Справа № 373/832/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , представника - адвоката ОСОБА_6 , володільця майна ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 05.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2023 прокурором Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000113 від 05.04.2023 до суду внесено клопотання про арешт майна, а саме: будівельного матеріалу газоблоків у кількості 6 піддонів по 60 штук в загальній кількості 360 штук, розмірами 600х300х200, для заборони власнику, користувачу та іншим особами відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні сектору дізнання відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000113 від 05.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.05.2023 на лінію 102 надійшло телефонне повідомлення про те, що ОСОБА_8 здійснив відвантаження замовленого шлакоблоку за адресою: АДРЕСА_1 , після чого замовник ОСОБА_7 здійснив онлайн переказ грошових коштів на банківську картку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 за відвантажений шлакоблок, а водій ОСОБА_8 поїхав з місця події. Через 20 хвилин водій ОСОБА_8 повернувся та повідомив, що грошові кошти не надійшли на рахунок фірми власника шлакоблоків.

11.05.2023 у період часу з 19:00 по 19:20 слідчим СВ ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на території якого знаходяться 6 піддонів шлакоблоків по 60 штук в кожному, загальною кількістю 360 штук, розміром 600х300х200, які запаковані у зелену стрейч-плівку з написом «Стоунлайн», які були вилучені та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7

12.05.2023 вилучені в ході проведення огляду речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000113, оскільки за своїми особливостями підпадають під ознаки диспозиції ст.98 КПК України.

Посилаючись на те, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, наведеним у статті 98 КПК України, просить накласти на нього арешт.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи клопотання обґрунтованим, просив його задовольнити, накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно.

Власник майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечували, вказуючи на відсутність підстав для арешту майна.

Володілець майна ОСОБА_7 проти накладення арешту майна не заперечував.

Свідок ОСОБА_8 , допитаний в порядку ч. 4 ст. 172 КПК України, в судовому засіданні показав, що 11.05.2023 йому зателефонував ОСОБА_5 та запропонував заробити доставити газоблоки замовнику. Він, ОСОБА_8 , загрузив у ОСОБА_5 6 піддонів газоблоків по АДРЕСА_2 та отримав від останнього чек з номером телефону замовника. Приїхавши до замовника у двір в АДРЕСА_1 , він вигрузив газоблок. Замовник повідомив, що оплату за газоблок він здійснить перерахуванням на карту. Оскільки практика таких розрахунків є доволі поширеною, він рушив додому. Однак, у зв`язку із тим, що оплата за доставлений ним газоблок на рахунок ОСОБА_5 не надійшла, він приблизно через 20 хвилин повернувся до замовника. Останній відмовився повертати газоблок, а також оплачувати його, у зв`язку із чим ним було викликано поліцію.

Вислухавши думку прокурора, власника майна, його представника, володільця майна, перевіривши доводи клопотання, вивчивши матеріали, долучені в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення права особи на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, поміж іншим, є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, крім іншого, повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається зі змісту клопотання та долучених до нього документів, 11.05.2023 на лінію «102» надійшло телефонне повідомлення про те, що ОСОБА_8 здійснив відвантаження замовленого шлакоблоку за адресою: АДРЕСА_1 , після чого замовник ОСОБА_7 здійснив онлайн переказ грошових коштів на банківську картку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 за відвантажений шлакоблок, а водій ОСОБА_8 поїхав з місця події. Через 20 хвилин водій ОСОБА_8 повернувся та повідомив, що грошові кошти не надійшли на рахунок фірми власника шлакоблоків.

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.05.2023 слідує, що в означену дату ОСОБА_8 здійснив доставку будівельних матеріалів, а саме «газоблок» в АДРЕСА_1 . Замовник відмовився сплатити кошти по чеку за товар або повернути його.

З письмових пояснень ОСОБА_8 від 11.05.2023 вбачається, що 11.05.2023 власник магазину будівельних матеріалів в м.Бориспіль попросив ОСОБА_8 здійснити доставку будівельних матеріалів, а саме, газоблоків в кількості 480 штук, в АДРЕСА_1 та забрати кошти в сумі 45472 грн згідно з чеком. Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_8 вигрузив зазначені газоблоки. Після цього замовник пообіцяв розрахуватися картою з власником магазину. Проте, власник магазину ОСОБА_5 не підтвердив оплату, та повідомив, що нікому не називав рахунок оплати. На вимогу ОСОБА_8 оплатити товар або повернути його, замовник відмовився. Після цього ОСОБА_8 викликав працівників поліції.

Згідно з копією заяви ОСОБА_7 від 11.05.2023 останній надав дозвіл працівникам поліції проникнути до його домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії протоколу огляду місця події 11.05.2023 у період часу з 19:00 по 19:20 слідчим СВ ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на території якого знаходяться 6 піддонів шлакоблоків по 60 штук в кожному, загальною кількістю 360 штук, розміром 600х300х200, які запаковані у зелену стрейч-плівку з написом «Стоунлайн», які були вилучені та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , про що останній написав розписку, яка додана до матеріалів клопотання.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області Колесника О. будівельний матеріал, а саме: шлакоблок у кількості 360 шт., який вилучено під час огляду за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 .

