Cправа №505/3278/23
Провадження №1-кс/505/1315/2023
УХВАЛА

Іменем України

14.08.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовський міськрайонний суд Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення №-2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосамарка Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

- підозрюваного у кримінальному провадженні №-0000798, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення №-2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Так, згідно матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 11.08.2023 в період часу близько з 21 години по 23 годину, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання в одній з кімнат будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходилась його співмешканка ОСОБА_7 , та в цей час, на ґрунті раптово-виниклих особистих неприязних відносин, у нього виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання в одній з кімнат будинку за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи і оцінюючи свої дії, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, з особистих мотивів, умисно наніс правою рукою один удар в область голови ОСОБА_7 в наслідок якого остання упала на підлогу, після чого умисно наніс ще один удар лівою ногою в область тулубу останньої, продовжуючи свої злочинні дії, взявши з підлоги сокиру, яка знаходилась у вказаній кімнаті, та тримаючи її обома руками, перебуваючи у положенні стоячи, почав умисно наносити тильною частиною (обухом) сокири удари, точну кількість в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, по тулубу і голові ОСОБА_7 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер з обох сторін з розривами плерви, розриви правої долі печінки, розрив правої нирки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя.

Від отриманих травм 12.08.2023 в проміжок часу приблизно з 03 години по 05 годину, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 , перебуваючи в одній з кімнат будинку за адресою: АДРЕСА_2 , померла. Смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з отриманими пошкодженнями і настала від травматичного шоку.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

ОСОБА_5 затримано 12.08.2023 о 09 годині 50 хвилин в порядку

ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

12.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новосамарка Красноокнянського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, з базовою середньою освітою, не працюючий, не одружений, не депутат, раніше не судимий.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності:

1.Протоколом огляду місця події від 12.08.2023, в ході якого було проведено огляд території домоволодіння яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено змив на ватно-марлеву серветку з руків`я сокири, який поміщено до паперового конверту; змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з підлоги, який поміщено до паперового конверту, змив речовини бурого кольору на марлевий тампон з дверей у приміщенні №-2, який поміщено до паперового конверту, відрізок з речовиною бурого кольору з ковдри кімнати №-3, який поміщено до паперового конверту, частина простирадла під номер 3 зі слідами речовини бурого кольору з кімнати №-1, який поміщено до паперового конверту, частина простирадла під номер 1 зі слідами речовини бурого кольору з кімнати № 1, який поміщено до паперового конверту, частина обшивки ліжка із слідами речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту, частина килима зі слідами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту, сокира на обусі якої виявлено сліди речовини бурого кольору, з кімнати №-1 яку поміщено до паперового конверту; сліди папілярних візерунків, які перекопійовано на липку стрічку на чотирьох відрізках та поміщено до полімерного сейф пакету №FPS 5013793.

2.Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , від 12.08.2023, з показів якої стало відомо, що 11.08.2023 у неї перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, та те, що 12.08.2023 вранці до неї прийшов ОСОБА_5 який повідомив, що побив свою співмешканку ОСОБА_7 у вечері 11.08.2023 та на ранок 12.08.2023 виявив її мертвою.

3.Протоколом допиту свідка, ОСОБА_9 , від 12.08.2023 з показів, якої стало відомо, те, що 12.08.2023 вранці до неї телефонував її син ОСОБА_5 , який повідомив, що його співмешканка ОСОБА_7 можливо мертва та те, що можливо він її вбив, на що ОСОБА_9 сказала дзвонити до поліції.

4.Протоколом затримання особи ОСОБА_5 , в ході якого вилучено у останнього вилучено, мобільний телефон типу смартфон марки «SAMSUNG GELAXI j1» DUOS сірого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 належний ОСОБА_5 який було поміщено до сейф-пакету експертної служби; чоловічі черевики належні коричневого кольору із плямами речовини бурого кольору які було поміщено до картонної коробки; чоловічі шорти синього кольору із смугами білого кольору та чоловіча футболка сірого кольору із плямами речовини бурого кольору які поміщено до картонної коробки; змиви з правої та лівої руки затриманого, які поміщені до двох паперових конвертів; зрізи нігтьових пластин затриманого з правої та лівої руки які поміщено до двох паперових конвертів.

