Дата документу 05.07.2023 Справа № 337/183/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 337/183/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/312/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_9 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

розглянула 5 липня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004923 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.388, ч.1 ст.358, ч.3 ст.289 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий СВ Відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області - ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004923 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.388, ч.1 ст.358, ч.3 ст.289 КК України.

В обґрунтування клопотання орган досудового розслідування зазначив, що 23.06.2016 по 30.06.2016, невстановлена особа, знаходячись на території Хортицького району міста Запоріжжя, незаконно заволоділа автомобілем «Меrcedes-Веnz СL-500», в кузові сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску та автомобілем «Меrcedes-Веnz ML-500», в кузові білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, які належать ОСОБА_10 , чим спричинила останній матеріальні збитки, сума яких встановлюється. (ЄО 9531)

Відомості про вказане кримінальне провадження 01 липня 2016 року були внесені до ЄРДР за № 0002006 від 01.07.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

13.04.2018 року за постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_6 кримінальне провадження за № 0002006 було об`єднано з кримінальним провадженням за № 0004923 від 29.10.2015 року.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 автомобіль «Меrcedes-Веnz СL-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску 31.03.2007 року був зареєстрований на ОСОБА_10 .

Постановою слідчого СВ Хортицького ВП ГУНП в Запорізькій області автомобіль «Меrcedes-Веnz СL-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, було оголошено у розшук.

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що в її власності перебувають два автомобілі, а саме «Меrcedes-Веnz МL-500» в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску та «Меrcedes-Веnz СL-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, які вона придбала разом зі своїм чоловіком та які були оформлені на її ім`я однак користувався ними її чоловік, також у неї у власності перебував будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який також зареєстрований на неї.

У власності її чоловіка було приблизно 6 авто марки «Меrcedes-Веnz», який помер 2016 році після чого вона почала шукати ключи та технічні паспорта від автомобілів вдома однак вона їх не знайшла, тому направилась на автостоянку на якій не знайшла свої два автомобіля. Всі автомобілі перебували на автостоянці по проспекту Інженера Преображенського в м. Запоріжжя.

В подальшому вона написала заяву до відділу поліції, де їй повідомили, що її автомобіль «Меrcedes-Веnz СL-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 оформлений на іншу особу, після чого в ході огляду документів на перереєстрацію транспортного засобу було виявлено, що її було продано згідно договору купівлі-продажу в якому стояли її підписи, однак вона жодного підпису не ставила, та нікому їх не продавала, та підписи були підробленими. Підприємство яке займалось купівлею та продажем її автомобіля мало назву «ПЕРЕРВА», та на той час вони надавали послуги з продажу авто без участі власника. Автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_11 , яка мешкає у м. Київ.

10.01.2023 року їй зателефонували співробітники поліції та повідомили, що її автомобіль було знайдено у м. Київ де його було тимчасово вилучено. Наразі автомобіль має д.н.з. НОМЕР_4 , які скоріш за все були поставлені після незаконного переоформлення автомобіля на іншу особу.

10.01.2023 року о 00:51 годині до ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що було виявлено автомобіль «Меrcedes-Веnz СL-500» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_12 , яке перебуває у розшуку в Запорізькій області.

10.01.2023 року слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Київ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 у період часу з 01:30 по 02:00 годин було проведено огляд місця події за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова на якій було виявлено автомобіль марки Меrcedes-Веnz в кузові сірого кольору моделі СL-500, який було вилучено та поміщено за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20-А на відповідальне зберігання.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль зареєстрований на ОСОБА_11 , м. Київ.

Згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2014 року автомобіль «Меrcedes-Веnz СL-500» в кузові сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску буї проданий громадянкою ОСОБА_10 громадянину ОСОБА_14 зі допомогою послуг ФОП « ОСОБА_15 ».

27.01.2017 року постановою слідчого було призначено судову почеркознавчу експертизу для вирішення питання щодо справжності підпису ОСОБА_10 в документах продажу автомобіля.

