Справа № 561/751/17
Провадження № 1-кп/565/71/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області

під головуванням судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 24.04.2016 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05.12.2022, за результатами розгляду апеляційних скарг захисників обвинувачених, прокурора та представника потерпілої, вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 квітня 2021 року та ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_4 скасовано, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження, вбачаючи для цього передбачені законом підстави та зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 для прийняття участі у підготовчому судовому засіданні до суду не з`явились, потерпіла подала заяву про його проведення у відсутності її та її представника.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисників, суд прийшов до наступних висновків.

Угоди про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надійшло.

Ухвалою суду від 27.04.2023, прийнятою під час підготовчого судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття даного кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Під час розгляду вказаного клопотання судом досліджувались окремі процесуальні документи, наявні у матеріалах досудового розслідування кримінального провадження № 0000096 від 24.04.2016, скерованих до суду одночасно з обвинувальним актом та ухвалою Рівненського апеляційного суду від 05.12.2022.

Згідно з положеннями ст.ст.291, 314 КПК України, єдиними процесуальними документами, що підлягають дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідність яких вимогам кримінального процесуального закону має перевірити суд. При цьому, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню судового розгляду і не можуть бути усунені під час судового розгляду. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вирішуючи питання відповідності обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000096 від 24.04.2016 вимогам КПК України, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. Частиною 1 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором.

Статтею 218 КПК України передбачено, що досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Зміст вищезазначених норм вказує на те, що у випадку здійснення досудового розслідування слідчим не того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, підслідність кримінального провадження такому органу досудового розслідування обов`язково має бути визначена відповідною постановою прокурора.

У кримінальному провадженні № 0000096 від 24.04.2016 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, обвинувальний акт складений слідчим СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 01 листопада 2017 року. Вказана особа зазначена слідчим у кримінальному провадженні і у тексті обвинувального акту. Одночасно, зі змісту вказаного обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , вчинене поблизу с.Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області.

Під час розгляду судом у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, з метою його вирішення, судом досліджено наявну в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження №0000096 від 24.04.2016 постанову прокурора про визначення підслідності. У клопотанні ОСОБА_4 зазначив, що у встановленому КПК України порядку, ним не набуто статусу підозрюваного, оскільки слідчий СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 , який здійснював повідомлення про підозру, не був у встановленому порядку уповноважений здійснювати досудове розслідування.

Так, згідно з постановою заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_11 від 15.03.2017, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, враховуючи факт неефективного проведення досудового розслідування слідчим відділом Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 24.04.2016 за ч.3 ст.152 КК України доручено слідчому відділу Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області (т.2, а.с.21). Цією ж постановою матеріали досудового розслідування вказаного кримінального провадження ухвалено скерувати до СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області.

Вказана постанова керівника органу прокуратури не містить підпису особи, яка її винесла, отже, не відповідає вимогам ч.6 ст.110 КПК України.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 у справі № 754/7061/15 дійшла таких правових висновків. Виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечуються дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язане з дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження та можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів. У свою чергу, постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст.110 КПК України, у тому числі, постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.10.2021 (справа № 724/86/20) зазначила, що дотримання належної правової процедури здійснення слідчих дій, крім іншого, означає їх виконання спеціально уповноваженою в конкретному провадженні особою, що має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні та публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань. Така специфічна процесуальна форма рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть відповідні повноваження у конкретному кримінальному провадженні, як постанова, вбачається з тлумачення положень ч.2 ст.39, ч.1 ст.214 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ст.110 цього Кодексу. В аспекті застосування приписів ч.2 ст.39, ч.1 ст.214 КПК у взаємозв`язку з положеннями ст.110 КПК України, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Вважаючи вищенаведені правові висновки суду касаційної інстанції релевантними до вирішення відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України питання про те, чи відповідає обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000096 від 24.04.2016 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за ч.3 ст.152 КК України вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що постанова заступника прокурора Рівненської області ОСОБА_11 від 15.03.2017, якою доручено слідчому відділу Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області здійснювати подальше досудове розслідування вказаного кримінального провадження, є неналежною через відсутність у ній підпису особи, якою вона винесена. Отже, слідчий СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 , як слідчий відповідного органу досудового розслідування - СВ Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, не є особою, яка у встановленому КПК України порядку уповноважена здійснювати досудове розслідування цього кримінального провадження, у тому числі повідомляти про підозру та складати обвинувальний акт у ньому.

Відтак, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000096 від 24.04.2016 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за ч.3 ст.152 КК України не відповідає вимогам ч.ч.1, 3 ст.291 КПК України, оскільки складений не уповноваженою особою.

Вирішуючи питання, чи є складення обвинувального акту слідчим, який у кримінальному провадженні не має належним чином підтверджених повноважень, таким недоліком, який перешкоджає суду призначити судовий розгляд кримінального провадження, суд враховує правові висновки, викладені у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 627/927/19.

У цій постанові Верховний Суд зробив висновок, що правовим наслідком повідомлення про підозру особі не уповноваженою на те особою, є не притягнення її до кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом. Тобто особу не було притягнуто до кримінальної відповідальності та вона не набула статусу підозрюваної в кримінальному провадженні через нездійснення (нереалізацію) органом досудового розслідування у кримінальному провадженні етапу (стадії) притягнення до кримінальної відповідальності. Тому, за відсутності належного повідомлення особи про підозру, безґрунтовним і позбавленим правових підстав є наступне складання й самого обвинувального акту стосовно неї, а отже і здійснений на підставі такого обвинувального акту судовий розгляд в цьому проваджені, за наслідками якого ухвалений вирок. Неналежне здійснення етапу повідомлення про підозру унеможливлює правомірне здійснення наступних етапів кримінального провадження, призводить до викривлення змісту кримінально-правових і кримінальних процесуальних відносин і унеможливлює внаслідок цього належну реалізацію учасниками цих відносин своїх прав і обов`язків. Здійснення повідомлення про підозру неповноважним на те суб`єктом є недотриманням належної правової процедури, порушенням форми і викривленням змісту кримінального провадження як однієї з вагомих гарантій його законності. Здійснення кримінального провадження всупереч його загальним засадам означає його невідповідність тим завданням і цілям, що визначені ст.2 КПК України.

За таких обставин, на переконання суду, встановлена під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0000096 від 24.04.2016 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за ч.3 ст.152 КК України невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, перешкоджає призначенню кримінального провадження до судового розгляду та відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.36-40, 110, 218, 291, 314, 392 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 24.04.2016 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1