Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1534/22
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця смт. Ружин, Житомирської області, українця, громадянина України,
освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,
в силу ст.89 КК України - не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.125 КК України,
24 вересня 2022 близько 18 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у веранді житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2 та належний останній, де між ними виникла словесна суперечка.
У зв`язку з вищевказаним у ОСОБА_4 , виник умисел, направлений на умисне нанесення удару ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій умисел, діючи з метою заподіяння удару, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у виді завдання фізичного болю ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та умисно кулаком своєї правої руки наніс удар останній в область обличчя зліва, від чого остання впала на підлогу в положенні на спину та умисно став руками душити за шию.
В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано фізичний біль та не спричинено тілесних ушкоджень.
В цей же час, ОСОБА_6 з метою припинення протиправних дій зі сторони ОСОБА_4 по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та затіяв суперечку з останнім .
В ході даної суперечки ОСОБА_4 в цей же день, час та в цьому ж місці, умисно наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область лівого ока та один удар кулаком правої руки в область верхньої губи зліва ОСОБА_6 чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій підочній ділянці та садна на слизовій верхньої губи зліва, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному завданні удару, інших насильницьких дій ОСОБА_5 , які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України.
Дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч 1 ст.125 КК України.
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.126 КК України, ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, показав, що 24 вересня 2022 року близько 18 год. між ним та ОСОБА_5 виникла словесна суперечка, під час якої він наніс ОСОБА_5 кулаком удар в область обличчя зліва, від чого вона впала на підлогу на спину, потім він руками душив її за шию. Це побачив ОСОБА_6 і хотів допомогти матері, підійшов до нього та у них зав`язалась суперечка, в ході якої він наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в область лівого ока та один удар кулаком в область верхньої губи.
Не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальні правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні, суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень встановленою та доведеною, його дії кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень та за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, класифікуються як кримінальні проступки.
Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 вину у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, критично ставиться до своїх дій, в силу ст.89 КК України не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який ніде не працює, його відношення до вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах, встановлених в санкціях ч.1 ст.125 , ч.1 ст.126 КК України у виді громадських робіт із застосуванням ст.70 ч.1 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.125, 126 КК України, ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винувати у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 120 годин;
- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин.
Згідно ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно вважати його засудженим до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження також мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .