БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1479/23
Провадження № 1-кс/497/476/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

30.06.2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з серединою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 13.12.2021 вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 1 ст. 162 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, та на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнено із випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України в кримінальному провадженні №0000382 від 30.06.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділення №2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000382 від 30.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у другій половині червня 2023 року, більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в с.Надрічне Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, при невстановлених слідством обставинах, вступив у спільну протиправну змову з невстановленою слідством особою, направлену на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, поза встановлених пунктів пропуску.

Відповідно до розробленого плану та заздалегідь розподілених між собою ролей, невстановлена слідством особа, підшукувала осіб, які бажали здійснити протиправний перетин державного кордону України до Республіки Молдови, а ОСОБА_5 повинен був переправити осіб через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску.

В зазначений період часу, невстановлена слідством особа підшукала групу осіб-чоловіків, яка складалась з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та продовженого Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено Указом Президента від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-IX від 21.04.2022, продовжено Указом Президента України № 355/2022 від 22.05.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, продовжено Указом Президента України № 752/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 № 2738-ІХ, продовжено Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 № 2915-IX, продовжено Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 № 3057-IX, не мали законних підстав перетнути державний кордон у відповідному прикордонному пункті пропуску, у зв`язку з забороною виїзду за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

За домовленістю з невстановленою слідством особою, ОСОБА_5 будучи мешканцем прикордонного населеного пункту, розташованого поблизу українсько-молдовського державного кордону, добре орієнтованими на місцевості, володів інформацією про розміщення місцевих пунктів пропуску та розклад чергувань змінних нарядів працівників Державної прикордонної служби України в указаному районі, виконуючи свою роль у спільної змові, повинен був надавати вказівки, поради та забезпечувати координованість дій ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які за вказівкою вказаної невстановленої слідством особи повинні були прибути до с. Надрічне Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, куди останні самостійно прибули, де їх очікував ОСОБА_5

29.06.2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена слідством особа вказівками, порадами по телефону скоординувала ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 прибути до с. Надрічне Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, куди ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відправилися на маршрутному таксі окремо з смт. Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області, а ОСОБА_9 окремо на маршрутному таксі з с.Веселий Кут Болградського району Одеської області, куди цього ж дня прибули о 19:00 годині, де очікували подальших вказівок.

В подальшому, ОСОБА_5 , виконуючи свою роль у спільному заздалегідь розробленому плані, з метою реалізації спільного з невстановленою слідством особою неправомірного умислу спрямованого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, визначив місце незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а саме ділянку державного кордону України та Республіки Молдови в районі прикордонного знаку № НОМЕР_1 за межами с. Височанське Болградського району Одеської області.

30.06.2023 приблизно о 01:00 годині ОСОБА_5 з метою подальшого незаконного переправлення ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 через державний кордон України до Республіки Молдова вийшли з с. Надрічне Болградського району Одеської області через поля в бік с. Височанське Болградського району Одеської області. При цьому, ОСОБА_5 , будучи мешканцем прикордонного населеного пункту, розташованого поблизу українсько-молдовського державного кордону, добре орієнтованими на місцевості, володіючи інформацією про розміщення місцевих пунктів пропуску та розклад чергувань змінних нарядів працівників Державної прикордонної служби України в указаному районі керував діями ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , сприяючи порадами та вказівками щодо обрання маршруту поза пунктами прикордонного контролю та безпечного, як на його думку, для уникнення виявлення та затримання представниками прикордонної служби.

30.06.2023 близько 02:30 годин за межами с. Височанське, в південно-західній стороні, в районі прикордонного знаку № НОМЕР_1 , на відстані 2,5 км від умовної лінії державного кордону України в напрямку АДРЕСА_3 , протиправні дії доні ОСОБА_11 були викриті співробітниками НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, які зупинили реалізацію протиправного наміру ОСОБА_5 щодо протиправного переправлення поза пунктом прикордонного контролю групи чоловіків у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9

30.06.2023 року о 5:00 годині, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Наразі сторона обвинувачення вважає, що є необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, наполягали на його задоволенні, стверджували, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри та за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Суворість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості, знання місцевості й ліній розташування Державного кордону може спонукати його ухилитися від органу досудового розслідування і суду. Крім цього, може вчинити тиск на свідків, про яких йому відомо, надавати інформацію про слідство невстановленій слідством іншій особі, вчинити інші кримінальні правопорушення. А тому на думку, слідчого та прокурора більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , заявила, що підозрюваний визнає свою вину, має працювати та допомагати родині, не буде переховуватись чи перешкоджати слідству, має постійне житло, й просить обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні розповів, що 30.06.2023 року він був затриманий біля кордону, коло допомагав іншим особам його перейти на прохання знайомого. Запевняв, що вину визнає, не буде переховуватись чи якимось чином перешкоджати слідству, буде співпрацювати зі слідством Просив застосувати до нього домашній арешт за місцем проживання.

Слідчий суддя, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що групою слідчих слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000382 від 30.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за фактом незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Молдова громадян України поза межами пункту пропуску, вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб. Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється Болградською окружною прокуратурою.

