Справа № 185/8424/18
Провадження № 1-кп/185/24/23
У Х В А Л А

14 квітня 2023 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши, в відкритому судовому засіданні, під час запровадженого Указом Президента України № 64 від 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні, в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0001144 від 01 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадженнявідносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2017 року було накладено арешт на автомобіль RENAULT TRAFIC р/н НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним, з метою збереження речових доказів.

Станом на 14 квітня 2023 року кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не розглянуто.

Клопотанням представник ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ставить перед судом питання про зняття арешту з майна ОСОБА_11 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2017 року.

Обґрунтовуючи подане клопотання представник ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 зазначає, що на даний час ОСОБА_9 позбавлений можливості користуватися своїм майном за його цільовим призначенням, що призводить до додатковим матеріальних витрат та фізичних зусиль.

Тривалий розгляд кримінальної справи, на переконання заявника, суттєвим чином порушує його законні права на користування даним майном.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував у повному обсязі, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Потерпіла та її представник, обвинувачений, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 також просить відмовити у задоволенні клопотання вважає, що статус речового доказу не змінний і те, що закрита справа не означає, що вказане авто перестає бути речовим доказом у даній справі.

Вивчивши клопотання заявника про зняття арешту в користуванні вказаним майном, з`ясувавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження із зазначеного питання, суд приходить до висновку, що клопотання представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Отже, арешт майна має бути скасованим, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Водночас, відповідно до положень ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1ст.170 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2017 року було накладено арешт на автомобіль RENAULT TRAFIC р/н НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним, з метою збереження речових доказів.

Зі змісту ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2017 року вбачається, що арешт на автомобіль учасник ДТП, був накладений, оскільки автомобіль зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, що будуть встановлені під час кримінального провадження.

За матеріалами справи саме зазначене авто завдало смертельних травм потерпілому.

Як вбачається з матеріалів клопотання заявника та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування обраний захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі про накладення арешту на майно.

Крім того, з наданих прокурорм документів вбачається, що обставини, якими обґрунтовувався арешт, не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

Таким чином, відсутні підставив вважати, що арешт на майно накладено не обґрунтовано або наданий час від пала необхідність у накладенні арешту назазначене майно, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна у кримінальному задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 369 - 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0001144 від 01 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1