Справа №359/8986/21. Провадження №11-кп/824/3741/2023. Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_8

за участю сторони захисту - адвоката ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0000682 від 12.08.2021 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Андрушівка Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України, -

клопотання прокурора задоволено.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 24 липня 2023 року.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про відмову у задоволенні клопотання прокурора, зміну стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, відмовлено.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що обвинувачений згідно зміненого обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисних тяжких насильницьких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведення його винуватості, передбачена у виді позбавлення волі від 5 до 10 років. Відносно нього продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду. Він не мав постійного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, а ті, що є не були і не є стримуючим фактором його поведінки, оскільки згідно обвинувального акта і з`ясованих судом анкетних данний обвинувачений на час його затримання не працював, він дійсно є батьком двох неповнолітніх дітей, 2007 і 2011 року народження, однак злочини у яких він згідно зміненого обвинувального акта, обвинувачується вчинені після їх народження. Суд також враховував вагомість доказів, наданих прокурором в обгрунтування висунутого ОСОБА_7 кримінального обвинувачення, які були надані до зміни прокурором обвинувачення. Враховано також процесуальну поведінку обвинуваченого в ході судового розгляду кримінального провадження та зазначено, що тривалість тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 викликана виключно поведінкою сторони захисту, якою неодноразово здійснювалися дії по фактичному перешкоджанню суду судового розгляду цього кримінального провадження у розумні строки, та, на переконання суду, є фактичним і реальним підтвердженням намірів сторони захисту у нерозгляді та затягуванні судового розгляду справи у розумні строки, що прямо на безпосередньо вказує на продовження існування стосовно обвинуваченого ризику, передбаченого ст. 177 ч. 1 п. 1 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.05.23 р. по справі №359/8986/21 про продовження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ 2київський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, тобто до 24.06.2023р.; клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" строком на 60 днів залишити без задоволення; ухвалити нове рішення, яким застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що судом не зазначено в ухвалі та не надано оцінки тому, що обвинувачений ОСОБА_7 під час досудового слідства більше року сукупно утримувався в Київському слідчому ізоляторі, що є порушенням, а загальний термін складає більше ніж 1 рік 9 місяців.

Також наголошує на тому, що обвинувачений має невиліковну хворобу та в разі не надання адекватної медичної допомоги може призвести до прогресування хронічної венозної недостатності аж до настання смерті.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження під №0000682 відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 24 липня 2023 року.

Під час постановлення даного рішення суд першої інстанції враховував, що обвинувачений згідно зміненого обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисних тяжких насильницьких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведення його винуватості, передбачена у виді позбавлення волі від 5 до 10 років. Відносно нього продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду. Враховано також процесуальну поведінку обвинуваченого в ході судового розгляду кримінального провадження та зазначено, що тривалість тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 викликана виключно поведінкою сторони захисту, якою неодноразово здійснювалися дії по фактичному перешкоджанню суду судового розгляду цього кримінального провадження у розумні строки, та, на переконання суду, є фактичним і реальним підтвердженням намірів сторони захисту у нерозгляді та затягуванні судового розгляду справи у розумні строки, що прямо вказує на продовження існування стосовно обвинуваченого ризику, передбаченого ст. 177 ч. 1 п. 1 КПК України

З таким висновком апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Так, перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі ту обставину, що судове провадження щодо ОСОБА_7 не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Зокрема, судом були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Зокрема, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Так, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, за які передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, не має міцних соціальних зв`язків, а тому може переховуватись від суду, не працевлаштованого, без місця реєстрації.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені в оскаржуваній ухвалі суду.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційної скарги не містять обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність застосування строку тримання під вартою.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду міста Києва від 26 травня 2023 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду міста Києва від 26 травня 2023 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 24 липня 2023 року, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4