Справа № 216/619/23
Провадження № 1-кп/177/197/23
У Х В А Л А

Іменем України

19.09.2023 Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.07.2022 року за № 0000756 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України, суд,-

встановив:

В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт, затверджений прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч. 1 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду про визначення підсудності.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що обвинуваченим інкримінується вчинення тяжких злочинів та особливо тяжкого умисного злочину. Ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і продовжують існувати. Вважали, що в разі доведення вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, їм загрожує міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15-ти років, і тому, побоюючись покарання, останні можуть переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в порядку ст. 290 КПК України ознайомлені з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, тому є обізнаними про анкетні дані свідків, місце їх проживання, які допитані у кримінальному провадженні, та яких не допитано в суді, які викривали їх у скоєні вказаних кримінальних правопорушеннях, знати ПІП експертів та спеціалістів, які проводили експертні дослідження у вказаному кримінальному провадженні, тому у разі обрання їм запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, можуть вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді, адже останні викривають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинної діяльності. Також ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні умисного корисливого особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15-ти років, що свідчить про продовження існування тих же обставин, які спонукали обвинуваченого до скоєння кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_11 , а саме: ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за корисливі тяжкі злочини, крім цього останній раз 17.12.2020 ОСОБА_6 був засуджений Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за умисний корисливий особливо тяжкий злочин, тобто злочин передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, та кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України, при чому, злочин передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, вчинений за аналогічних обставин.

Крім того, враховуючи введення на території України правового режиму воєнного стану у зв`язку військовою агресією російської федерації проти України, та бойовими діями, що ведуться на території України, та враховуючи призовний вік, у випадку залучення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до проходження військової служби, не буде забезпечено виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, тобто передбаченої ч. 1 ст. 177 КПК України мети застосування запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначив, що прокурором не доведені ризики, прокурор формально заявляє зазначене клопотання. Просив застосувати до нього цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_12 зазначив що ризики, зазначені прокурором не обґрунтовані, доказів, що підтверджують обставини, зазначені прокурором не надано. Також просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив що у нього є міцні соціальні зв`язки, просив застосувати відносно нього цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 зазначив що обвинувачений ОСОБА_6 перебуває під вартою вже більше року, ризики, зазначені прокурором не обґрунтовані, з часом, який минув, вони зменшилися. Також зазначив про наявність міцних соціальних зв`язків, що підтверджується доказами, наявними у справі. Просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового провадження, розглянувши клопотання прокурора та заперечення сторони захисту, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своїм рішенням має забезпечити не лише їх права, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Розглядаючи заявлені клопотання прокурора відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 суд приходить до висновку про необхідність та доцільність їх задоволення та продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2022 підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 21.09.2023 року.

Суд приходить до висновку, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і виправдовують застосування обраного запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищезазначені ризики, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжких та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, за умов не перебування ізольованими від суспільства в межах запобіжного заходу можуть вчити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а тому для запобігання вказаним ризикам є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Таким чином, застосований до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню, підстав для зміни запобіжного заходу не має.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 17 листопада 2023 року, включно.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 17 листопада 2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів.

Суддя ОСОБА_1