Номер провадження: 11-сс/813/657/23
Справа № 522/3766/22 1-кс/522/53/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 25.03.2023, якою в межах к/п №0000221 від 12.02.2022 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в респ. Казахстан, Джамбульської обл. Шусього району с. Мойинкум, громадянина України, із вищою юридичною освітою, не одруженого, працюючого по найму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000221 від 12.02.2022 частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.04.2023, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. та покладено у разі внесення застави на останнього строком до 25.04.2023 певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та органом досудового розслідування в даному випадку була доведена наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, останній офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, окрім того, підозрюваний не прибував до слідчого та суду для розгляду раніше поданого клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім того, слідчий суддя врахувавши положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_7 , вважав за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, з огляду на те, що слідчий суддя обґрунтовуючи своє рішення про можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави лише зазначив, що враховує обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_7 , тяжкість правопорушення у якому він підозрюється, проте належним чином не врахував, зокрема, ОСОБА_7 було затримано на підставі ухвали слідчого судді, останній офіційно не працевлаштований, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині обрання запобіжного заходу у вигляді застави та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та його захисника, як заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, враховуючи те, що питання обґрунтованості підозри ОСОБА_7 на теперішній час не є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та повністю підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд, погоджується із висновками слідчого судді та звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину; останній не прибував до слідчого та суду для розгляду раніше поданого клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу; інкримінований ОСОБА_7 злочин вчинений із застосуванням фізичного насилля відносно потерпілих та на теперішній час не встановлено всіх очевидців події.

Водночас, апеляційний суд не погоджується із доводами прокурора ОСОБА_6 щодо безпідставного визначення слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави.

Частина 3 ст. 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого ст.ст. 255-255-3 КК України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Із аналізу вищезазначених норм закону вбачається, що не визначати розмір застави це є правом, а не обов`язком суду, окрім того слідчий суддя, суд повинен враховувати підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України.

Так, із мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що визначаючи підозрюваного ОСОБА_7 заставу, як альтернативний запобіжний захід саме у передбаченому законом для злочинів такої категорії (тяжких) розмірі, зокрема, 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя зазначених вимог кримінального закону дотримався в повній мірі та зазначив, що застава саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім того, спростуванням доводів сторони обвинувачення щодо неможливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слугує той факт, що 27.03.2023 застоводавцем, а саме братом підозрюваного була внесена сума застави за ОСОБА_7 , тобто на теперішній час підозрюваний вже не перебуває під вартою, особисто з`явився до суду для участі в апеляційному розгляді, в тому числі апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про погіршення його становища, більш того, прокурором не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків з моменту звільнення з-під варти.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів констатує, що застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та запобігти наявним в зазначеному провадженні ризикам.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 25.03.2023, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під варто, з визначенням розміру застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4