В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/792/23

Провадження № 1-кп/936/93/2023

09.08.2023 смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

з участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Воловець кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Міжгір`я Закарпатської області, громадянина України, українця, не одруженого, військовослужбовця строкової військової служби, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 08.02.2023 року близько 16:30 год., перебуваючи в тимчасовій споруді для несення служби в АДРЕСА_2 , затіяв сварку із старшим солдатом сапером ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , в ході якої, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс потерпілому декілька ударів кулаками обох рук в ділянку голови, грудної клітки останнього, від чого останній не втримався на ногах та впав на землю, де ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, знаходячись у положенні над потерпілим, наніс останньому множинні удари кулаками рук та взутими ногами по всьому тілу ОСОБА_5 , чим спричинив йому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, зокрема в лютому 2023 року через раптово виниклі неприязні відносини із потерпілим ОСОБА_5 , наніс йому удари в обличчя та по тілу. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, жодних претензій до обвинуваченого не має та просить суворо його не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є не тяжким, особу обвинуваченого, його молодий вік, котрий не одружений, військовослужбовець, за місцем несення військової служби характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, критично ставиться до вчиненого кримінального правопорушення, відсутність претензій потерпілого до обвинуваченого, думку прокурора щодо призначення покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов заявлений не був.

Запобіжний захід обвинуваченому обраний не був.

У відповідності з викладеним та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до командира військової частини за місцем служби.

Згідно ч.4 ст. 76 КК України командиру військової частини за місцем служби здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_4 протягом встановленого іспитового строку, а уразі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1