30.06.2023 року о 5:00 годині, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

За наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 30.06.2023 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000382 від 30.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України;

- повідомленням співробітника НОМЕР_2 прикордонного загону про виявлення кримінального правопорушення за фактом незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Молдова поза встановленими пунктами пропуску;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, згідно якого 30.06.2023 о 05:00 годин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, затриманий громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі свідчень якого встановлено, що 30.06.2023 приблизно о 01:00 годині особа чоловічої статі, встановлена досудовим слідством як ОСОБА_5 , посприяв вказівками по порадами незаконному переправленню його та його племінника ОСОБА_8 через державний кордон України поза межами встановлених пунктів пропуску, однак злочинні дії ОСОБА_5 були викриті працівниками ДПС України;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав аналогічні свідчення як його дядько ОСОБА_10 щодо обставин скоєння злочину;

та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчим суддею досліджені відеозаписи допитів свідків та інші матеріали кримінального провадження зібрані слідчим на час звернення з даним клопотанням та надано їм відповідну правову оцінку з точки зору обґрунтованості підозри.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 .

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 названого кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

- усвідомлення підозрюваим в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, з врахуванням наслідків його знаходження на іспитовому строці за іншим вироком суду відносно нього, що само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином;

- значні ризики впливу на свідків по вказаному провадженню;

- можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджання слідству іншим чином;

- можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, ризик втечі має оцінюватись у контексті обставин, пов`язаних із характером особи, її моральністю, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним переправленні осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками таким чином зазначений факт також підтверджує, що при обранні менш суворого запобіжного заходу підозрюваний може покинути територію України та уникнути притягнення від відповідальності, підозрюваний ОСОБА_5 сам може вдатися до незаконних способів перетину державного кордону, що наддасть йому можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тобто такий ризик існує, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення з участю інших осіб свідків, а також наявності іншої невстановленої наразі слідством особи-співучасника.

На теперішній час в ході досудового розслідування необхідно виконати слідчі (процесуальні) дії, та в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею відносно підозрюваного, він ймовірно зможе незаконно впливати на свідків повідомляти невстановлених слідством осіб, про хід досудового розслідування та надавати вказівки, які будуть перешкоджати встановлені істини у кримінальному проваджені або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначене свідчить про те, що знаходячись на свободі, ОСОБА_5 , зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме після вручення клопотання про застування відносно нього запобіжного заходу, остання має змогу ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в яких зафіксовані вже здобуті докази, що ускладнить подальше здобуття органом досудового розслідування доказів.

Також слідчий суддя погоджується з тим, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення як аналогічного складу, так і іншого, оскільки був засуджений в 2021 році вироком Біляївського районного суду Одеської області за ч. 1

ст. 162 КК України й підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення в період іспитового сторку.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Тим паче, що досудове розслідування на даний час триває лише один день, усі необхідні і достатні докази не зібрані, експертизи не проведені, не всі свідки допитані, не встановлена особа співучасника, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з ним слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Крім цього суд враховує, що згідно характеристики, наданої Тарутинською селищною радою 30.06.2023 року, ОСОБА_5 вцілому характеризується посередньо. Згідно Довідки про склад сім`ї від 30.06.2023 року підозрюваний проживає разом з матір`ю, сестрою та повнолітнім братом.

При цьому слідчий суддя не приймає посилання слідчого на намагання підозрюваного затягнути чи перешкоджати слідством шляхом відмови від дачі свідчень, оскільки таке право гарантоване підозрюваним ст.. 63 Конституції України й взагалі в судовому засіданні встановлено, що наразі ОСОБА_5 ще не допитувався як підозрюваний.

Слідчий суддя не приймає до уваги доводи підозрюваної особи та захисника, оскільки обставини на які вони посилаються існували і до вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення, та вони не стали запобіжниками та стримуючими факторами для підозрюваного на момент вчинення протиправних дій, а тому і надалі не зможуть гарантувати його належну процесуальну поведінку в даному кримінальному провадженні. Крім того, безпідставним є посилання захисту на те, що підозрюваний є єдиною працюючою особою в сім`ї, оскільки мати та повнолітній брат не позбавлені можливості працювати.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та встановленим в судовому засіданні, а дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Оскільки з матеріалів справи та зазначеної у оголошеній підозрі фабули інкремінуємого кримінального правопорушення відсутні умови, визначені у ч.4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати розмір застави.

Згідно з п.1 ч.5 ст.183 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у розмірі від двадцяти до восьмидесяті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за яким він підозрюється, характер та умови вчинення кримінального правопорушення, що вказані в обвинувальному акті, перебування на іспитовому строці, суд вважає за необхідне визначити заставу в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684.00 гривень х 80 = 214720,00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0000382 від 30.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_5 у, ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 28 серпня 2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_5 у розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720,00 (Двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки згідно ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати на виклики до суду, слідчого, прокурора; утриматись від спілкування зі свідками; не відлучатися за межі Болградського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 28 серпня 2023 року. включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1