15.05.2023
Справа №642/2051/23
Провадження №1кс/642/1344/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючих в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт- ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву захисника ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000562 від 29.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України ,-

в с т а н о в и в:

11 травня 2023 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла заява від представника третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 , посилаючись на те, що в провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 перебуває справа № 642/2051/23 з розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000562 від 29.04.2019 р. за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування заяви про відвід адвокат ОСОБА_3 зазначає, що в ході розгляду аналогічного клопотання адвоката ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 застосував положення ч. 1 п. 8 ст. 615 КПК України, що набрали чинності після очевидного закінчення строків досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні і фактично застосував зворотну дію КПК у часі, що є незрозумілим та зробило завдання кримінального провадження фактично неможливим, а також тим самим вийшов за межі наданих йому повноважень та відкрито зайняв сторону обвинувачення.

Крім того, в ході розгляду заяви адвоката ОСОБА_4 про роз`яснення даного судового рішення, суддею ОСОБА_6 повідомлено адвокатам ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про направлення стосовно останніх скарги до ВРП щодо здійснення тиску на суддю, що виражається лише у питанні адвокатів про підстави для застосування судом зворотної дії КПК у часі.

Таким чином, суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 грубо порушує норми кримінального процесуального законодавства та конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вказує на його упередженість при розгляді даного кримінального провадження та порушення прав власника майна на незалежний та безсторонній суд.

В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали заяву про відвід слідчому судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 .

У разі заявлення судді відводу (самовідводу) з підстав, передбачених статтями 75,76 КПК України, його розглядає інший суддя цього ж суду у порядку, встановленому в ст.35 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_6 , який здійснює розгляд клопотання про закриття кримінального провадження, про дату та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, однак у судове засідання не прибув, правом надати пояснення не скористався.

Суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід та відвід виходячи з наступного.

У відповідності з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно із ч. 6 ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Аналогічні норми закріплені і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27 липня 2006 року (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Окрім того, згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартенко проти України» згідно із пунктами 62, 69, 70 «…У пункті 1 статті 6 Конвенції зазначено: "Кожен має право на справедливий...розгляд його справи... незалежним і безстороннім судом..., який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...".

Згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді , певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Статтями 75, 76 КПК України визначені обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Виходячи із засад ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою визначено право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний, з метою виключення сумнівів у стороннього спостерігача в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду справи, враховуючи норми міжнародного права, при розгляді заяви про відвід слід виходити саме із суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій даного судді у справі.

Судом вірогідно встановлено, що в провадженні слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 перебували на розгляді клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000562 від 29.04.2019 року.

Ухвалами слідчого судді ОСОБА_6 від 14.02.2022 та 04.04.2023 в задоволенні зазначених вище клопотань було відмовлено.

За таких обставин, відповідно до доктринальних підходів к розумінню правової концепції безсторонності (неупередженості) судді, з метою унеможливлення будь-яких сумнівів в об`єктивності судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 , суд приходить висновку про необхідність задовольнити заяву про відвід та передати справу для повторного автоматизованого розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.75,76,81 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого 25.04.2023, про закриття кримінального провадження № 0000562 від 29.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Кримінальне провадження № 642/2051/23 передати до канцелярії Ленінського районного суду м. Харкова для здійснення автоматизованого розподілу для визначення слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1