Справа № 308/1326/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/1326/23, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 22.08.2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернівецької області, Глибоцького району, с. Тарашани, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення :

прокурора - ОСОБА_4

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи солдатом строкової військової служби, молодший інспектор прикордонної служби 3 категорії відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), в порушення вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 22.08.2022, близько 10:30 год., перебуваючи разом із солдатом строкової військової служби ОСОБА_6 у приміщенні кімнати для прийому їжі відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час також були присутні військовослужбовці НОМЕР_2 прикордонного загону: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , висловив солдату строкової військової служби ОСОБА_6 своє незадоволення несення останнім військової служби, та його поведінкою під час виконання поставлених завдань, в результаті чого між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт.

В ході вищевказаного словесного конфлікту, солдат строкової військової служби ОСОБА_3 , взявши лівою рукою зі столу свій розкладний ніж, наніс останнім солдату строкової військової служби ОСОБА_6 один удар в третю частину бедра лівої ноги, що заподіяло останньому колото-різану рану нижньої третини лівого стегна, тобто легке тілесне ушкодження.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями, за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв та заподіяло легкі тілесні ушкодження ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 406 КК України.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому . Зокрема зазначив, що між ним та ОСОБА_6 у приміщенні кімнати для прийому їжі відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виник словесний конфлікт, і на грунті раптово виниклих неприязнених стосунках, наніс один удар ножем, яким нарізав в той час їжу, в частину бедра лівої ноги ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій, зазначив що цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявляв та заявляти не бажає, будь-яких претензій матеріального чи не майнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, просив суворо не карати, призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі, а також просив проводити розгляд справи без його участі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та його захисник не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями, за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв та заподіяло легкі тілесні ушкодження ,тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України.

Окрім того, судом досліджені матеріали , які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

-згідно довідки про судимість № 11-05092022/21210, станом на 06.09.2022 року відомостей щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей немає.

-згідно витягу із наказу Начальника НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №341- ОС від 06.08.2021 року солдата строкової служби ОСОБА_3 призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії 4 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) .

-військовий квиток серія НОМЕР_4 ОСОБА_3

-службову характеристику солдата ОСОБА_3 від 23.08.2022 року видану Начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ст. лейтенантом ОСОБА_9 , в якій зазначено, що за період проходження служби у відділенні інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_3 зарекомендував себе, як військовослужбовець, що потребує додаткового контролю.

- службову характеристику солдата ОСОБА_3 від 05.04.2023 року видану Начальником комендантського відділення майором ОСОБА_10 , згідно якої ОСОБА_3 за час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони.

- медичну характеристику ОСОБА_3 від 31.08.2022 року видану начальником служби охорони здоров`я НОМЕР_3 прикордонного загону майором мед/сл ОСОБА_12 , в якій зазначено, що солдат ОСОБА_3 перебуває під медичним наглядом у медичному пункті НОМЕР_3 прикордонного загону з жовтня 2020 року. За вказаний період за медичною допомогою в медичний пункт загону звертався з приводу гострого фаринготрахеїту. На диспансерному обліку не перебував.

- довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №066183 від 26.07.2022 року видану ОСОБА_11 , що вона має третю групу інвалідності.

-постанову про визнання речовим доказом від 22.08.2022 року, згідно якої розкладний ніж із ручкою світлого кольору та металевим елементом синього кольору, що виявлений та вилучений під час огляду місця події 22.08.2022 року визнано речовим доказом.

- ухвалу слідчого судді від 24.08.202 року, якою накладено арешт на розкладний ніж із ручкою світлого кольору та металевим елементом синього кольору.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, який передбачено цим Кодексом.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення ,відповідальність за яке передбачена КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачене ч.2 ст. 406 КК України яке є нетяжким злочином , вчинене умисно та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 та обставини, що пом`якшують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання на певний строк у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 406 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень .

Запобіжний захід

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь - якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження не містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази і арешт майна

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Частиною 4 статті 174 КПК Українимвизначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.08.2022 року було накладено арешт на речі, які було вилучено 22.08.2022 року під час огляду місця події, а саме: розкладний ніж із ручкою світлого кольору та металевим елементом синього кольору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України, нагляд за засудженим ОСОБА_3 , звільненим від відбування покарання з випробуванням, здійснювати командирами військових частин.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по справі:

- ніж, після набрання вироку законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 24.08.2022 року на розкладний ніж із ручкою світлого кольору та металевим елементом синього кольору.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою -в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1