Справа № 304/1791/22 Провадження № 1-кп/304/96/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000136 від 07 вересня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, перебуває у цивільному шлюбі (має на утриманні двох малолітніх дітей), громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 09 липня 2021 року близько 04.20 год, 14 червня та 06 вересня 2022 року близько 16.30 год та 16.00 год відповідно, знаходячись за місцем спільного проживання зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 , систематично умисно вчиняв відносно неї психологічне насильство, ображаючи потерпілу нецензурними словами, а при останній за часом події також наніс удар по обличчю, завдавши фізичного болю, що призводило до психологічних та фізичних страждань дружини, чим вчинив домашнє насильство, за що кримінальна відповідальність передбачена ст. 126-1 КК України.

Сімнадцятого травня 2023 року у місті Перечин між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, згідно з умовами якої обвинувачений визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести ОСОБА_5 у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин та застосування до обвинуваченого обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у вигляді направлення на проходження програми для кривдників на строк три місяці, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Його захисник адвокат ОСОБА_6 затвердження угоди підтримала.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснила, що зазначену угоду укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження вказаної угоди для неї зрозумілі. Також просила затвердити угоду про примирення.

Прокурор проти затвердження угоди не заперечив та пояснив, що така відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена з урахуванням особи обвинуваченого відповідно до положень ст. 126-1 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, прийшов до такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

При ухваленні вироку суд враховує позицію Верховного Суду, викладену ним у постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 583/3295/19, в якій Суд зокрема зазначив, що статтею 126-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві у формах фізичного, психологічного та економічного насильства. Сексуальне насильство виходить за межі цих форм і за наявності підстав кваліфікується за відповідними статтями КК України.

Словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.

Відтак, ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , передбачене ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Також встановлено, що потерпіла усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Крім цього у судовому засіданні встановлено, що дана угода про примирення у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України ініційована потерпілою ОСОБА_4 , така відповідає вимогам вказаного Закону та відповідно може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами КПК, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для примирення. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, клопотання про його обрання суду не подано, отже питання щодо такого судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ч. 2 ст. 373, 314, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про примирення, укладену 17 травня 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 під час проходження пробаційної програми покласти на уповноважений орган з питань пробації Ужгородський районний сектор № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1