Справа №760/9819/23
У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року слідчий суддя Солом`янський районний суд міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчої СВ ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0000061 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Головне Любомльського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчої СВ ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділення ВП на СЗТ Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № №0000061, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідча зазначила, що з 24.02.2022 згідно Указів Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території України було введено та продовжено воєнний стан.

Встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення на території Солом`янського району м. Києва за таких обставинах.

Так, ОСОБА_4 , 07.04.2023, перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, вирішив таємно викрасти чуже майно, що належить ФОП « ОСОБА_7 » з вище вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , приблизно о 17 год. 25 хв., 07.04.2023, зайшов до вищевказаного магазину. Перебуваючи у торговій залі вказаного магазину, у відділі продажу спідньої білизни, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці вищевказаного магазину 11 (одинадцять) пар дитячих шкарпеток «9260 18-20 марине», загальною вартістю 263 гривні 89 копійок без ПДВ, 4 (чотири) пари дитячих шкарпеток «9287 18-20 серебро меланж», загальною вартістю 95 гривень 96 копійок без ПДВ, 6 (шість) пар дитячих шкарпеток «9248 18-20 серый меланж», загальною вартістю 143 гривні 94 копійки без ПДВ, що належать ФОП « ОСОБА_7 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), які сховав до правої та лівої внутрішньої кишені чорного пальто, в яке був одягнений та з викраденим товаром направився до виходу з магазину.

Після чого, приблизно о 17 год. 26 хв., діючи умисно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі таємно викрадене чуже майно, що належить ФОП « ОСОБА_7 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ), оминувши касову зону магазину, та направився до контрольно-пропускних рамок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник, не розрахувавшись за товар, виконавши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, та в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ФОП « ОСОБА_7 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) матеріальний збиток в сумі 503 гривень 79 копійок.

03.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні слідча зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази.

Крім того, обґрунтовуючи клопотання, слідча зазначила, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція за скоєння якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Разом з тим, слідча вказує на те, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній ніде не навчається, не працює, суспільно-корисною працею не займається, раніше неодноразово судимий, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини майнового характеру, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

При цьому, слідча вказує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, зазначеним вище, що підтверджується вище викладеними обставинами.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені у ньому обставини та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Встановлено, що відділом поліції на станціях залізничного транспорту ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000061 від 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Також, встановлено, що 03.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в матеріалах, доданих до клопотання, вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин. Тобто у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому, прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором та слідчим щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається, раніше судимий, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини майнового характеру, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

Проте, суд не може погодитись із тим, що для даного випадку необхідним є застосування виняткового виду запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, такий як особисте зобов`язання з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, цілком зможе запобігти встановленим ризикам.

Тому слідчий суддя, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, приходить до висновку, що клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню, а для підозрюваного достатнім буде застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які в свою чергу підтверджуються доданими до клопотання матеріалами, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 206, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , - задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК України.

Строк дії даної ухвали визначити до 02.07.2023 включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП на СЗТ ГУ НП у м. Києві.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1