Справа № 487/1282/22
Номер провадження № 1-кп/488/155/23

У Х В А Л А

01.09.2023 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ;

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 156, ч.4 ст.152 КК України ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Назване клопотання прокурора мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України), незаконно впливати на потерпілу і свідків у кримінальному провадженні (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України) та продовжити злочинну діяльність (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором не доведено його провину в інкримінованих злочинах, а також на відсутність у нього наміру ухилятись, вчиняти дії, які зазначені у клопотанні. Вважаючи себе невинним у вчиненні інкримінованих злочинів, просив у клопотанні прокурору відмовити, оскільки немає підстав для обрання йому жодного запобіжного заходу, визначеного КПК України.

Його захисник, вказуючи на безпідставність заявлених прокурором ризиків, позицію свого довірителя підтримав та просив у клопотанні прокурора відмовити.

Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, один з них особливо тяжкий насильницький злочин. Санкція статті 152 частини 4 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення; а також у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років (ч. 2 ст. 156 КК України), тобто суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим.

Інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим за обтяжчуючих обставин - відносно малолітньої особи, а також неодноразово та систематично.

Суд також приймає до уваги репутацію обвинуваченого, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, не має стабільного легального джерела прибутку та стійких соціальних зв`язків, або інших чинників, які б утримували його від втечі, зареєстрований у Миколаївській області, постійного місця мешкання у м.Миколаєві не має та під час вчинення інкримінованих злочинів до затримання періодично мешкав за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 , у своєї матері, з якою дідусь потерпілої перебуває у цивільному шлюбі.

Таким чином, у суду є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_8 може ухилитися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи також думку неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 щодо міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого виключно у вигляді тримання під вартою, яку вона висловила у попередньому судовому засіданні, а також її покази щодо чисельних погроз обвинуваченого в її адресу, що на даній стадії кримінального провадження ще не проведено допит всіх свідків, суд також знаходить слушними доводи прокурора про наявність ризику здійснення обвинуваченим тиску на потерпілу та свідків шляхом погроз та інших заходів впливу з метою надання ними показів на свою користь та створення штучного алібі для уникнення можливого покарання, у разі доведення його вини..

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.

Суд погоджується зі стороною обвинувачення у наявності усіх вищевказаних ризиків.

Аналізуючи вище наведене, суд приходе до висновку про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти заявленим та доведеним стороною обвинувачення ризикам.

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 31.10.2023 року включно.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року, ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3