ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні №0000788 від 24.07.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно), офіційно непрацевлаштованого, судимого вироком Апеляційного суду міста Києва від 17.07.2009 за пунктами «а», «г» статті 93 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією усього майна, яке є його особистою власністю. 14.12.2011 звільненого на підставі ухвали Сокальського районного суду міста Львова від 06.12.2011 (справа № 5-268/11) про заміну невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі на строк 8 місяців на покарання у виді виправних робіт з відрахуванням в доход держави 20 % доходу. 12.12.2012 знятого з обліку по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

22.05.2023 до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 цього Кодексу.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 цього Кодексу та, обґрунтовуючи свої вимоги, захисник послався на те, що у кримінальному провадженні наявні підстави, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити. Крім того, зазначив, що суть обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України йому зрозуміла, він не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, викладених у клопотанні, та надав суду письмову згоду на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України підлягає задоволенню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за таких обставин.

Так, у середині листопада 2016 року ОСОБА_3 на земельній ділянці біля паркану на території Русанівських садів по АДРЕСА_3 помітив кущ коноплі, в цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» без мети збуту. Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_3 зірвав декілька листів коноплі, перевіз до місця свого проживання у АДРЕСА_2 , де висушив, подрібнив та став зберігати за місцем свого проживання за вказаною адресою для власного вживання без мети збуту.

27.06.2017 приблизно о 07:30 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 у АДРЕСА_2 , на журнальному столику на балконі працівники поліції виявили та вилучили особливо-небезпечний наркотичний засіб «канабіс», масою в перерахунку на висушену речовину 25,84 г.

Відповідно до висновку експерта КНДЕКЦ від 07.09.2017 №11-2/5769 надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 25,84 г.

Згідно Списку №1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці I «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано як «незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту», тобто за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ч. 3 ст. 288 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, положення ст. 12 КК України діяли в редакції Закону України від 15.11.2011 №4025-VI; положення ст. 49 КК України - Закону України від 08.04.2014 №1183- VIІ; положення ч. 1 ст. 309 КК України - Закону України від 15.04.2008 №270-VІ.

На момент розгляду клопотання сторони захисту вказані положення КК України зазнали змін та діяли в редакції Закону України: положення ст. 12 КК України - від 22.11.2018 № 2617-VIII; положення ст. 49 КК України - від 18.02.2021 №1256-IX; положення ч. 1 ст. 309 КК України - від 22.11.2018 № 2617-VIII.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону України від 15.04.2008 №270-VІ, чинною на час вчинення кримінального правопорушення, було передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII, на момент розгляду клопотання, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

З огляду на викладене, суд вважає, що слід керуватися санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII.

Згідно ст. 12 КК України в редакції Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини (частина 1). Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (частина 2). Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі (частина 3).

Тобто, вчинене ОСОБА_3 , кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України в редакції Закону України від 22.11.2018 №2617-VIII відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

З матеріалів справи вбачається, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України пройшло більше трьох років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду ...; перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах 1, 2 ст. 49 КК України строків особа вчинила новий злочин ... (частини 2, 3 ст. 49 КК України).

Водночас, судом не було встановлено фактів переривання перебігу давності, як і не було встановлено фактів зупинення давності внаслідок ухилення підозрюваного/обвинуваченого ОСОБА_3 від органу досудового розслідування/суду, оскільки матеріали судового провадження не містять доказів на підтвердження цього, не надано таких і прокурором під час вирішення клопотання сторони захисту.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_3 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що обвинувачений ОСОБА_3 проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20) звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування особою шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

За таких обставин, клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат на залучення експерта, то суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 12.09.2022 у справі № 203/241/17 (провадження № 51-4251кмо21) в разі, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Керуючись статтями 12, 49 КК України, статтями 284-288, 314, 369-372, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0000788 від 24.07.2017 в частині обвинувачення ОСОБА_3 в учиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - закрити.

Речовий доказ: - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, масою 25,84 г, який передано на відповідальне зберігання до камери схову УЛМТЗ ГУНП у м. Києві (квитанція №0000813), - після набрання ухвалою законної сили знищити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта до проведення експертизи від 07.09.2017 № 11-2/5769, - віднести на рахунок держави.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1