Згідно висновку експерта № 4-147 від 14.07.2017 року відповісти на питання поставлені експерту не виявилось можливим в наслідок недостатністю кількості порівняльного матеріалу максимально наближеним за часом виконання до досліджуваних документів, та обмеженим і об`ємом графічного матеріалу, що міститься в досліджуючих коротких рукописних текстах, та через непридатність підпису для проведення порівняльного дослідження.

Вказаний транспортний засіб Меrcedes-Веnz в кузові сірого кольору моделі СL-500, який було вилучено 10.01.2023 року слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Київ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 у період часу з 01:30 по 02:00 годин в ході проведення огляду місця події та поміщено за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20-А на відповідальне зберігання предметом злочину, тому в органу досудового розслідування є підстави вважати, майно, яке було тимчасового вилучено під час огляду місця події має важливе значення для досудового розслідування і буде в подальшому використаний як докази, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, обставин вчинення вказаного правопорушення, механізму, способу його вчинення та інше, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних речей і документів, виникла необхідність у накладені арешту на вказаний транспортний засіб.

Ухвалою слідчого суддіХортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2023 року задоволено клопотання слідчого відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, яке було вилучено 10.01.2023 року слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Київ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 у період часу з 01:30 по 02:00 годин в ході проведення огляду місця події та поміщено за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20-А на відповідальне зберігання, а саме на транспортний засіб марки «Меrcedes-Веnz» марки СL-500 д.н.з. НОМЕР_4 в кузові сірого кольору, який зареєстрований на ОСОБА_11 .

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що автомобіль має суттєве доказове значення для подальшого досудового розслідування, встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення ряду судових експертиз, тому з метою забезпечення збереження речових доказів потрібно накласти арешт.

В апеляційній скарзі представник власника майна, не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває більше семи з половиною років. За наявною в заявника інформацією за цей час жодній особі не було повідомлено про підозру та не спрямовано до суду жодного обвинувального акту. Здійснення досудового розслідування з відповідною кваліфікацією протягом 90 місяців без результатів вочевидь порушує встановлений КПК України «розумний строк» для здійснення досудового розслідування. Відсутність транспортного засобу в правоохоронного органу жодним чином не унеможливлювала завершення досудового розслідування в частині правової кваліфікації за ч.1 ст.388, ч.1 ст.358 КК України. Строк притягнення до відповідальності за вказані правопорушення вже сплинув.

Крім того, станом на дату звернення до суду ОСОБА_11 володіє арештованим майном на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, право власності ОСОБА_11 на автомобіль не було скасовано в судовому порядку. Договір купівлі-продажу автомобіля, на підставі якого ОСОБА_11 набула право власності на транспорт, не скасований, не визнаний нікчемним або неукладеним. Протягом періоду володіння вказаним майном до ОСОБА_11 жодна особа, в тому числі ОСОБА_10 , не зверталась з вимогою, претензією або позовом. Тому заявник є належним та добросовісним володільцем майна, здійснюючи своє право на законних підставах.

Також звертає увагу, що хоча за правовою кваліфікацією та заявою ОСОБА_10 належний ОСОБА_11 автомобіль може підпадати під поняття «предмет злочину», але сам по собі не містить сліди злочину, не є знаряддям злочину, за його участі не відбулося ДТП. Таким чином, обмеження ОСОБА_11 у користування належним їй транспортним засобом шляхом його арешту та поміщення транспортного засобу на спеціальний майданчик для зберігання автомобілів є необґрунтованим та не переслідує легітимних цілей, не сприяє досудовому розслідуванню та вочевидь порушує баланс прав та інтересів сторін. В даному випадку держава непропорційно та за відсутності об`єктивної необхідності втрутилась у право власності (володіння, користування, розпорядження) ОСОБА_11 , шляхом обмеження такого права.

