Справа № 304/1217/23 Провадження № 1-кп/304/189/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000019 від 07 лютого 2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, фельдшера виїзної бригади Великоберезнянської підстанції екстреної медичної допомоги с. Ставне, неодруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються у тому, що останній, добре орієнтуючись у лісистій місцевості практично всіх населених пунктів колишнього Великоберезнянського району, під приводом надання в оренду свого будинку у АДРЕСА_2 , підшукав двох осіб призовного віку - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким обмежено виїзд за межі України, та шляхом обману переконав останніх за грошову винагороду у незаконний спосіб нібито переправити їх через державний кордон України, хоча достовірно розумів, що не буде цього робити. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливим мотивом отримання від потерпілих грошових коштів, добре розуміючи свою неспроможність самостійно організувати злочинний план, ОСОБА_6 залучив свого друга - обвинуваченого ОСОБА_4 , який є старшим фельдшером пункту екстреної медичної допомоги с. Ставне Ужгородського району Закарпатської області та відповідальною особою службової спецмашини екстреної медичної допомоги марки «Citroen», р/н НОМЕР_1 . Задля конспірації шахрайських дій та швидкої доставки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у безпосередню близькість лінії державного кордону до с. Дубриничі Ужгородського району Закарпатської області, будучи обізнаним в тому, що під час госпіталізації хворих, таких відправляють спецмашиною до лікарні м. Ужгорода, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_4 , скористався викликом на лінію «103» через погане самопочуття та його подальшого транспортування до м. Ужгорода. У свою чергу ОСОБА_4 , отримавши 01 квітня 2023 року близько 22.00 год телефонний дзвінок від ОСОБА_6 , прийшов до пункту екстреної медичної допомоги с. Ставне та наказав підлеглим підготуватися для транспортування хворого до лікарні м. Ужгорода. Коли 02 квітня 2023 року через лінію «103» до пункту екстреної медичної допомоги с. Ставне надійшов виклик від ОСОБА_6 про болі у нирках, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи поза службовим нарядом, використав службову спецмашину і безпосередньо разом з черговою зміною виїхав на вказаний виклик та прийняв заздалегідь обумовлене з ОСОБА_6 рішення щодо негайного транспортування останнього до лікарні м. Ужгорода. Однак по дорозі ОСОБА_4 , розуміючи корисливий мотив, який полягав у отриманні грошових коштів, наказав водію спецмашини виїхати на об`їзну дорогу м. Ужгорода (Е58), щоб забрати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і доставити до с. Дубриничі, де, на виконання наперед обумовлених з ОСОБА_6 вказівок, залишити їх. Так, 02 квітня 2023 року близько 02.00 год спецмашина забрала потерпілих та на великій швидкості, використовуючи проблискові маячки синього кольору, доставила таких до села Дубриничі на вулицю Станційну, яка через лісисту місцевість має схожість з місцевістю неподалік державного кордону, де ОСОБА_8 та ОСОБА_9 передали ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 6 000 доларів США за нібито незаконний перетин державного кордону, з яких 200 доларів США останній передав ОСОБА_4 за нецільове використання спецмашини, та, залишивши потерпілих на околиці села Дубриничі, попрямував у невідомому напрямку. У свою чергу працівниками оперативно-розшукового відділу НОМЕР_2 прикордонного загону при виїзді із АДРЕСА_3 було зупинено спецмашину швидкої медичної допомоги, в якій знаходився ОСОБА_4 та якого у подальшому було затримано у порядку ст. 208 КПК України. Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Дев`ятнадцятого липня 2023 року у місті Перечин між начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_6 за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоди про визнання винуватості у відповідності до вимог статті 472 КПК України, згідно яких обвинувачені визнають свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України. Крім цього сторони узгодили істотні для даного кримінального провадження обставини та дійшли згоди щодо покарання, яке мають понести обвинувачені у виді штрафу у розмірі 4 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 добровільність наміру щодо укладення угод підтвердили та просили суд затвердити угоди про визнання винуватості. Повідомили, що у повному обсязі розуміють характер обвинувачення та погоджуються з його формулюванням, зазначеним в угоді та обвинувальному акті, беззастережно визнають свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюються, готові понести узгоджене покарання. Разом зі своїми захисниками просили затвердити угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні угоди про визнання винуватості підтримав, просив суд затвердити їх, вказавши на відповідність угод вимогам чинного законодавства, добровільність їх укладення, належність кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченими своєї винуватості в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, що підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Додатково зазначив, що потреби у застосуванні запобіжних заходів відносно обвинувачених до набрання вироком законної сили немає.

