Справа № 392/165/23
Провадження № 1-кп/392/146/23
У Х В А Л А

18 липня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000608

від 9.12.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Виска Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , судимого 7 грудня 2022 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за частиною першою статті 296 КК України до штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

частиною четвертою статті 296,

частиною першою статті 263,

частиною другою статті 194 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду виникло питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які виправдовують тримання під вартою, не зменшилися.

Прокурор зазначив, що за наслідками судового розгляду обвинуваченому доцільно призначити покарання у виді шести років позбавлення волі. Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, самостійно залишив військову частину та вчинив кримінальні правопорушення на грунті неприязних відносин, що виникли між теперішнім чоловіком його колишньої дружини і обвинуваченим.

Прокурор зазначив, що колишня дружина та її теперішній чоловік побоюються неправомірних дій, які може вчинити відносно них обвинувачений.

Прокурор звернув увагу на те, що на мобільний телефон колишньої дружини надходять СМС-повідомлення з погрозами зі сторони обвинуваченого.

Тому, прокурор вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник висловив заперечення з приводу заявленого клопотання про продовження строку тримання під вартою, заявивши клопотання про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся, має намір відшкодувати потерпілому завдану шкоду.

Захисник зазначив, що обвинувачений має сім`ю, постійне місце проживання та спроможний належним чином виконувати процесуальні обов`язки.

Клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права законність та рівність перед законом і судом (частина 1 статті 7 КПК України).

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У справі не закінчено судовий розгляд. Строк дії попередньої ухвали щодо тримання обвинуваченого під вартою закінчується 21 липня 2023 року.

У клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор послався на наявність наступних ризиків: обвинувачений може переховуватися від суду; обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків; обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризику переховування від суду.

Судовий розгляд перебуває на заключній стадії. У судових дебатах прокурор висловив думку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк шести років.

Аналізуючи обставини, які викладені у поясненнях учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що ймовірність переховування обвинуваченого від суду існує.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується громадянин ОСОБА_5 , передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан.

Очевидно, що в умовах воєнного стану, збільшуються можливості для ухилення від суду, оскільки держава з об`єктивних причин належним чином не в змозі контролювати поведінку обвинуваченого.

Обвинуваченим не внесено заставу в сумі 80520 гривень, яка визначена ухвалою слідчого судді від 12 грудня 2022 року.

Прокурор звернув увагу суду на негативну репутацію обвинуваченого, що може впливати на його поведінку.

Тому, суд погоджується з твердженнями прокурора про те, що на теперішній час продовжує існувати ризик можливого переховування від суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

З пояснень обвинуваченого у судовому засіданні вбачається наявність негативних відносин між обвинуваченим і потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 побоюються агресивної поведінки обвинуваченого. Існування неприязних відносин може бути підставою виникнення конфліктних ситуацій з відповідними наслідками.

Тому, ризики незаконного впливу на потерпілого і свідків, чи повторення протиправної поведінки не виключається.

Наведені обставини, дають підставу для висновку про те, що прокурором доведено існування наступних ризиків: обвинувачений ОСОБА_5 ймовірно може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто прокурором доведено, що заявлені ним раніше ризики не зменшилися.

Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти наведеним ризикам.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність постійної роботи, репутацію обвинуваченого, майновий стан та наявність судимостей суд зобов`язаний врахувати при вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Згідно з частиною першою статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Частиною третьою статті 176 КПК України встановлено, що суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (пункт 4 частини другої статті 183 КПК України).

У розпорядженні суду відсутні докази, які б свідчили про неможливість утримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин, суд дійшов висновку про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, існування яких встановлено судом.

Вищенаведені ризики не можуть спростовуватись твердженням обвинуваченого про намір повернутися до лав Збройних Сил України.

Обвинувачений ОСОБА_5 насправді має необхідний бойовий досвід та навички володіння зброєю.

Про те, як зазначив прокурор, обвинувачений, перебуваючи на службі в лавах Збройних Сил України, самовільно залишив військову частину, проявивши недисциплінованість в умовах воєнного часу.

Оскільки у справі не завершено судовий розгляд, а заявлені захисником обставини враховані під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наявність ризиків, вказаних прокурором, виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись статтями 197, 331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів з 18 липня 2023 року до 14 годин 15 вересня 2023 року.

Захисникові адвокату ОСОБА_4 відмовити у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

На ухвалу, в частині продовження строку тримання під вартою, може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє виконання ухвали.

Повний текст ухвали складено і проголошено 21 липня 2023 року.

Головуючий

суддя