Справа № 128/1295/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості по якому 22.11.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лопатинці Жмеринського району Вінницької області, мешканця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, одруженого, працюючого водієм у Філії «Жмеринський райавтодор» ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 21.11.2022 близько 11 год. 13 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ГАЗ-2705-414», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автомобільною дорогою сполученням «Житомир-Могилів-Подільський», в районі 317 км, що неподалік с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, під час вибору безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, та втративши керування над автомобілем, виїхав на смугу зустрічного руху, де з необережності допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , відповідно до виснвоку судово-медичної експертизи №1030 від 12.01.2023, отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: забій, садна підборіддя; закрита травма грудної клітки забій грудної клітки; забій лівого ліктьового суглобу; забійна рана лівого передпліччя; закритий перелом середньої третини тіла лівого наколінника зі зміщенням кіскових уламків; забійна рана правого колінного суглобу.

Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Пасажир автомобіля «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експретизи №80 від 23.02.2023, отримала тілесні ушкодення у вигляді сполучної травми тіла: закрита черпно мозкова травма струс головного мозку, забійно-рвана рана зовнішнього носа, садна обличчя, закриті переломи кісток лицьового скелету перелом кісток носа із незначним зміщенням уламків, перелом передньої стінки лівої верхньо-щелепної пазухи без значного зміщення уламків, перелом нижньої стінки орбіти зліва із зміщенням уламків; закрита травма грудної клітки забій легень, закриті переломи 4-7 ребер справа та 4-8 ребер зліва, двобічний гемоторакс (наявність рідини в плевральних сосудах: справа 600мл, зліва 800 мл); закритий уламковий перелом дистального епіфіза (нижньої третини) лівої променевої кістки зі зміщенням, перелом шилоподібного відростка ліктьової кістки.

Вказана сполучна травма тіла у ОСОБА_7 належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19-/102-23/5262-ІТ від 22.03.2023, в ситуації, яка склалася, у діях водія автомобіля марки «ГАЗ-2705-414», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 за вказаних обставин, порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, згідно яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення вимог, передбачених п. 12.1 ПДР України водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 21.11.2022 їхав в м. Вінницю та неподалік с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області його автомобіль занесно, винесло на смугу зустрічного руху, внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем, який рухався на зустріч. В тому автомобілі перебували потерпілі. Визнав те, що саме він допустив порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулася ДТП. На даний момент він продовжує працювати водієм в Філії «Жмеринський райавтодор». Завдану потерпілим шкоду він добровільно відшкодував, на місці ДТП надавав потерпілим допомогу. У вчиненому розкаявся, просив суд його суворо не карати.

Потерпілими у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в судовому засіданні підтвердили, що 21.11.2022 вони на власному автомобілі їхали з м. Вінниці по своїй смузі руху, дорога була мокра, слизька, через що автомобіль, який рухався в зустрічному напрямку, винесло на їх смугу руху, внаслідок чого відбулося ДТП. Обвинувачений повністю їм відшкодував шкоду, претензій до обвинуваченого вони не мають, вони примирилися із обвинуваченим, просили обвинуваченого суворо не карати.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, врахувавши позицію потерпілих, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому, суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим є одноепізодним, обвинувачений не має будь яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.

Прокурор та потерпілі не оспорили фактичні обставини справи, їм зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжке тілесне ушкодження та середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення був повнолітнім (а.с. 109), раніше не судимий (а.с. 120), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 114-116), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 117), працює водієм та за місцем роботи у Філії «Жмеринський райавтодор» ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» характеризується позитивно (а.с. 118-119), на момент вчинення ДТП був тверезий (а.с. 121), не є інвалідом першої-другої груп.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67, 68 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, вчинення суспільно небезпечного діяння проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілим завданий збиток, позицію потерпілих, які не мають претензій до обвинуваченого, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, надання правдивих показів в суді.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При цьому суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємої частини статті без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки це є єдиним джерелом його доходу, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в загальній сумі 4908,28 грн., а саме за проведення експертиз: №СЕ-19/102-21/17389-ІТ від 06.12.2022 в сумі 943,90 грн. (а.с. 50), №СЕ-19/102-22/17395-ІТ від 05.12.2022 в сумі 943,90 грн. (а.с. 56), №СЕ-19/102-22/17391-АВ від 16.12.2022 в сумі 1510,24 грн. (а.с. 68), №СЕ-19/102-23/3031-Іт від 15.02.2023 в сумі 943,90 грн. (а.с. 91), №СЕ-19/102-23/5262-ІТ від 22.03.2023 в сумі 566,34 грн. (а.с. 97).

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2022 (а.с. 54) - скасувати.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України та матеріалів кримінального провадження речові докази (а.с. 53), а саме автомобілі марки «ГАЗ-2705-414», д.н.з. НОМЕР_1 , та «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_2 , повернути їх власникам - Філії «Жмеринський райавтодор» ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та ОСОБА_6 (а.с. 51, 111).

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з 07 червня 2023 року, тобто з дня проголошення вироку.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2022, арешт з майна автомобілів марки: «ГАЗ-2705-414», д.н.з. НОМЕР_1 , та «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_2 .

Речовий доказ автомобіль марки «ГАЗ-2705-414», д.н.з. НОМЕР_1 , повернути його власнику - Філії «Жмеринський райавтодор» ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_2 , повернути його власнику - ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз, а саме: в сумі 943,90 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/102-22/17389-ІТ від 06.12.2022, в сумі 943,90 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/102-22/17395-ІТ від 05.12.2022, в сумі 1510,24 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/102-22/17391-АВ від 16.12.2022, в сумі 943,90 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/102-23/3031-ІТ від 15.02.2023, в сумі 566,34 грн. за проведення експертизи №СЕ-19/102-23/5262-ІТ від 22.03.2023, а всього в сумі 4908 (чотири тисячі дев`ятсот вісім) гривень 28 копійок.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення направити потерпілому, якщо він не був присутній при його проголошенні.

Суддя ОСОБА_1