Провадження № 1-кс/947/7679/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області, перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000854 від 09.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, щодо організації групою осіб схеми збуту наркотичних засобів та психотропних речовин на території м.Одеси та інших регіонів України з метою особистого збагачення.

Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування, 12.06.2023 року в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: 11 (одинадцять) полімерних зіп-пакетів, в яких містяться спори грибів на фольгованому папері; 1 (один) зіп-пакет в якому міститься гриби в сухому вигляді; банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_1 ; банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_2 ; банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_3 ; банківська картка «Пумб» № НОМЕР_4 ; банківська картка «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ; скетч-картка «Київстар» № НОМЕР_6 ; скетч-картка «Лайф» № НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «IPhone 5» в корпусі чорного кольору, із сім-картою оператора мобільного зв`язку із № НОМЕР_8 , імей: НОМЕР_9 . Вказані речі та предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на вказане в клопотанні майно, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів та просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вилучене майно, зазначене у клопотанні, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги, правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, вважаю доведеним слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони розпорядження та користування на наступні речі та предмети:

-11 (одинадцять) полімерних зіп-пакетів, в яких містяться спори грибів на фольгованому папері;

-1 (один) зіп-пакет в якому міститься гриби в сухому вигляді;

-банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_1 ;

-банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_2 ;

-банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_3 ;

-банківську картку «Пумб» № НОМЕР_4 ;

-банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 ;

-скетч-картку «Київстар» № НОМЕР_6 ;

-скетч-картку «Лайф» № НОМЕР_7 ;

-мобільний телефон марки «IPhone 5» в корпусі чорного кольору, із сім-картою оператора мобільного зв`язку із № НОМЕР_8 , імей: НОМЕР_9 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1