Провадження № 1-кп/742/197/23
Єдиний унікальний № 742/530/23
ВИРОК

іменем України

24 травня 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000938 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, зі слів маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше неодноразово судимого: 17.04.2015 вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 190, ст. 69, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 17.08.2015 вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч.2 ст.190, ч.2 ст. 185, ч.1,4 ст. 70, ч.1,4 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі; 05.11.2015 ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області вирок Прилуцького міськрайонного суду від 17.08.2015 змінено в частині призначення покарання, із нього виключено ч.4 ст. 70 КК України з призначенням покарання за ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України з призначенням покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України до нього приєднано невідбуту частину покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 17.04.2015 і остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі; 13.05.2019 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково (невідбута частина покарання 1 рік 11 місяців 2 дні), 27 жовтня 2022 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч.4 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку в 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , маючи судимість за вчинення злочину проти власності, яка в законному порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не став і вчинив нове кримінальне правопорушення. Так, 17 серпня 2022 року у першій половині дня (точного часу не встановлено), обвинувачений ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, реалізуючи єдиний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи у житловому будинку належному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де, скориставшись відсутністю власниці будинку та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно, повторно із шухляди серванту привласнив належну потерпілій банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_4 , а також залишений потерпілою наявний там і записаний на папері пін-код доступу до її вищевказаної банківської картки, який зберігався разом із нею. Розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається він 17.08.2022 о 12:29 год. та о 12:30 год. скориставшись банкоматом АТ КБ «ПриватБанк» котрий знаходиться по вул. Незалежності, буд. 65 у м. Прилуки, здійснив зняття готівки із вищезазначеної належної ОСОБА_4 банківської картки у сумі 200 грн. та 1000 грн., спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1 200 грн. Продовжуючи свою злочинну діяльність обвинувачений ОСОБА_5 17.08.2022 о 12:37 год. скориставшись банкоматом BRANCH 10024-0311, PRYLYKY, здійснив зняття готівки із вищезазначеної належної ОСОБА_4 банківської картки в сумі 100 грн. заподіявши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 100 грн., а всього матеріальну шкоду на загальну суму 1 300 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 після дослідження доказів та допиту потерпілої, винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження, не оспорює, давши у суді показання по факту викрадення банківської картки та зняття грошових коштів. Щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати. Вказав що частково відшкодував потерпілій завдані збитки на суму 1500 грн., а саме перерахував 1000 грн., на підтвердження чого надав письмову розписку потерпілої. Та перерахував на її картку 500 грн. Цивільний позов заявлений потерпілою визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за можливе прийняття обвинувального вироку у справі.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 дала показання, що обвинувачений знайомий її дочки. Дійсно з початком війни він проживав у їхньому будинку. Вона перебувала за кордоном і їй почали приходити повідомлення з банку про необхідність сплати відсотків по кредиту. Проте кредитними коштами вона не користувалася. Коли у вересні повернулася на Україну, то відвідавши банк довідалася що з її кредитної карти були зняті грошові кошти. Тому й звернулася до поліції із заявою про вчинення крадіжки. Підтримала цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 1300 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. Вказала, що обвинувачений шкоду в повному обсязі не відшкодував, після зняття ним кредитних грошових коштів, на неї також покладено обов`язок щодо відшкодування відсотків. Підтвердила, що обвинувачений відшкодував їй лише 1000 грн. З приводу надходження на її рахунок грошових коштів в розмірі 500 грн., заперечила. Вказала, що така сума на її рахунок не надходила. Категорично наполягала на суворості покарання, вказала на неможливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі.

Крім показів допитаних у суді обвинуваченого та потерпілої, вина ОСОБА_5 , підтверджується й дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 07 листопада 2022 року (№1-кс/742/737/22 (№742/2976/22), відповідно до якої слідчому надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів АТ КБ «ПриватБанк», які містять охоронювану законом таємницю, з можливістю вилучення їх копій в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000938, а саме: копії справи, що стосується відкриття рахунку ( НОМЕР_2 ), додаткові рахунки договору SAMDNWFC3 від 25.08.2020; повних установчих даних власника рахунку ( НОМЕР_2 ), додаткові рахунки договору SAMDNWFC3 від 25.08.2020, його фактичного місця реєстрації та проживання; фото та відеоматеріали під час відкриття карткового рахунку ( НОМЕР_2 ), додаткові рахунки договору SAMDNWFC3 від 25.08.2020; рух коштів по картковому рахунку ( НОМЕР_2 ), додаткові рахунки договору SAMDNWFC3 від 25.08.2022 (або закриття рахунку) із зазначенням контрагентів, сум платежів, дат і призначень платежів (у друкованому та електронному вигляді); місця знаходження об`єктів, де знімалась готівка з карткового рахунку ( НОМЕР_2 ), додаткові рахунки договору SAMDNWFC3 від 25.08.2020 за період від 00год. 00хв. 17.08.2022 по 24год. 00хв. 18.08.2022; фото та відеоматеріали з об`єктів (банкоматів), де відбувалося зняття готівки з карткового рахунку ( НОМЕР_2 ), додаткові рахунки договору SAMDNWFC3 від 25.08.2020 за період від 00год. 00хв. 17.08.2022 по 24год. 00хв. 18.08.2022.

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 05 грудня 2022 року та Описом речей і документів від 05 грудня 2022 року, якими підтверджено видачу представником АТ КБ «Приватбанк» на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 07 листопада 2022 року (№1-кс/742/737/22 (№742/2976/22), CD-R диску з вмістом фото та віоматеріалів за період часу з 17 серпня 2022 року по 18 серпня 2022 року по рахунку відкритому в банку ОСОБА_4 .

