Справа № 203/2451/23
Провадження № 1-кс/0203/2147/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

06 червня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 17 квітня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000015,-

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2023 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_3 подав слідчому судді скаргу в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадженні № 0000015 з вимогами:

-скасувати постанову слідчої Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000015;

-зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 вчинити певні дії: повторно розглянути та вирішити згідно вимогам діючого законодавства клопотання ОСОБА_3 від 14 квітня 2023 року щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000015.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 08 травня 2023 року скарга передана слідчому судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 та призначена до розгляду.

В судове засідання ОСОБА_3 не прибув, у скарзі наполягав на розгляді у його відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду скарги за ч.3 ст. 306 КПК України.

Перевіривши доводи скарги та дослідивши додані до них докази, вислухавши думку скаржника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Третім слідчим відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснювалося досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України з часу внесення відомостей 11 січня 2023року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000015.

14 квітня 2023 року ОСОБА_3 подав слідчому клопотання про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні , вручення відповідної пам`ятки про права та обов`язки потерпілого. Такі вимоги ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що він є не тільки заявником у цьому кримінальному провадженні, а і тим, що йому заподіяна моральна шкода зловживанням службовим становищем дізнавачем та прокурором, що потягло винесення незаконних рішень слідчими суддями, оскільки внаслідок таких дій дізнавача та прокурора він не отримав відшкодування заподіяної йому кримінальними правопорушеннями матеріальної і моральної шкоди, натомість через це тривалий час перебуває у знервованому стані, що негативно впливає на загальний стан здоров`я, не має коштів на відновлення сану свого помешкання, чого не сталося б у разі належного розслідування.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 17 квітня 2023 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, з тих підстав, що потерпілим не наведено обґрунтування спричиненої йому моральної, фізичної або майнової шкоди, а заявлені заявником збитки у вигляді витрат на придбання обладнання для здійснення відеоспостереження та іншого майна не заподіювалися безпосередньо дізнавачем, прокурором або суддями.

Дійсно, кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 364 КК України передбачена за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб,.

Згідно пункту 3 примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 ЦПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Поняття «потерпілий», яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, виходячи з такого.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у частині 2 статті 55 КПК України.

Таким чином, потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально.

Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у свій постанові від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, (провадження № 13-66кс18), що є обов`язковими для застосування в силу ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Тобто для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, висновки про що викладені у постанові Верховного Суду у справі № 539/3185/17.

Так, в заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 вказує на обставини вчинення кримінального правопорушення не взагалі, а конкретно відносно нього та обґрунтовує спричинену йому такими діяннями шкоду, тоді як розмір такої шкоди або обставини її відсутності має встановлюватися під час досудового розслідування, проте слідчим не проводилися слідчі дії, спрямовані на встановлення цих обставин, зокрема, і причинно-наслідкового зв`язку між діянням (у разі якщо подія останнього буде встановлена) і шкодою (матеріальною та/або моральною) або його відсутність, обов`язковість доказування яких визначена п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, з огляду також і на те, що заявник з цих обставин безпосередньо не допитувався для перевірки викладеного у його заявах, а тому висновки слідчого в оскаржуваній постанові про відсутність підстав для визнання статусу потерпілого у цьому кримінальному провадженні є передчасними.

Таким чином викладені обставини свідчать про недодержання слідчим вимог ст. 55 КПК України щодо підстав відмови, а тому така постанова підлягає скасуванню із зобов`язанням слідчого у відповідності до п.3 ч.2 ст. 307 КПК України повторно розглянути подану заяву про залучення потерпілою у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 206, 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 17 квітня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000015 - задовольнити .

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 17 квітня 2023 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілими у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2023 року під № 0000015 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України - скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 14 квітня 2023 року про визнання його потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1