Справа № 464/6312/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/287/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на шістдесят днів, тобто до 26.05.2023 включно.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28.03.2023 року та обрати запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор не довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України та реальної наявності достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник звертає увагу, що ОСОБА_7 перебуває під вартою понад 20 місяців та стверджує, що він необґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, оскільки діянь, які зазначені в підозрі, не вчиняв. Вважає, що жодних об`єктивних доказів про те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України, немає, обвинувачення ґрунтується на неправдивих показах оперативних працівників Сихівського РВП, які проводили незаконне затримання.

Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_7 є працездатного віку та бажає працювати, однак не може цього зробити саме через те, що перебуває під вартою. Також вказує, що ОСОБА_7 перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , з якою у них є спільний малолітній син ОСОБА_10 , тобто обвинувачений має повноцінну сім`ю та міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення з таких підстав.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачено ст. 422-1 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою без визначення застави обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, на розгляді Сихівського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0000071 від 28 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.296, ч.2 ст. 345 КК України та ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31серпня 2021 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і, що інший менш суворий запобіжний захід, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_7 може: переховуватися від суду, оскільки втік із місця вчинення злочину та був затриманий у м.Дрогобич, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 врахував, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, взяв до уваги особу обвинуваченого, який є неодружений, непрацюючий, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства. Суд також взяв до уваги, що на розгляді Стрийського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.189 КК України, та звернув увагу на наявність у даному кримінальному провадженні потерпілих та свідків, які ще не допитані та вплив на яких може спотворити хід судового розгляду по даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та з огляду на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які встановлені судом при обранні запобіжного заходу та подальшого продовження його строку, не зменшились, колегія суддів вважає необґрунтованими апеляційні доводи про необхідність зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та твердження про те, що обвинувачення ґрунтується на неправдивих показах оперативних працівників Сихівського РВП, які проводили незаконне затримання, то такі, на переконання колегії суддів, під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою не з`ясовуються, а підлягають перевірці в ході розгляду кримінального провадження в суді по суті.

Дані про особу обвинуваченого, про які вказує захисник, були враховані суддею при вирішенні питання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, такі не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Доводи захисника щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії судового розгляду апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді