Справа № 670/878/17
Номер провадження 1-кп/676/13/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

провівши відкрите судове засідання в залі суду в м. Кам`янці-Подільському в режимі відеоконференції з Віньковецьким районним судом Хмельницької області у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21 липня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

встановив:

На розгляді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 подали заяву про відвід прокурору ОСОБА_3 , оскільки існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, що згідно із п.3 ч.1 ст.77 КПК України є підставою для відводу прокурора.

Зокрема, у заяві про відвід (том.9, а.м.к.п.220-221) обвинувачені зазначили, що прокурор ОСОБА_3 не може брати участь у розгляді кримінального провадження, оскільки він не виконував та не виконує передбачені ч.2 ст.9 КПК України обов`язки щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінальних проваджень, допускав упередженість щодо усіх обвинувачених. На переконання обвинувачених матеріали справи сфабриковані слідчими через неналежне процесуальне керівництво з боку прокурора ОСОБА_10 , в передбачений КПК спосіб їх вина у вчинені умисного тяжкого злочину не доведена, оскільки вони діяли правомірно відповідно до ст.ст.36, 38,39 КК України, адже реалізовували право на необхідну оборону від нападу на них 21 липня 2017 року ОСОБА_11 , який був озброєним металевий ключем від мотоблоку, в результаті чого усі троє отримали тілесні ушкодження. Також, вони мали право на затримання ОСОБА_11 . На думку обвинувачених, вони незаконно були притягнуті до кримінальної відповідальності через помилкову сторони обвинувачення, і зокрема, упередженість прокурора ОСОБА_3 . Через неналежне процесуальне керівництво та несумлінне виконання повноважень прокурора на стадії досудового розслідування слідчим було допущено неповноту та необ`єктивність, не у повному об`ємі були проведені усі слідчі дії, зокрема, не було проведено одночасного допиту із потерпілим (очні ставки), не були проведені слідчі експерименти, не були допитані усі свідки, в т.ч. батьки обвинувачених. Прокурор ОСОБА_12 безпідставно ініціював звернення до слідчого судді із клопотаннями про застосування щодо них запобіжних заходів, адже згідно із висновками експерта саме вони отримали тілесні ушкодження в результаті безпідставного нападу ОСОБА_11 21 липня 2017 року. Крім того, прокурор не забезпечив своєчасного внесення відомостей до ЄРДР за їх заявами за фактом нападу ОСОБА_11 21 липня 2017 року, і лише шляхом оскарження дій слідчого до слідчого судді Віньковецького районного суду Хмельницької області у жовтні 2017 року були розпочаті кримінальні провадження №0000762, №0000266 та №0000265 відносно потерпілого ОСОБА_11 за ст.125 КК України, та через два роки були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.296 КК України. Через бездіяльність та неналежний нагляд з боку прокурора ОСОБА_3 вищевказані провадження були закриті. Крім того, у матеріалах кримінального провадження обвинувальний акт складено з порушенням вимог законодавства, невірно зазначена адреса потерпілого ОСОБА_11 , прокурором не доведена у передбачений КПК України спосіб вина обвинувачених та умисел на вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, матеріали досудового розслідування побудовані на домислах та припущеннях слідчих за безпідставним погодженням з прокурором ОСОБА_3 . Вищевказане, на думку обвинувачених, свідчить про упередженість прокурора, а також обвинувачені вважають останнього заінтересованим у результатах судового розгляду провадження.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підтримали заявлений відвід прокурору ОСОБА_3 та окрім наведеного у заяві про відвід зазначили, що на їх думку обвинувальний акт складено безграмотно, адже невірно зазначена адреса потерпілого, не конкретизовані дії кожного з обвинуваченого та не описані події з участю ОСОБА_11 , який вчинив на них напад із гайковим ключем. У провадженні не доведено умисел обвинувачених на спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, відсутні докази їх попередньої змови на спричинення тілесних ушкоджень, усі матеріали досудового розслідування побудовані на домислах та припущеннях слідчих, з якими погодився прокурор ОСОБА_3 . Також прокурор не прийняв процесуальне рішення про об`єднання кримінальних проваджень за заявою обвинувачених за ст.125 КК України та за фактом їх обвинувачення за ст.121 КК України, у зв`язку з чим кримінальні провадження розслідувалися без усебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин події. Через бездіяльність та неналежний нагляд з боку прокурора ОСОБА_3 , а також упереджене ставлення прокурора, кримінальна справа за ст.ст.125, 296 КК України, була закрита за вказівкою та сприянням прокурора ОСОБА_3 , хоча до кримінальної відповідальності повинен був бути притягнутий ОСОБА_11 , який гайковим ключем спричинив усім обвинуваченим тілесні ушкодження, що підтверджується даними долучених до кримінального провадження висновків судово-медичних експертиз. Крім того, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про перебування обвинувачених у відділку поліції, 14 січня 2020 року клопотав перед судом про їх привід та накладення грошового стягнення. Постійно проявляє негативне відношення до обвинувачених.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримали заявлений обвинуваченими відвід прокурору та просили задовольнити заяви та постановити ухвалу, якою відвести прокурора ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що не проявляв упередженості у кримінальних провадженнях, будь-яким чином не заінтересований у результатах судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно із ч.1 ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Поряд з цим, на переконання суду в ході судового розгляду не встановлено будь-яких доказів існування обставин, передбачених ч.1 ст.77 КПК України, для відводу прокурора ОСОБА_3 .