5.Протоколом огляду трупа ОСОБА_7 в ході якого було вилучено, светр чорного кольору з плямами бурого кольору та штани чорного кольору з плямами бурого кольору, які поміщені до паперового конверту з логотипом «Національна поліція України»; змиви з правої та лівої руки на марлевому тампоні, які поміщені до 2 паперових конвертів з логотипом «Національна поліція України», зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки, які поміщені до двох паперових конвертів;

6.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 12.08.2023, з показів якого стало відомо, що 11.08.2023 він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 обухом сокири, та 12.08.2023 виявив її вранці загиблою;

7.Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваній за інкримінований злочин, а також наявність ризиків передбачених 177 КПК України:

- Передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України - ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, який полягає у тому, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч.2 ст.121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

У зв`язку з близьким розташуванням державного кордону України з невизнаною Придністровською Молдавською Республікою, ОСОБА_5 , незаконно перетнувши його, може переховуватись в ПМР з якою у України відсутні будьякі міжнародні договори.

Також, ОСОБА_5 постійного місця роботи не має, своєї сім`ї не має, міцні соціальні зв`язки, які б утримували останнього від переховування відсутні;

- Передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України ризик можливого незаконно впливу на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, під загрозою можливого покарання, може почати впливати на свідків, з метою примусу останніх змінити покази на свою користь, шляхом вмовлянь, погроз або підкупу.

- передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України - ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який полягає в тому, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні, не з`являтись для проведення слідчих та процесуальних дій, що негативно вплине на досудове розслідування.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у скоєнні вказаного кримінального правопорушення;

Стосовно вказаних ризиків (як підстав застосування запобіжних заходів, передбаченої п.1 ч.1 ст.177 КПК), слід зауважити, що застосування запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), одним з важливіших серед яких є його тяжкість. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п. 2 ч.1 ст.178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч.1 ст.177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до вимог ст.177 та ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню підозрюваного від органів досудового слідства, суду, впливу на потерпілу та свідків чи вчиненню інших кримінальних правопорушень. Запобіжні заходи у вигляді застави, особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення інших кримінальних правопорушень, ухиленню підозрюваного від органів досудового слідства, суду та впливу на потерпілого і свідків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити і обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, в межах строку досудового розслідування із визначенням застави. Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 є наявність уникнення ризиків передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти розгляду клопотання слідчого без участі його захисника, а також не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000798, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

ОСОБА_5 затримано 12.08.2023 о 09 годині 20 хвилини, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України в порядку ст.208 КПК України.

12.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище і долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлена свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

З огляду на зазначене слідчий суддя відмічає, що підозрюваний не працює, не має постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, тобто ОСОБА_5 не має тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування. Крім того, характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_5 підозрюється, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_5 , що підтверджує ймовірність свідомої поза процесуальної поведінки останнього.

Суд з огляду на обставини, передбачені ст.178 КПК України, погодився з доводами прокурора, що ризики, які є підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, на даний час існують.

Суд вважає, що ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від суду існує, зважаючи на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, та обвинувачений обізнаний про ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення та покарання у разі визнання його винним.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, суд вважає, ризик впливу на вказаних осіб, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом.

При цьому, суд приймає до уваги стадію даного кримінального провадження, в межах якого свідки на даний час не допитані, та докази, на яких може ґрунтуватися або може спростовуватися обвинувачення судом ще не досліджені, у зв`язку із чим, з огляду на те, що підозрюваному інкриміноване скоєння кримінального правопорушення, наявний ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим доведено наявність обставин, передбачених ст. 194 КПК України.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 враховую: вагомість наданих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

З доданих до клопотання документів вбачається обґрунтована підозра щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення йому розміру застави.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручи до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, слідчий суддя вважає доцільним застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №-2 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - терміном на 60 (шістдесят) днів.

Згідно положень ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави ОСОБА_5 .

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його затримання з 09 години 50 хвилин 12 серпня 2023 року.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів, і закінчується 11 жовтня 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, слідчому, підозрюваному та направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1