Справа № 204/4453/23
Провадження № 1-кп/204/806/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000261 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 січня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Канівське Запорізького району Запорізької області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, навідник оператор 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25 жовтня 2022 року, разом з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , перебували на позиціях підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби та виконання обов`язків військової служби за призначення щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в тому числі у безпосередньому зіткненні з противником.

Близько 11 години 00 хвилин 25 жовтня 2022 року солдат ОСОБА_3 , перебуваючи на позиціях підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , отримав законний усний наказ прямого начальника - заступника командира батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 - вибути у підпорядкування командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 для виконання бойових завдань за призначенням в районі АДРЕСА_3 з метою стійкого утримання визначених районів оборони, на підставі бойового розпорядження начальника штабу - першого заступника військової командира НОМЕР_1 № 1022/ОКП/дск від 24 жовтня 2022 року.

Отримавши зазначений наказ прямого начальника, солдат ОСОБА_3 відмовився виконувати покладені на нього обов`язки військової служби.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на підрив установленого в Збройних Силах України порядку підлеглості і принципу єдиноначальності, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 згідно витягу з наказу № 269 від 21 вересня 2022 року, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 25 жовтня 2022 року близько 11 години 00 хвилин, перебуваючи на позиціях підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , отримавши законний усний наказ прямого начальника - заступника командира батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 - вибути у підпорядкування командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 для виконання бойових завдань за призначенням в районі м. Бахмут Донецької області з метою стійкого утримання визначених районів оборони, на підставі бойового розпорядження начальника штабу - першого заступника військової командира НОМЕР_1 № 1022/ОКП/дск від 24 жовтня 2022 року, відкрито відмовився виконати зазначений усний наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися в непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 402 КК України.

Під час підготовчого провадження між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_7 , та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_8 , уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 під час судового провадження беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального провадження, щиро розкаятися, виконати призначене покарання, не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових кримінальних правопорушень, виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником та на визначеному місці служби або у військовій частині.

При укладанні угоди враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також беззастережне визнання своєї винуватості, беручи до уваги інтереси суспільства, і відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , та інші обставини.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого (раніше не судимого, неодруженого, за місцем служби характеризується позитивно, має необхідні професійні якості, військово-облікову спеціальність та фах, нагально необхідні у Збройних Силах України, бажає продовжити військову службу та приймати участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України), наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, зокрема покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, які на підставі ст. 62 КК України замінити на 2 (два) роки тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та доводів прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання обвинуваченим винуватості у його скоєнні.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 402 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, раніше не судимого, на обліку лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, суд вважає за можливим затвердити укладену 02 червня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_7 , та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_8 , угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 червня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_7 , та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.ст. 58, 69 КК України у вигляді 02 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене покарання у вигляді 02 (двох) років позбавлення волі на покарання у вигляді 02 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 06 лютого 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1