Також зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення власника, про існування ухвали стало відомо 17.04.2023 року, апеляційна скарга була подана 20.04.2023 року, а тому вважає строк пропущеним з поважних причин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження.

Представник власника майна підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор, слідчий та представник потерпілої висловили заперечення вимогам апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що власник майна та її представник не були присутні в судовому засіданні, про існування ухвали їм стало відомо 17.04.2023 року, апеляційна скарга була подана 20.04.2023 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характер щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за № 0004923, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.388, ч.1 ст.358, ч.3 ст.289 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що з 23.06.2016 по 30.06.2016 року невстановлена особа, знаходячись на території Хортицького району міста Запоріжжя, незаконно заволоділа автомобілем «Меrcedes-Веnz СL-500», в кузові сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску та автомобілем «Меrcedes-Веnz ML-500», в кузові білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, які належать ОСОБА_10 , чим спричинила останній матеріальні збитки, сума яких встановлюється.

Відомості про вказане кримінальне провадження 01 липня 2016 року були внесені до ЄРДР за № 0002006 від 01.07.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

13.04.2018 року за постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області ОСОБА_6 кримінальне провадження за № 0002006 було об`єднано з кримінальним провадженням за № 0004923 від 29.10.2015 року.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 автомобіль «Меrcedes-Веnz СL-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску 31.03.2007 року був зареєстрований на ОСОБА_10 .

Постановою слідчого СВ Хортицького ВП ГУНП в Запорізькій області автомобіль «Меrcedes-Веnz СL-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, було оголошено у розшук.

10.01.2023 року о 00:51 годині до ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що було виявлено автомобіль «Меrcedes-Веnz СL-500» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_12 , яке перебуває у розшуку в Запорізькій області.

10.01.2023 року слідчим СВ Печерського УП ГУНП у м. Київ старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 у період часу з 01:30 по 02:00 годин було проведено огляд місця події за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова на якій було виявлено автомобіль марки Меrcedes-Веnz в кузові сірого кольору моделі СL-500, який було вилучено та поміщено за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20-А на відповідальне зберігання.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль зареєстрований на ОСОБА_11 , м. Київ.

Згідно договору купівлі-продажу від 27.08.2014 року автомобіль «Меrcedes-Веnz СL-500» в кузові сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску був проданий громадянкою ОСОБА_10 громадянину ОСОБА_14 з допомогою послуг ФОП « ОСОБА_15 ».

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що майно, яке було тимчасового вилучено під час огляду місця події має важливе значення для досудового розслідування і буде в подальшому використаний як докази, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, обставин вчинення вказаного правопорушення, механізму, способу його вчинення та інше, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних речей і документів, виникла необхідність у накладені арешту на вказаний транспортний засіб.

Зміст заявленого клопотання засвідчує, що метою накладення арешту слідчий зазначав збереження речових доказів для подальшого використання його з метою встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, механізму, способу їх вчинення, яким у даному провадженні визнаний транспортний засіб «Меrcedes-Веnz» марки СL-500 д.н.з. НОМЕР_4 в кузові сірого кольору, який зареєстрований на ОСОБА_11 .

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує ризик відчуження, знищення, приховання майна, що підлягає накладенню арешту.

Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слід зауважити, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Висловлюючи позицію з приводу приналежності заявленого у клопотанні майна критеріям речових доказів, апеляційна інстанція виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на майно будь-якої особи за достатності підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Згідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з ЄРДР відомості про злочин було внесено 29.10.2015 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст.388, ч.1 ст.358, ч.3 ст.289 КК України.

У фабулі кримінального правопорушення, у короткому викладі обставин зазначено, що в період часу з 23.06.2016 по 30.06.2016 року невстановлена особа, знаходячись на території Хортицького району міста Запоріжжя, незаконно заволоділа автомобілем «Меrcedes-Веnz СL-500», в кузові сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску та автомобілем «Меrcedes-Веnz ML-500», в кузові білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, які належать ОСОБА_10 , чим спричинила останній матеріальні збитки. Також зазначено, що договір згідно якого право власності на транспортний засіб перейшло іншій особі ОСОБА_10 не підписувала.

