Справа №751/6297/23
Провадження №1-кп/751/337/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернігова матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000947 від 27.06.2023 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпіла - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. 26.06.2023 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, схопив ОСОБА_5 за плечі, штовхнув її, від чого вона впала на підлогу на спину.

Потім, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_5 один удар ногою в область обличчя зліва чим спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді гематоми параорбітальної ділянки зліва, яке згідно висновку експерта № 315 від 06.07.2023 р. відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

2. Вказаними діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, що передбачений ч.1 ст.125 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

3. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та надав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам, що у вечірній час 26.06.2023 р. він, перебуваючи в квартирі за місцем свого проживання, схопивши руками за плечі ОСОБА_5 , штовхнув її, від чого вона впала на підлогу. Після чого він наніс один удар ногою в область обличчя потерпілої, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження. Причину конфліктної ситуації з потерпілою пояснив його перебуванням в стані алкогольного сп`яніння. Про скоєне жалкує, однак вибачатись у потерпілої за спричинення їй тілесних ушкоджень не збирається.

ІІІ. Позиція потерпілої.

4. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала показання, що ввечері 26.06.2023 р. вона перебувала в квартирі за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході раптово виниклого між ними конфлікту, обвинувачений, схопивши її руками за плечі, кинув на підлогу, а потім наніс один удар ногою в область обличчя, чим спричинив їй тілесні ушкодження. Після скоєного обвинувачений не просив пробачення за свою поведінку та не пропонував компенсацію за заподіяну ним шкоду, вважаючи свою поведінку прийнятною в конкретній ситуації. Потерпіла наполягала на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання.

ІV. Оцінка Суду.

5. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Враховуючи показання обвинуваченого, які співвідносяться з пред`явленим обвинуваченням, добровільність його відмови від свого права на повний розгляд кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд вважає за необхідне дослідити виключно матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.

7. За таких обставин суд вважає доведеними дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій, а відтак його дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

V. Призначення покарання.

8. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.ст.66,67 КК України, судом не встановлено.

9. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.ст.65-67 КК України враховує:

9.1 - ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком;

9.2 - фактичні обставини скоєного злочину (час, місце, спосіб посягання та мотиви, наслідки для потерпілої та поведінку обвинуваченого після скоєного злочину, наявність у потерпілої до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру);

9.3 - особу обвинуваченого: вік, освіту та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище, відсутність офіційного працевлаштування, наявність зареєстрованого місце проживання та формально позитивні характеризуючі дані за місцем проживання;

9.4 - не перебування обвинуваченого на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога;

9.5 - раніше не судимого та не притягнення до адміністративної відповідальності;

9.6 - відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання;

9.7 - позицію прокурора та потерпілої щодо виду та міри покарання, які наполягали на призначенні покарання у виді громадських робіт, а також думку обвинуваченого з даного питання.

10. Визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Ефективність покарання безпосередньо залежить від диференційованого впливу на засудженого, а обсяг кари має бути доцільним і залежати не тільки від тяжкості злочину, але й від загально-соціальних відомостей про винну особу.

В судовому засіданні під час допиту ОСОБА_3 встановлено, що останній на даний час офіційно не працевлаштований та має мінливий дохід, а відтак суд вважає, що штраф як вид покарання навряд чи стане засобом позитивного впливу на його подальшу поведінку.

11. Враховуючи вище викладене, з урахуванням фактичних обставин злочину та особи обвинуваченого, з огляду на його майновий стан та відношення до скоєного, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у максимальній межі санкції інкримінованої статті у виді громадських робіт, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд при визначенні виду покарання особливо звертає увагу на характер протиправних дій, які скоєні без будь-якої вагомої причини, динаміку їх розвитку та інтенсивність, різницю за статтю та тілобудовою між потерпілою та обвинуваченим, які в сукупності вказують на відверту зневагу останнього до загальноприйнятих норм та правил поведінки в суспільстві.

Обставини, передбачені ч.3 ст.56 КК України, що перешкоджали б ОСОБА_3 виконувати громадські роботи, в ході судового розгляду не встановлено.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу за вище наведених обставин не забезпечить досягнення мети його призначення, яка визначена ч.2 ст.50 КК України, та суперечитиме принципам невідворотності та індивідуалізації покарання.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

12. Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази у справі відсутні.

13. Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 /двохсот/ годин громадських робіт.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1