У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125, ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить скасувати ухвалу суду, застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу суду в частині продовження обвинуваченому строку тримання під вартою незаконною.

Апелянт посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, в нього на утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей.

Крім того, зазначає про недоведеність ризиків переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Березанського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 263, ч.4 ст.296 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, суд дійшов висновку, що на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, його впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Окрім того, враховуючи наявність ризиків, а також те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримала апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 повідомлений про апеляційний розгляд, але заяву про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги захисника не подавав.

Прокурор до апеляційного суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, причини неявки не повідомив. Їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, заслухавши учасників судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України ( в редакції Закону України від 18 жовтня 2022 року № 2690-IX), яка передбачає, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, два з яких (ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України) є тяжкими, за які передбачені покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.

Окрім того, як вбачається із матеріалів провадження, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, незадовільно характеризується за місцем проживання.

Суд першої інстанції, врахувавши дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, дійшов правильного висновку про продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції, що зазначені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а до завершення строку дії попередньої ухвали щодо тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений, за наявності ризиків, передбачених п. п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у даному випадку застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою, є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що на підставі наданих апеляційному суду матеріалів, а також характеру інкримінованого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а стосовно обвинуваченого на теперішній час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати.

Посилання захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки та неповнолітніх дітей на утриманні не є достатніми підставами для обрання обвинуваченому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ризики, що були підставою для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати.

Тому, суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8