Справа № 509/1405/22
УХВАЛА

27 квітня 2023 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000195 від 05.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівськ Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

До обвинуваченого на стадії досудового розслідування застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 31.05.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави в розмірі 99240 грн.

Ухвалами суду від 27.07.2022 року, 21.09.2022 року, від 16.11.2023 року, від 11.01.2023 року та від 07.03.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», з правом внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.05.2022 року. Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 06 травня 2023 року.

Закінчити судовий розгляд кримінального провадження до 06 травня 2023 року неможливо у зв`язку з необхідністю допитати потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

14.04.2023 року прокурор ОСОБА_6 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до шістдесяти днів, враховуючи, що продовжують існувати ризики, передбачені пп. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав повністю клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити в клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави, посилаючись на те, що прокурором не доведено продовження існування встановлених ризиків, на які останній посилається в своєму клопотанні. Так, всіх свідків в даному кримінальному провадженні вже допитано під час судового розгляду, а тому такого ризику як незаконний вплив на свідків на даний час не існує. Інші ризики, на які посилається прокурор, є абстрактними та виражені у формі припущення.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність встановлених ризиків.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, яке за ступенем тяжкості являється тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від п`яти до п`яти років трьох місяців, з урахуванням ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 68 КК України. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, утриманців не має, проживає разом зі своєю матір`ю, міцні соціальні зв`язки відсутні, останній може залишити місце проживання, ухилитися від суду, продовжити вчиняти інші протиправні діяння, оскільки має судимість за ч. 2 ст. 186 КК України згідно вироку Приморського районного суду міста Одеси від 07.08.2012 року, згідно з яким останній реально відбував покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнився з місць позбавлення волі 11.05.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.9 Конституції України міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, Суд зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, підстави як обрання так і продовження дії виключного запобіжного заходу обвинуваченому є цілком обґрунтованими, а застосування менш суворого запобіжного заходу, суд вважає, не забезпечить належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, обрання виключного запобіжного заходу вигляді тримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка 11.09.1997 набрала чинності для України (пункт «с» частини 1 статті 5 Конвенції).

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено мінімальну відповідальність у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, що у відповідності п.5 ч.2 ст.183 КПК України, обґрунтовує продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим суд враховує, що встановлені ухвалою суду від 31.05.2022 року ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Щодо посилання прокурора на ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого в даному кримінальномупровадженні, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд зазначає, що ухвалою суду від 31.05.2023 року при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказаного ризику судом не встановлено, і на даний час не існує.

Жодних доказів про те, що обвинувачений не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.05.2022 року, при застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було визначено, як альтернативний запобіжний захід, заставу в розмірі 99 240 грн.

Судом не встановлено підстав для скасування чи зміни зазначеного розміру альтернативного запобіжного заходу, тому його дія в повному обсязі розповсюджується на час продовження дії ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що законні підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні, а тому суд вважає на необхідне продовжити строк тримання його під вартою строком на 60 днів, з правом внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.05.2022 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 червня 2023 року включно, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», з правом внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.05.2022 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28.04..2023 року.

Головуючий: ОСОБА_1