СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/907/23
ун. № 759/3969/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 від 22.06.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва з 03.03.2023, перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 407 КК України,

Обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою обрано ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.02.2023 до 20.04.2023.

Ухвалою суду від 18.04.2023 обвинуваченому ОСОБА_3 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 16.06.2023.

У судове засідання, 13.06.2023, з`явилися прокурор, захисник, доставлено обвинуваченого.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання обґрунтовано тим, що ризики зазначені в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на разі продовжують існувати, запобіжний захід закінчується 16.06.2023, до того часу відсутня об`єктивна можливість розглянути кримінальне провадження, а тому є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Враховуючи вимоги ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема, з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження стаття 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені в ухвалі Святошинського районного суду міста Києва від 18.04.2023, продовжують існувати, зокрема:

-переховування від суду.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, та знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винним, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому необхідно врахувати те, що ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з тим, що проходить службу у Збройних Силах України, тобто являться військовослужбовцем, перебуває у задовільному стані здоров`я, до військової частими самостійно не прибував.

- вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що згідно показань свідків, ОСОБА_3 схильний до вживання алкоголю та має підступний характер, що може свідчити про схильність обвинуваченого до вчинення інших злочинних дій, зокрема, і до інших учасників кримінального провадження, чим обґрунтовується можливість вчинення підозрюваним інших злочинів.

Крім того, ОСОБА_3 є військовослужбовцем що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, у разі переховування ним від органу досудового розслідування та/або суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При продовженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд звертає особливу увагу, що обвинуваченим злочин було вчинено в період дії воєнного стану, що на думку суду свідчить про особливу небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та вкрай низьку соціальну свідомість обвинуваченого. Крім того, на час продовження запобіжного заходу воєнний стан на території України продовжено, що посилює небезпеку того, що обвинувачений зможе ухилятися від явки до суду у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Судом оцінено в сукупності такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини, відсутність зареєстрованого місця проживання та офіційного місця працевлаштування та будь-яких джерел доходів.

Встановлені фактичні дані дозволять на основі закону та внутрішнього переконання зробити висновок про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Характер вчинених обвинуваченим дій та наявні ризики обґрунтовують доцільність та правомірність обмеження прав обвинуваченого у кримінальному провадженні та виправдовують застосування запобіжного заходу саме такого виду, оскільки існує ймовірність порушення важливого суспільного інтересу у вигляді протидії правосуддю шляхом переховування від суду, незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, та вчинити інше кримінальне правопоршення.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання існуючим ризикам.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 194 КПК України.

Судом встановлено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде запобігати ризикам переховування від суду, незаконного впливу на свідків по даному кримінальному провадженню та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги також і стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого у матеріалах провадження відсутні об`єктивні медичні застереження, дані про його особу, сімейний стан, соціальні зв`язки, вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на підстави його застосування підлягає продовженню на 60 днів.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Разом із тим, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, а тому суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 407 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 31, 34, 128, 177, 178, 183, 194, 197, 201, 205, 314-316, 369-372, 384 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Оголосити перерву у судовому засіданні у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 від 22.06.2022, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 402, ч. 5 ст. 407 КК України, до 14 годину 00 хвилин 29 червня 2023 року.

Клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 11.08.2023, без визначення розміру застави.

Для утримання обвинувачений ОСОБА_3 , підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У судове засідання викликати прокурора, захисника обвинуваченого, доставити обвинуваченого, викликати свідків.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1