Справа № 933/158/21
Провадження № 1-в/202/187/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська подання начальника відділу №10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшло подання начальника відділу №10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_4 .

Відповідно до подання, вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 15 квітня 2021 року ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.1 ст.369, ч.2 ст.369,ч.2 ст.354 КК України та засуджений до покарання за ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі штрафом у дохід держави у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень без конфіскації майна. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку терміном на 2 роки з покладенням наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Засуджений за час іспитового строку, який закінчився 15 квітня 2023 року, до кримінальної відповідальності не притягувався, обов`язки, покладені на нього судом виконав, а тому на підставі вимог ч.1 ст.78 КК України, ч.2 ст.165 КВК України, орган з питань пробації просить суд звільнити засудженого від відбування покарання по закінченню строку випробування.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, у якому просив розглянути справу без його участі.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши прокурора, яка заперечувала проти задоволення подання, суд приходить до наступного висновку.

Метою кримінально-виконавчого законодавства України, визначеної в ст.1 КВК України, є захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України, окрім іншого, є визначення порядку застосування до засуджених заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; участі громадськості в цьому процесі.

Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 78 КК України та частини другої статті 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи з аналізу вказаних норм, звільнення засудженого від відбування покарання можливо за умови одночасного виконання ним двох умов: виконання покладених на нього судом обов`язків та не вчинення протягом іспитового строку нового злочину.

Тобто, закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину.

Проте, з наданих матеріалів, які додані до подання, зокрема, копії вироку Олександрівського районного суду Донецької області від 15 квітня 2021 року, копії паспорту, довідки щодо наявності судимості, а також за відсутності особової справи, суд позбавлений можливості встановити чи виконував протягом іспитового строку засуджений покладені на нього вироком суду обов`язки та заходи, передбачені індивідуальним планом роботи.

На підставі викладеного, суд вважає подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку ОСОБА_4 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.1 ст.78 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника відділу №10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання по закінченню строку випробування - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1