У підготовче судове засідання потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не з`явилися, подали суду заяви, у яких просили підготовче судове засідання та судовий розгляд проводити без їх участі, претензій ні морального, ні матеріального характеру до обвинувачених не мають, визначення виду та міри покарання обвинуваченим залишають на розсуд прокурора та суду.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, прийшов до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частина 5 вказаної статті передбачає, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

При ухваленні вироку суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03 березня 2021 року в справі № 127/11849/15-к, згідно з якою правильність правової оцінки поведінки особи, котра отримує матеріальну допомогу, не маючи за законом на це права, безпосередньо залежить від належного з`ясування наявності елементів складу злочину шахрайства.

Так, згідно зі ст. 190 КК України шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховання певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Відповідно, обов`язковою умовою визнання обману чи зловживання довірою ознакою об`єктивної сторони шахрайства є використання його для заволодіння майном чи придбання права на майно.

Принциповим у цьому питанні є встановлення і доведення поза розумним сумнівом, що особа, умисно, з корисливих мотивів заволодіваючи чужим майном або набуваючи права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, зокрема й беручи на себе при цьому певні зобов`язання, одразу не мала наміру їх виконувати, використовуючи певні правовідносини як спосіб реалізації умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою. Висновок про це може бути зроблений, в тому числі й виходячи з сукупності фактичних дій такої особи.

Для закінченого складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, потрібне заволодіння майном, що також мало місце у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд прийшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , передбачене ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає загальним засадам призначення покарання, а також відповідатиме меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до них застосовано.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Крім цього у судовому засіданні встановлено, що дані угоди про визнання винуватості укладені за письмової згоди потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , наданої прокурору, такі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно можуть бути затверджені і на підставі цих угод може бути ухвалений вирок, оскільки їх умови узгоджуються з вимогами вказаного Закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угод було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування та підготовчого провадження у суді не обирався, на даний час клопотань про обрання такого суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді застави слід скасувати до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження вирішуватиметься у порядку ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 липня 2023 року між начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 4 000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 липня 2023 року між начальником Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 4 000 (чотирьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

Речові докази, а саме грошові кошти у сумі 200 (двісті) доларів США двома банкнотами номіналом 100 доларів США з написом на кожній «SUVENIR», які знаходяться при матеріалах кримінального провадження № 0000019 у органу досудового розслідування - знищити; мобільні телефони марки «iPhone 7» та «iPhone SE», що передані на відповідальне зберігання потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно - таким повернути; мобільний телефон марки «NOKIA» ІМЕІ НОМЕР_3 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 - такому повернути; два мобільні телефони марки «SAMSUNG» та марки «iPhone 7», чорного кольору, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - такому повернути; грошові кошти у сумі 5 700 (п`ять тисяч сімсот) доларів США у кількості 57 банкнот, номіналом по 100 доларів США кожна з написом на кожній «SUVENIR», що знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління Головного управління Націонлаьної поліції в Закарпатській області - знищити; автомобіль «Автоспецпром», моделі АСПА.941157.018.013, 2020 року випуску, р/н НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_4 та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , що передані на відповідальне зберігання Комунального некомерційного підприємства «Закарпатський територіальний центр екстреної медичної допомоги» Закарпатської обласної ради - такому повернути.

Заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05 квітня 2023 року у виді арешту майна - скасувати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді застави скасувати, а грошову заставу в сумі 120 780 (сто двадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн, яка внесена на спеціальний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Закарпатській області згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № від 05 квітня 2023 року, повернути заставодавцю - ОСОБА_11 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1