В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суд, кримінальне провадження, відомості про яке 23 серпня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000970 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Красноармійськ, Донецької області, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2022 року близько 05 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільну небезпечність та протиправність, знаходячись за адресою: м. Ужгород, просп. Свободи, 3, біля приміщення магазину «Подарунки з Італії», реалізуючи свій корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та запитав у нього котра година. Дочекавшись моменту коли потерпілий вийняв з кишені штанів мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А50» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , ОСОБА_4 відкрито, шляхом ривка, вирвав з рук ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон.

Заволодівши мобільним телефоном, ОСОБА_4 побіг у внутрішні двори багатоквартирних житлових будинків, що розташовуються на проспекті Свободи, та у подальшому, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, усвідомлюючи можливість свого переслідування працівниками правоохоронних органів та виявлення викраденого, з метою приховання та збереження передав мобільний телефон ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внаслідок своїх умисних, протиправних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 5500 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вичиненому в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно 23.08.22 близько 05 год.00 хв. перебуваючи біля магазину «Подарунки з Італії», що в місті Ужгороді, пр. Свободи,3, підійшов до ОСОБА_7 та запитав у нього котра година. Коли останній витягував з кишені штанів мобільний телефон, шляхом ривку вирвав з рук мобільний телефон, та втік з місця вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суворо його не карати, та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив проводити розгляд кримінального провадження без його участі. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає. Міру покарання залишає на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, потерпілий не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вичиненому в умовах воєнного стану.

Також в судовому засідання було призначено досудову доповідь, згідно якої, було визначено, що орган пробації вважає за можливе виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин.

Зокрема, про щире каяття обвинуваченого свідчать його покази, надані ним в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише визнав вину та повідомив про всі обставини вчиненого злочину, а й висловив щирий жаль з приводу його вчинення, усвідомлення ним протиправності та неприпустимості своїх дій.

Крім того, про вчинення злочину внаслідок збігу тяжких обставин свідчить і те, що обвинувачений виховується та проживає лише з матір`ю в місті Ужгороді, оскільки не може проживати за місцем прописки, а саме попереднього фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , через військові дії, що вплинуло на психологічний стан дитини. Також ОСОБА_4 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 24.06.2022 № 2106-.

Обтяжуючі покарання обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу..

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КК України, а також роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 (п.8), за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Пленум Верховного Суду України у п.5 згаданої постанови, також звертає увагу на те, що судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди).

Наведені обставини, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і разом з сукупністю вище перелічених пом`якшуючих покарання обставин, відповідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України переконали суд у можливості призначення ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, добровільно відшкодував завдані збитки , а також його особи, а саме те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, суд вважає можливим призначити йому покарання з урахуваннямст.69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції статті, звільнивши його від відбування покарання, відповідно до ст. ст. 75, ст. 104 КК України, надавши випробувальний термін.

Покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 69 та ст. 75 КК України, на переконання суду, надасть обвинуваченому ОСОБА_4 змогу довести своє виправлення, стати корисним для суспільства, а також справить на нього належний виховний вплив щодо недопущення вчинення нових кримінальних правопорушень в подальшому.

Саме таке на думку суду буде необхідним і достатнім для його виправлення, а також попередженням вчинення нею нових кримінальних правопорушень та повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути із законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-22/7565-ТВ від 31.08.2022 року в розмірі 943,90 грн., за проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/107-22/7572-Д від 30.08.2022 в розмірі 755,12 грн.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А50» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 що перебуває на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_7 вважать повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1