Справа № 697/892/23
Провадження № 1-кп/697/162/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Каневі, Черкаської області матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000130 від 03.04.2023 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ Одеської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 з 21.11.2022 строком на 90 діб, однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 12.02.2023, близько 13 год. 00 хв., перебуваючи неподалік «Будинку Молитви», який розташований по вул. Центральна, буд. 34 в с. Ліпляве Черкаського району Черкаської області, виявивши на землі мобільний телефон марки «TЕCNO POP 2F», вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/4252-ТВ від 14.04.2023 - 943 грн., в якому знаходилися сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 150 грн. та сім-карта мобільного оператора «Лайфселл» вартістю 130 грн., мобільний телефон марки «TECNO POP 3», вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № CE-19/124-23/4248-ТВ від 14.04.2023 - 2 243,22 грн., в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «ВФ-Україна» вартістю 125 грн, що належали ОСОБА_5 , після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету таємного викрадення чужою майна, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, підняв вказані мобільні телефони та заховав їх у кишені куртки, після чого з місця події зник, і таким чином таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 на загальну суму 3 591,22 грн., чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати. Зазначив, що 12.02.2023, близько 13:00 год. перебуваючи неподалік «Будинку Молитви», який розташований по вул. Центральна, буд. 34 в с. Ліпляве Черкаського району Черкаської області, знайшов на землі два мобільні телефони марки «TECNO POP 3» та «TECNO POP 3» з сім-картами, які забрав собі. Після чого в телефоні, який був незаблокований змінив сім-картку на свою. Однак, на телефоні була встановлена функція батьківського контролю та потерпіла сама виявила місцезнаходження своїх мобільних телефонів. Вказані мобільні телефони були вилучені працівниками поліції.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд вказаного кримінального провадження у її відсутність. Щодо призначення міри покарання ОСОБА_4 поклалась на розсуд суду.

Учасники судового провадження не заперечували щодо проведення судового засідання без участі потерпілої.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 325 КПК України, суд вважає можливим за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд у відсутності потерпілої.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд враховуючи зазначені вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі, без реального відбування покарання із застосування іспитового строку, так як вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають:

у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/4252-ТВ від 14.04.2023 - 956 грн. 00 коп.;

у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/4248-ТВ від 14.04.2023 - 956 грн. 00 коп..

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «TECNO POP 2F», мобільний телефон марки «TECNO POP 3», які передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 - залишити у власника ОСОБА_5 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення: судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/4252-ТВ від 14.04.2023 в розмірі 956 грн. 00 коп. та судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/124-23/4248-ТВ від 14.04.2023 в розмірі 956 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп..

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1