ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3136/23 Справа № 206/2878/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Селезнівка Перевальського району Луганської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.348, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2023 року ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 жовтня 2023 року з визначенням застави у 805200 гривень.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, та обставини провадження дійшов висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати і саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може йому запобігти. Водночас, суд дійшов висновку, що застава у у 805200 гривень здатна забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали, скасувати її та постановити нову, застосувавши до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшивши розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали суду захисник вказує на те, що судом було оголошено лише резолютивну частину ухвали, тоді як її повний текст вона отримала лише 16 серпня 2023 року.

Свої вимоги про скасування ухвали адвокат обґрунтовує тривалим перебуванням обвинуваченого під вартою, а саме понад п`ять з половиною років, а також недоведеністю встановленого судом ризику. Окрім цього, адвокат вважає визначений судом розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого та вважає, що з огляду на дохід його близьких під час воєнного стану застава у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде для нього помірною.

Перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання про наявність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду, колегія суддів виходить з того, що судом 11 серпня 2023 року було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, що позбавило можливості захисника своєчасно звернутись до суду з апеляційною скаргою та навести мотиви своєї незгоди із ухваленим судовим рішенням.

За цих умов колегія суддів вважає поважними причини пропуску строку оскарження ухвали суду та приходить до висновку про необхідність його поновлення.

Щодо доводів захисту про необхідність скасування ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 11 серпня 2023 року судом, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою останнього.

Вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою, та дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали. Судом встановлено, що процесуальний ризик, передбачений п. ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшився і виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином перевірив доводи прокурора про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_7 та доводи захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Так, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, обставини злочинів, зокрема їх вчинення за попередньою змовою групою осіб, та відповідно наявність передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК ризику, який не припинив існувати, тому дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту не наведені.

Щодо доводів захисника про недоведеність встановленого судом ризику, то їх суд вважає необґрунтованими, оскільки сукупність даних про тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, а також обставини провадження, з урахуванням оголошеного на території України воєнного стану, безпосередньо вказує на його існування.

Не є обґрунтованими й доводи захисника про необхідність зменшення розміру застави.

На переконання колегії суддів, з огляду на обставини провадження, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , визначений судом розмір застави здатен забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, що не суперечить вимогам ст. 182 КПК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів хоча і погоджується з необхідністю подальшого тримання під вартою ОСОБА_7 , проте звертає увагу суду першої інстанції на тривалий строк ув`язнення останнього.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.348, ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4