Справа №635/2368/23
Провадження по справі 1-в/635/126/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жеванівка Новоархангельського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 17 грудня 2015 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі.

Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 як особи, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

В обґрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04 лютого 2014 року. Під час тримання в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)», за допущене порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз. Заохочень не мав. До праці не залучався. З 16 червня 2017 року відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання порушував режим тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності один раз за неввічливе ставлення до іншого засудженого, але в наслідок проведеної виховної роботи змінив поведінку на кращу, на даний час дисциплінарне стягнення погашене у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці рішенням дисциплінарної комісії заохочувався тринадцять разів, на даний час характеризується позитивно. Працевлаштований до господарчої обслуги житлової зони установи, залучається до робіт з благоустрою установи, до праці ставиться сумлінно. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. У взаємовідносинах з персоналом установи тактовний, ввічливий. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Подолання алкогольної залежності», до реалізації програми ставиться позитивно. Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю, братом, тіткою та дочкою, шляхом листування, телефонних розмов, короткострокових побачень, отримує посилки. Питання щодо можливого застосування ст.ст. 100, 101 КВК України було розглянуто 11 жовтня 2017 року, засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розглянуто 02 жовтня 2019 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України було розглянуто 11 листопада 2020 року, засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не довела свого виправлення. За вироком суду мав сплатити судові витрати за проведену експертизу на користь держави на загальну суму 884 гривні 52 копійки, які достроково відшкодовані ним у повному обсязі. Засуджений ОСОБА_5 на профілактичних обліках установи не перебуває. Після звільнення засуджений має намір проживати за адресою: АДРЕСА_2 . Засуджений ОСОБА_5 відбув 3/4 фактичного строку покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 лютого 2017 року вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року залишений без змін.

Вирок набрав законної сили 21 лютого 2017 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 - 04 лютого 2014 року, кінець строку - 18 січня 2024 року.

З 16 червня 2017 року засуджений відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)».

Станом на час розгляду подання засуджений ОСОБА_5 відбув 3/4 фактичного строку покарання.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_7 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи - начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи «Темнівської виправної колонії (№100)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_6 від 03 квітня 2023 року, засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 04 лютого 2014 року. Під час тримання в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)», за допущене порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності один раз. Заохочень не мав. До праці не залучався. З 16 червня 2017 року відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання порушував режим тримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності один раз за неввічливе ставлення до іншого засудженого, але в наслідок проведеної виховної роботи змінив поведінку на кращу, на даний час дисциплінарне стягнення погашене у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці рішенням дисциплінарної комісії заохочувався тринадцять раз, на даний час характеризується позитивно. Працевлаштований до господарчої обслуги житлової зони установи, залучається до робіт з благоустрою установи, до праці ставиться сумлінно. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. У взаємовідносинах з персоналом установи тактовний, ввічливий. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Подолання алкогольної залежності», до реалізації програми ставиться позитивно. Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю, братом, тіткою та дочкою, шляхом листування, телефонних розмов, короткострокових побачень, отримує посилки. Питання щодо можливого застосування ст.ст. 100, 101 КВК України було розглянуто 11 жовтня 2017 року, засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розглянуто 02 жовтня 2019 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 81 КК України було розглянуто 11 листопада 2020 року, засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми як особі, що не довела свого виправлення. За вироком суду мав сплатити судові витрати за проведену експертизу на користь держави на загальну суму 884 гривні 52 копійки, які достроково відшкодовані ним у повному обсязі. Засуджений ОСОБА_5 на профілактичних обліках установи не перебуває. Після звільнення засуджений має намір проживати за адресою: АДРЕСА_2 .

Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити від відбування покарання умовно-достроково.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за час відбуття покарання має тринадцять заохочень та одне стягнення 06 січня 2021 року, яке погашено у встановленому законом порядку.

Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» останній був працевлаштований з січня 2020 року по червень 2020 року до підсобного господарства підсобним робітником, з липня 2020 року по жовтень 2020 року не працював, з листопада 2020 року по січень 2021 року був працевлаштований до підсобного господарства підсобним робітником, з лютого 2021 року по квітень 2021 року не працював, з травня 2021 року по червень 2021 року був працевлаштований до господарчої обслуги кухонним робітником, з липня 2021 року по лютий 2023 року був працевлаштований до господарчої обслуги кухаром.

Відповідно до довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду, станом на 03 квітня 2023 року за вироком суду з засудженого ОСОБА_5 на користь держави стягнуто процесуальні витрати у розмірі 884 гривень 52 копійки, які останній відшкодував достроково у повному обсязі.

Водночас, дослідивши матеріали особової справи засудженого, які відображають процес його виправлення за весь час відбування покарання, суд прийшов до висновку, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру, оскільки останній як вбачається із його характеристик від 11 жовтня 2017 року та 01 жовтня 2019 року під час відбування покарання характеризувався посередньо, був працевлаштований до господарчої обслуги житлової зони установи, залучався до робіт з благоустрою установи, проте до праці ставився посередньо, у взаємовідносинах з персоналом установи був тактовний, але під час індивідуальних бесід не завжди відвертий, брав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», до реалізації програми ставився посередньо.

Крім того, 06 січня 2021 року рішенням дисциплінарної комісії засуджений підданий стягненню у вигляді попередження за неввічливе ставлення до іншого засудженого, вживання нецензурних та жаргоних слів.

Відтак, вважати, що засуджений протягом всього періоду часу відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення підстав немає.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений за скоєння особливо тяжкого злочину проти життя особи, свою вину у вчиненому не визнавав, як при розгляді кримінального провадження судом першої так і апеляційної інстанцій.

ОСОБА_5 неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, був звільнений умовно-достроково від відбування покарання, проте на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин, за вчинення якого засуджений до позбавлення волі, що свідчить про наявну у засудженого схильність до вчинення злочинів, пов`язаних з насильством.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_5 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Факт залучення засудженого до праці, наявність позитивної характеристики та численних заохочень не є безумовною підставою для прийняття рішення про його умовно-дострокове звільнення з урахуванням наведеного вище. Наявність місця проживання у засудженого заслуговує на увагу, проте не є визначальною підставою для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України з огляду на всі обставини у сукупності.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку та спосіб життя за весь час відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому суд вважає неможливим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 липня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1