233 № 233/4558/18
У Х В А Л А

щодо клопотання потерпілої

07 вересня 2023 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання потерпілої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000521 від 18 серпня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за № 0000521 від 18 серпня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На адресу суду від потерпілої надійшло клопотання про оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 у розшук з метою встановлення місця його перебування та застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні потерпіла підтримала клопотання просила його задовольнити, додала, що в серпні 2023 навіть суд не знав про зміну місця перебування ОСОБА_5 , що свідчить про те, що останній свідомо не повідомляв цю інформацію.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 хоча минулого разу і запізнився на судове засідання, але приймав участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції. Додав, що зробив запит щодо підстав перетину державного кордону ОСОБА_5 , однак відповіді ще не отримав, тому вирішення цього питання залишив на розсуд суду. Щодо клопотання про обрання запобіжного заходу зазначив, що за змістом ч. 4 ст. 176 КПК України клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може подати лише прокурор, отже потерпіла не наділена цим правом.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував з приводу вказаного клопотання, зазначив, що весь час перебував на зв`язку з секретарем судового засідання, змінив місце проживання, оскільки евакуювався з небезпечного місця проживання. Додав, що на теперішній час проживає в Німеччині землі Баварії, кордон перетинав законно, не мав наміру ухилитись від розгляду справи.

Захисник ОСОБА_7 заперечував з приводу клопотання, посилаючись на його необґрунтованість через відсутність ризику переховування від суду. Зазначив, що обвинувачений виїхав з м. Костянтинівка до м. Одеса, де отримав статус ВПО. Пізніше м. Одеса підверглося обстрілам, тому він виїхав до Німеччини, бо є інвалідом. Від суду не ухилявся, виходив в судові засідання за допомогою програми ВКЗ, але з технічних причин це не завжди це вдавалось. Звернув увагу суду, що потерпіла не надала копії клопотання щодо запобіжного заходу обвинуваченому та захиснику.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначив, що мешкає в м. Костянтинівка, адресу проживання не змінював, на виклики до суду приходив, допомагає ремонтувати техніку для ЗСУ.

Захисник ОСОБА_8 просив відмовити в задоволенні клопотання щодо його підзахисного з огляду на те, що клопотання не містить посилання на ризики передбачені ст. 177 КПК України та не додано доказів на їх підтвердження, в той час як абстрактне міркування не може бути прийняте судом до уваги.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Таким чином, оголошення обвинуваченого у розшук можливе лише у випадку його ухилення від суду.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 евакуювався з місця свого постійного проживання Донецької області до Одеської області та в подальшому залишив територію України. На виклики секретаря судового засідання шляхом телефонограми спілкувався, номер телефону не змінив, приймав участь в розгляді справи в режимі відеоконференції. За таких обставин, суд дійшов висновку, що процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 спростовує твердження потерпілої ОСОБА_4 про ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від судового розгляду.

Зважаючи на те, що розшук можливий лише у разі не доброчесних дій обвинуваченого (ухилення від суду), які не знайшли підтвердження в судовому засіданні, у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 слід відмовити.

Вирішуючи клопотання потерпілої щодо обрання стосовно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 1 ст. 184 КПК України вбачається, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити…

Частина 4 статті 176 КПК України передбачає, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

З наведених норм випливає, що під час судового провадження суб`єктом звернення до суду з клопотанням про обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є лише прокурор.

З огляду на вищевикладене потерпіла ОСОБА_4 не є суб`єктом звернення з вказаним клопотанням, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 335, 176-177, 183, 193, 194, 372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 у розшук з метою встановлення місця його перебування - відмовити.

У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: