ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1810/23 Справа № 208/6470/23 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 липня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001000, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м Дніпродзержинськ

Дніпропетровської області, яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 липня 2023 року задоволено клопотання слідчого Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри; доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, наявні підстави для обрання до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також, слідчий суддя взяв до уваги вимог ст. 183 КПК України та з урахуванням того, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, відсутність у ОСОБА_5 будь-яких доходів, а також те, що злочин який спричинив тяжкі наслідки, та встановив відсутність підстав для визначення застави.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з урахуванням надання часу для забезпечення життєдіяльності або у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що в даному кримінальному провадженні відсутні жодні об`єктивні дані, що підтверджували б наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що прокурором не доведено та судом не визначено належним чином неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу. Вказує, що органом досудового розслідування не доведено обгрунтованості підозри, а саме, довідка про смерть ОСОБА_8 , надана на підтвердження винуватості ОСОБА_5 , не містить відомостей про наявність ознак насильницької смерті.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного,які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що в провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001000 від 11 липня 2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

12 липня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 10 липня 2023 року; протоколами огляду місця події та трупа від 10 липня 2023 року та 11 липня 2023 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вилученими в ході оглядів речовими доказами, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

В межах даного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Як слідує з наданих матеріалів, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_5 моглавчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слідчим суддею було встановленонаявність процесуальних ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке відноситься до категорії умисного тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину та покарання, яке загрожує їй у разі визнання її винуватою, існують реальні ризики того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з відомостями, викладеними у клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштована, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, раніше не судима.

Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями захисника, що тяжкість вчинених злочинів, у вчиненні яких підозрюється особа, та суворість можливого покарання, яке може бути їй призначено у випадку визнання її винуватою у їх вчиненні, відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК не можуть бути єдиною підставою для прийняття рішення про застосування строку тримання під вартою.

В той же час, характер, тяжкість інкримінованого злочину та суворість ймовірного покарання, як за національним законодавством (ст. 178 КПК України), так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику переховування особи від суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Крім того, ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 особисто знайома зі свідком ОСОБА_9 , їй достовірно відомо місце перебування останньої, так як вона є її донькою, а отже, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків шляхом вмовлянь або погроз з метою зміни показів на її користь та уникнення покарання за скоєні злочини.

Слідчий суддя також взяв до уваги встановлений КПК України порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На підставі наведеного апеляційний суд погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваної перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваної під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваної ОСОБА_5 під вартою, та захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Доводи захисника про відсутність доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_5 , та встановлена наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, стороною захисту не наведено.

Щодо посилання захисника на відсутність допустимих та належних доказів, які б вказували на наявність обгрунтованої підозри, зокрема, довідка про смерть ОСОБА_8 , надана на підтвердження винуватості ОСОБА_5 , не містить відомостей про наявність ознак насильницької смерті, слід зазначити, що зазначені доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваної, надання оцінки чому, відповідно кримінального процесуального закону, відбувається на іншій стадії кримінального провадження, а саме, при ухваленні судового рішення по суті справи.

Приймаючи рішення про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості та обставини інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваної, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.

Крім того, ч.3 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання старшого слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Слідчий суддя, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, вирішив не доцільним визначати розмір застави, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги захисника, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3