Допитана органом досудового розслідування в якості потерпілої ОСОБА_10 пояснила, що в її власності перебувають два автомобілі, а саме «Меrcedes-Веnz МL-500» в кузові білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 2008 року випуску та «Меrcedes-Веnz СL-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, які вона придбала разом зі своїм чоловіком та які були оформлені на її ім`я, однак користувався ними її чоловік, також у неї у власності перебував будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який також зареєстрований на неї.

У власності її чоловіка було приблизно 6 авто марки «Меrcedes-Веnz», який помер 2016 році після чого вона почала шукати ключі та технічні паспорта від автомобілів вдома, однак вона їх не знайшла, тому направилась на автостоянку, на якій не знайшла свої два автомобіля. В подальшому вона написала заяву до відділу поліції, де їй повідомили, що її автомобіль «Меrcedes-Веnz СL-500» в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 оформлений на іншу особу, після чого в ході огляду документів на перереєстрацію транспортного засобу було виявлено, що її було продано згідно договору купівлі-продажу в якому стояли її підписи, однак вона жодного підпису не ставила, та нікому їх не продавала, та підписи були підробленими. Підприємство яке займалось купівлею та продажем її автомобіля мало назву «ПЕРЕРВА», та на той час вони надавали послуги з продажу авто без участі власника. Автомобіль був перереєстрований на ОСОБА_11 , яка мешкає у м. Київ.

10.01.2023 року їй зателефонували співробітники поліції та повідомили, що її автомобіль було знайдено у м. Київ де його було тимчасово вилучено. Наразі автомобіль має д.н.з. НОМЕР_4 , які скоріш за все були поставлені після незаконного переоформлення автомобіля на іншу особу (а.п.90-91).

Зазначені потерпілою ОСОБА_10 обставини були викладені органом досудового розслідування і в клопотанні про арешт майна.

Крім того, 27.01.2017 року постановою слідчого було призначено судову почеркознавчу експертизу для вирішення питання щодо справжності підпису ОСОБА_10 в документах продажу автомобіля.

Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку експерта № 4-147 від 14.07.2017 року відповісти на питання поставлені експерту не виявилось можливим в наслідок недостатністю кількості порівняльного матеріалу максимально наближеним за часом виконання до досліджуваних документів, та обмеженим і об`ємом графічного матеріалу, що міститься в досліджуючих коротких рукописних текстах, та через непридатність підпису для проведення порівняльного дослідження (а.п.69-70).

Під час апеляційного розгляджу слідчим на підтримку доводів клопотання з посиланням на матеріали кримінального провадження було зазначено про встановлення іншого заявленого потерпілою як викрадений транспортного засобу у розібраному стані, а так само виявлено, що заявленою у даному клопотанні автівкою фактично користувалися інші особи чоловічої статі, а не зареєстрована як власниця автівки- ОСОБА_11 .

Одночасно слідчий вказував про пояснення потерпілої ОСОБА_10 щодо телефонування їй сторонніми особами з пропозиціями повернути автівки за грошову винагороду, що дозволило віднайти транспортні засоби та свідчення певних осіб про відсутність ОСОБА_10 при укладанні угод від її імені і лише недостатність порівняльного матеріалу та непридатність підпису для проведення дослідження не дозволили судовому експерту при проведенні почеркознавчої експертизи відповісти на поставленні питання.

Заявлені слідчим обставини були представлені наданими матеріалами кримінального провадження.

Представником потерпілої звернуто увагу суду на постанову Київського апеляційного суду від 05.12.2019 року, якою відмовлено ОСОБА_11 у задоволенні позову до ОСОБА_16 , ОСОБА_10 про визнання права власності на згаданий транспортний засіб.

Наявність наведеного рішення, яке набрало законної сили, підтверджено і представником ОСОБА_11 .