Зокрема, окрім тверджень обвинувачених та захисників не встановлено будь-яких доказів того, що прокурор ОСОБА_3 проявляв упередженість відносно обвинувачених у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді суду, або ж у будь-якому іншому кримінальному провадженні.

При цьому, з доводів обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які вони навели у заяві про відвід, а також у судовому засіданні, вбачається, що більшість цих доводів стосується незгоди із фактом притягнення їх до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.121 КК України, незгоди із висунутим обвинуваченням та обвинувальним актом, матеріалами кримінального провадження, які вони вважають сфальсифікованими, а також незгоди із позицією прокурора та процесуальними рішеннями під час досудового розслідування, його клопотаннями щодо застосування до них запобіжних заходів, клопотань прокурора у судовому провадженні щодо застосування приводу та накладення грошового стягнення, незгоди із процесуальними рішеннями та діями прокурора у інших кримінальних провадженнях, які були розпочаті за заявою обвинувачених.

Проте, незгода обвинувачених та їх захисників із процесуальною позицією, процесуальними рішеннями та діями прокурора ОСОБА_3 у кримінальних провадженнях, на які посилається сторона захисту, не свідчить про існування упередженості, адже відповідно до ч.1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Більш того, згідно із п.3 ч.1 ст.3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

За приписами ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Із вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства вбачається, що сторони кримінального провадження самостійно визначають свою правову позицію, є вільними у використанні своїх прав, а тому незгода сторони захисту із позицією сторони обвинувачення, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, не свідчить жодним чином про те, що прокурор проявляє упередженість.

Натомість, судом не встановлено жодних підстав вважати, що прокурор діяв чи діє упереджено відносно обвинувачених, не встановлено жодних даних про особисту заінтересованість прокурора у результатах кримінального провадження. Будь-яких об`єктивних доказів вищевказаного судом не встановлено.

Таким чином, доводи заяви про відвід прокурору ґрунтуються виключно на власному розумінні сторони захисту ролі прокурора у кримінальному провадженні та в судовому засіданні, обґрунтовуючи заявлений відвід, обвинувачені та захисники фактично вказують на незгоду з процесуальними діями та рішеннями прокурора, що не може бути підставою для відводу останнього.

Керуючись ст.ст.77, 80, 81, 369-372,376 КПК України, -

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про відвід прокурору ОСОБА_3 .

Роз`яснити учасникам судового провадження право на отримання в суді копії ухвали суду

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на остаточне судове рішення першої інстанції у цьому провадженні.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_1 .