№ 207/2048/22
№ 1-кп/207/140/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000126 від 05.07.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року, стягнено з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 знаючи про свої обов`язки, покладені на нього судом, допустив заборгованість по аліментах на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, згідно з розрахунком заборгованості від 25.07.2022 року, наданого Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське, за період часу з 23.06.2021 по 25.07.2022, мається заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів у розмірі 37433,30 грн.

ОСОБА_4 знаючи про наявність вище вказаного рішення суду та будучи ознайомленим із його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на утримання дітей, всупереч вимогам ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України та ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, будучи фізично здоровою та працездатною особою, незважаючи на попередження державного виконавця, жодних дій, спрямованих на виконання рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 02.08.2021 року не вжив, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не здійснював, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, в повному обсязі гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, участі у вихованні доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не приймав, будь-якої іншої допомоги своїй дитині не надавав.

Незважаючи на судовий наказ Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.08.2021 року, ОСОБА_4 умисно допустив заборгованість з виплати аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , за період часу з 23.06.2021 року по 25.07.2022 року, у розмірі 37433,30 грн. і його дії, відповідно до ст.164 КК України, кваліфікуються як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів, тобто суму більше ніж 10175,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин визнав свою вину повністю. У вчиненому щиро розкаявся. Просив суворо його не карати.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, викладені в обвинувальному акті обставини підтримує повністю. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.07.2022 року про реєстрацію кримінального правопорушення № 0000126 (т.1 а.с.1);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої записаний ОСОБА_4 (т.1 а.с.14);

- копією судового наказу виданого 02.08.2021 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська по справі №207/2286/21, згідно якого стягнено з ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 червня 2021 року і до повноліття дитини, на користь матері ОСОБА_6 (т.1 а.с.16);

- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 25.07.2022 року, наданого Південним відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області за період з 23.06.2021 року по 25.07.2022 року, яка складає 37433,30 грн. (т.1 а.с. 76).

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому провадженні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного злочину, відповідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався, щиро кається у вчиненому.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням міри покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільна позовна заява не заявлена.

Судові витрати та речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 01 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1