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 12.05.2023 вбачається, що 09.05.2023 син останнього ОСОБА_10 через сайт «ОЛХ» замовив газоблок у кількості 6 піддонів, зв`язавшись з невідомою особою-продавцем за номером телефону НОМЕР_2 , з доставкою за адресою: АДРЕСА_1 .

11.05.2023 близько 14:00 товар був доставлений та розвантажений за вказаною адресою. Син потерпілого ОСОБА_11 перерахував кошти за товар в сумі 38000 грн через банківський додаток на банківську картку «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 , власником якої є ОСОБА_9 .

Через 20 хвилин після розвантаження газоблоків водій, який їх доставив, повернувся та повідомив, що на рахунок продавця гроші не були зараховані. Після цього стало зрозуміло, що особа, в якої замовлявся товар, була посередником, що шахрайським шляхом заволоділа коштами потерпілого.

Як вбачається з копії протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 12.05.2023 останній повідомив, що підробляє водієм у ФОП ОСОБА_5 в м.Бориспіль. 11.05.2023 біля 11:00 год свідок загрузив автомобіль МАН Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_4 , газоблоками в кількості 6 пачок 360 штук, які ОСОБА_5 сказав вигрузити в АДРЕСА_1 , надавши номер контактної особи НОМЕР_5 . Після вигрузки товару йому повідомили, що гроші скинуть на картку в сумі 45000 грн. Коли свідок зателефонував в магазин, щоб дізнатись, чи прийшли гроші, йому повідомили, що гроші так і не прийшли.

З клопотанням про арешт майна згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 171 КПК України до слідчого судді суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Порушуючи перед слідчим суддею у клопотанні питання про накладення арешту на шлакоблок, прокурор посилався на те, що будівельний матеріал відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

Як вбачається зі змісту клопотання та долучених до нього документів, 11.05.2023 на лінію «102» надійшло телефонне повідомлення про те, що ОСОБА_8 здійснив відвантаження замовленого шлакоблоку за адресою: АДРЕСА_1 , після чого замовник ОСОБА_7 здійснив онлайн переказ грошових коштів на банківську картку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 за відвантажений шлакоблок, а водій ОСОБА_8 поїхав з місця події. Через 20 хвилин водій ОСОБА_8 повернувся та повідомив, що грошові кошти не надійшли на рахунок фірми власника шлакоблоків.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 12.05.2023 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.190 КК України - шахрайство.

Заявник ОСОБА_8 .

Потерпілим у кримінальному провадженні визнаний ОСОБА_7 .

Частина 1 статті 190 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Предметом шахрайства є, поміж іншим, чуже майно.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі.

Отже, у даному кримінальному провадженні подією, яка підлягає доведенню як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України є заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , оскільки саме грошові кошти є предметом даного кримінального правопорушення, а відтак відповідають критеріям, наведеним у статті 98 КПК України.

Разом з тим, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на газоблок як на речові докази, прокурор не навів яке саме доказове значення в розумінні ст. 98 КПК України має означене майно і для встановлення яких саме обставин кримінального провадження воно може бути використане.

В даному випадку, газоблок не може бути ні об`єктом, ні предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, виходячи із диспозиції цієї норми КК, а тому підстави вважати, що майно у вигляді газоблоку відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України у слідчого судді немає. Доказове значення газоблоку для доведення факту вчинення зазначених у диспозиції статті 190 КК України дій є сумнівним.

Крім того, зважаючи на відсутність доказового значення газоблоку у кримінальному провадженні, зазначення у клопотанні метою накладення арешту - збереження речових доказів у зв`язку із наявністю ризиків приховування, пошкодження, знищення газоблоку зі сторони власника майна, взагалі видається незрозумілим.

Отже, наведені у клопотанні прокурора правова підстава і мета накладення арешту на газоблок, з огляду на те, яка подія кримінального правопорушення підлягає доведенню у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 190 КК України, не можуть бути визнані в даному випадку належним обґрунтуванням необхідності накладення арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що в клопотанні прокурором не доведено обставин, які б вказували на необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених статтею 170 цього КПК України,слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього майна.

Разом з тим, враховуючи, що газоблок, на який прокурор просить накласти арешт, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, вважаю за доцільне попередити про обов`язок особи, якій повернуто тимчасово вилучене майно, вжити заходи для забезпечення належного зберігання у майна ознак і якостей, які визначають його значення як речового доказу у даному кримінальному провадженні і які є на ньому, та обов`язок забезпечувати доступ до нього слідчого та/або прокурора для проведення необхідних слідчих дій в рамках даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 233, 237 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, а саме будівельний матеріал газоблок у кількості 6 піддонів по 60 шт., загальна кількість 360 шт., розмірами 600*300*200 (запакований у зелену стрейч-плівку, з написом «Стоунлайн») шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1