Отже, особливості даного провадження, кваліфікація внесеного до ЄРДР кримінального правопорушення, перереєстрація транспортного засобу «Меrcedes-Веnz» марки СL-500 д.н.з. НОМЕР_4 , який належав ОСОБА_10 на іншу особу, законність чого заперечує потерпіла засвідчують відповідність заявленого у клопотанні задля накладення арешту майна визначеним ст.98 КПК України критеріям речового доказу як об`єкт, що може бути використаний як доказ певних фактів та обставин, що встановлюється під час даного кримінального провадження.

Колегія суддів, з огляду на сукупність встановлених та неспростовних обставин вважає, що у разі перебування вказаного автомобіля у його зареєстрованого власника об`єктивно існує реальний ризик його відчуження, знищення або приховування, що суттєво ускладнить досудове розслідування та може призвести до його недієвості.

Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.1 ст.358, ч.3 ст.289 КК України та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль вочевидь відповідає ознакам речових доказів, визначених ст.98 КПК України, тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості приховати, знищити, відчужити автомобіль, проведення експертних досліджень необхідних для всебічного та повного встановлення обставин по справі, в цілях, необхідних для розслідування та попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль «Меrcedes-Веnz» марки СL-500 д.н.з. НОМЕР_4 для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у вигляді досягнення дієвості цього провадження.

Не накладення арешту на транспортний засіб вочевидь може призвести до можливості його подальшого приховування чи, з огляду на специфіку цього майна, його знищення або відчуження, що унеможливить проведення слідчим та прокурором повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Наведені обставини свідчать на користь висновків слідчого судді, а отже необхідності застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на предмет злочину - автомобіля саме з метою його збереження, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Судова колегія погоджується з висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170-174 КПК України, та слідчий суддя накладав арешт на майно за наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України, оскільки є предметом злочину.

Апеляційна інстанція відхиляє твердження представника власника майна про те, що арешт не може бути накладено на майно через те, що у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, оскільки арешт на майно, яке визнано речовим доказом може бути накладено не лише на майно, яке належить виключно учасникам кримінального провадження, а на майно, яке належить будь-якій фізичній або юридичній особі, що відповідає вимогам ч.3 ст.170 КПК України.

Арешт майна з підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому тривалість досудового розслідування для вирішення поставленого у відповідному клопотанні питання не має вирішального значення, досудове розслідування триває і питання про його закриття не ставиться, а заявлений для застосування заходу забезпечення кримінального провадження транспортний засіб було знайдено у січні 2023 року, що одразу і стало підставою для відповідного звернення в порядку ст. 170 КПК України.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про недодержання слідчим вимог ст.170 КПК України, та відсутність у суду правових підстав для накладення арешту на автомобіль, власником якого є добросовісний набувач, колегія суддів вважає безпідставними.

Окремо слід зауважити, що апелянт, з огляду на апеляційні вимоги, оспорює не тільки факт накладення арешту на майно, а також спосіб накладення арешту із забороною користування автомобілем. Між тим, слід констатувати, що обставини провадження на час розгляду слідчим суддею відповідного клопотання засвідчують наявність потреб досудового розслідування у такому втручанні у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Також є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду клопотання слідчого про арешт майна строк притягнення до відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358, ч.1 ст.388 КК України, вже сплинув, як на підставу для скасування ухвали слідчого судді, оскільки транспортний засіб є також речовим доказом у кримінальному провадженні за ч.3 ст.289 КК України, за вчинення якого строк притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до положень ч.1 ст.49 КК України становить п`ятнадцять років з дня вчинення нею кримінального правопорушення.

В даному провадженні було дотримано принцип співмірності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження та прав ОСОБА_11 . У даному випадку існує очевидна істотна причина задля застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст.28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст.174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити представнику власника майна - адвокату ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 січня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004923 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.388, ч.1 ст.358, ч.3 ст.289 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4