійсно існує ризик здійснення незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.
Також суд при вирішенні клопотання бере до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є неповнолітньою особою, при цьому проходить навчання в ПТУ №6 і потребує можливості проходити учбову практику задля отримання середньої спеціальної освіти, а тому суд вважає за можливе обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який не перешкоджатимуть освітньому процесу обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.110, 177, 181, 182, 183, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.
В задоволені клопотання захисника адвоката ОСОБА_10 , про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 23 серпня 2023 року включно.
В задоволені клопотання захисника адвоката ОСОБА_11 , про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 23 серпня 2023 року включно.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:
1.Не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду в період часу з 21.00 години до 06.00 години.
2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду або прокурора, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це посадову особу або орган зо здійснює виклик;
3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.
4. Утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню.
Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 , на строк судового розгляду, але не більше 60 днів до 24-00 години 23 серпня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.
Суддя ОСОБА_1