Протоколом огляду предмета від 06 грудня 2023 року, згідно якого під час проведення огляду CD-R диску, наданого АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 07 листопада 2022 року (№1-кс/742/737/22 (№742/2976/22) з копіями відеозаписів з камери спостереження за 17 серпня 2022 року, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено, що при відкритті файлів з датою 17 серпня 2022 року протягом часу з 12:29:01 до 12:32:52, чоловік в окулярах чорного кольору з густою чорною бородою, зачіска (лисий) в білій футболці з написом PUMA, з чоловічою сумкою чорного кольору через ліве плече схожий на ОСОБА_5 , користувався послугами банкомата.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що на даних відео файлах та фото дійсно зображений він.

Копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 травня 2021 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав та письмовою заявою ОСОБА_4 про надання згоди на проведення слідчого експерименту в належному йому будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23 грудня 2022 року та оглянутого відеозапису, в ході якого ОСОБА_5 в присутності понятих та потерпілої, за адресою: АДРЕСА_2 , дав показання, що в період часу з лютого по серпень 2022 року він проживав за даною адресою. 17 серпня 2022 року знайшов банківську картку та пін код до неї. Тоді й вирішив зняти гроші з даної карти. Того ж дня в банкоматі близько 12 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_3 здійснив зняття грошових коштів в сумі 200 грн. та 1000 грн. Крім того зняв ще 100 грн., але в якому банкоматі їх знімав, не пам`ятає.

Суд, аналізуючи показання обвинуваченого, в тому числі і надані ним під час слідчого експерименту, а також показання потерпілої, з урахуванням досліджених письмових доказів, приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та покладає їх в основу обвинувального вироку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доказаною, і його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, в судовому засіданні не встановлено, оскільки суд не визнає обтяжуючою покарання зазначену в обвинувальному акті обставину як вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

При цьому суд враховує, що з 7 березня 2022 року Законом № 2117-IX внесено зміни до КК щодо посилення відповідальності за злочини за ст. 185, 186, 187, 189, 191 КК, вчинені в умовах воєнного стану.

Нині ж крадіжка, учинена в умовах воєнного або надзвичайного стану є особливо кваліфікованим складом злочину. Вчинення крадіжки в умовах воєнного стану одразу кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.

За особливо кваліфіковані злочини відповідними частинами статей КК передбачено значно більші покарання. Призначаючи покарання за кваліфіковані й особливо кваліфіковані склади злочинів, суд ураховує всі інші пом`якшуючі або обтяжуючі обставини, крім тих, які є ознаками такого складу. Якщо ж крадіжка в умовах воєнного стану за цією ознакою вже кваліфікована за ч. 4 ст. 185 КК, то вчинення злочину в умовах воєнного стану вдруге не враховується як обтяжуюча обставина, бо воно вже враховано при кваліфікації. Це правило передбачено ч. 4 ст. 67 КК.

За таких обставин в силу ч. 4 ст. 67 КК України зазначену обтяжуючу обставину з обвинувачення необхідно виключити.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого, суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини кримінального провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди, визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язані виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, вчинив його умисно, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідки КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» від 17 жовтня 2022 року за №195 за медичною допомого до лікаря психіатра не звертався, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 17 жовтня 2022 року за №465, знаходиться на диспансерному обліку з 2015 року, діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, зі слів перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах та маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше неодноразово засудженого, останній раз 27 жовтня 2022 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч.4 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку в 3 роки, маючого не зняті і не погашені судимості, який на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності, що свідчить про те, що належних висновків для себе він не зробив. Його поведінка вказує про вперте небажання дотримуватися норм закону, моралі та загально встановлених правил суспільної поведінки; наявність кількох обставин, що пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, що обтяжують таке; а також враховуючи позицію прокурора та потерпілої, які наполягали на суворості покарання, та неможливості перевиховання та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті, та за правилами ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених засудженим за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 27 жовтня 2022 року, та іншого кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим до постановлення попереднього вироку, за цим вироком, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 27 жовтня 2022 року, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст.1167 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Потерпілою заявлено цивільний позов до обвинуваченого, в якому просить стягнути з ОСОБА_5 на її корить в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1300 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.129, абз.7 п.2 ч.3 ст.374 КПК України при ухваленні обвинувального вироку, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

Щодо позовних вимог, про стягнення матеріальних збитків, які полягають у відшкодуванні завданих злочином збитків, то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 300 грн., з урахуванням відшкодованою обвинуваченим 1000 грн., що не заперечувалося потерпілою і підтверджується відповідною письмовою розпискою.

Натомість, обвинуваченим не надано суду доказів на підтвердження перерахування потерпілій 500 грн.

Оцінюючи вимоги щодо заявленого потерпілою відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що злочинними діями обвинуваченого та завданою потерпілій матеріальною шкодою є прямий причинний зв`язок, обвинуваченим не спростовано докази подані потерпілою на підтвердження понесених збитків, враховуючи характер та обсяг завданих збитків, є усі підстави для задоволення даного позову.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір моральної шкоди, потерпіла посилається на те, що протиправні дії обвинуваченого порушили її звичайний уклад життя, обумовили нервові розлади та душевні страждання.

Суд, з огляду на відсутність належних доказів в підтвердження факту заподіяння потерпілій моральної шкоди в заявленому нею розмірі, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи фактичні обстави справи, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди і вважає можливим та достатнім стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої в порядку відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, відсутні.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.349,370-371,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених засудженим за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 27 жовтня 2022 року, та іншого кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим до постановлення попереднього вироку, за цим вироком, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2022 року, більш суворим за цим вироком, остаточно призначити засудженому ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, після приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 300 грн. завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 5000 грн. завданої моральної шкоди.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

- карту пам`яті з відео фіксацією слідчого експерименту - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-CD-R диск з інформацією АТ КБ «Приват Банк» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА