Процесуальне рішення судді про самовідвід у розгляді судової
справи № 465/1923/18, прийняте в порядку ч. 1 ст. 80 КПК України.
14.09.2023 року, в ході повторного вирішення питань, передбачених статтями 75, 80, 81, 371 КПК України, щодо наявності обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або недопустимості повторної участі судді в кримінальному процесі, приходжу до висновку про наявність об`єктивних підстав, які, як і при попередньому вирішенні вказаних питань, виключають мою участь, як судді, у розгляді судової справи № 465/1923/18 (судове провадження 1- кп /465/373/23).
Згідно з Протоколом та Звітом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2019 року, судову справу передано судді ОСОБА_4 .. Підставою для повторного автоматизованого розподілу справи стало рішення зборів суддів Франківського районного суду м. Львова № 3 від 13. 05. 2019 року та Розпорядження керівника апарату суду № 55/р від 14 травня 2019 року.
Разом з тим, судова справа з 15. 05.2019 до 17. 09. 2019 року, тобто протягом 4 (чотирьох) місяців не була прийнята до провадження суддею ОСОБА_4 , а відтак, відбувся повторний її розподіл.
Відповідно до Протоколу та Звіту повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2019 року, судову справу передано судді ОСОБА_5 . Підставою для повторного автоматизованого розподілу справи стало рішення зборів суддів Франківського районного суду м. Львова № 6 від 17. 09. 2019 року та Розпорядження керівника апарату суду № 110/р від 25.09. 2019 року.
Судова справа прийнята суддею ОСОБА_5 до провадження 07.10.2019 року з призначенням підготовчого судового засідання на 24 січня 2020 року.
Починаючи з 27 квітня 2020 року до 04 березня 2022 року справа суддею ОСОБА_5 до судового розгляду не призначалася.
Разом з тим, повторний розподіл судової справи № 465/1923/18 (судове провадження 1- кп /465/74/19) судді ОСОБА_5 , що відбувся 25 вересня 2019 року, відбувся шляхом втручання в АСДС Франківського районного суду м. Львова, у спосіб виключення трьох суддів з розподілу, а саме: суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приміткою « відсутня спеціалізація», що не відповідало і не відповідає дійсності, оскільки у Франківському районному суді м. Львова «спеціалізація», за виключенням по неповнолітніх, відсутня.
Крім того, у Звіт внесено неправдиві дані щодо підстав виключення з розподілу суддю ОСОБА_3 , а саме як таку, що: « зайнята згідно табелю (відпустка менше 14 днів, заборона призначення перед «відпустка менше 14 днів»), оскільки це суперечить рішенню зборів суддів Франківського районного суду м. Львова № 3 від 13. 05. 2019 року та Розпорядженню керівника апарату суду № 55/р від 14 травня 2019 року щодо повторного перерозподілу судових справ, які перебували у провадженні судді ОСОБА_3 .
Отже мною, як суддею, при вирішенні питань, передбачених статтями 75, 80, 81, 314, 371 КПК України, щодо наявності обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або недопустимості повторної участі судді в кримінальному процесі,уже повторно і беззаперечно встановлено факт, що розподіл справи відбувався шляхом втручання в АСДС Франківського районного суду м. Львова, тобто з порушенням встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку, що є кримінально караним діянням та кваліфікується як незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, тобто як злочин, передбачений ст.. 376 -1 КК України.
Крім того, мною, як суддею, при вирішенні питань, передбачених статтями 75, 80, 81, 314, 371 КПК України, щодо наявності обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або недопустимості повторної участі судді в кримінальному процесі,знову ж таки повторно і беззаперечно встановлено факт, що розподіл справи відбувався шляхом втручання в АСДС Франківського районного суду м. Львова, у спосіб виключення трьох суддів з розподілу, серед яких і суддю ОСОБА_6 , з приміткою « відсутня спеціалізація» хоча у Франківському районному суді м. Львова «спеціалізація», за винятком у провадження щодо неповнолітніх, відсутня.
Отже, мною як суддею, в черговий раз встановлений беззаперечний факт втручання в діяльність судових органів, і зокрема в мою, судді ОСОБА_6 , діяльність, яке полягає у перешкоджанні мені як судді, виконанню службових обов`язків шляхом безпідставного виключення від автоматизованого розподілу судової справи, що кваліфікується як злочин, передбачений ст.. 376 КПК України.
Зважаючи на те, що дана обставина визнається мною, як суддею, втручанням у діяльність судді, впливає на незалежність судді та породжує обов`язок, передбачений ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» звернутися з повідомленням до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора, виникають всі підстави для виконання такого обов`язку.
Щодо іншого, мого як судді, процесуального обов`язку, при встановленні, що розподіл судової справи № 465/1923/18 (судове провадження 1- кп /465/74/19) судді ОСОБА_5 25 вересня 2019 року, відбувся шляхом втручання в АСДС Франківського районного суду м. Львова, тобто з порушенням встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку то і визначення судді для розгляду судової справи у даному випадку відбувся незаконно. Відтак, є очевидним, що судова справа суддею ОСОБА_5 прийнята до провадження в супереч прямим вимогам Закону, а саме п. 5 ч.1 ст. 75 КПК України.
У подальшому судова справа № 465/1923/18 (судове провадження 1- кп /465/373/23)від судді, якого було визначено у незаконний спосіб, була призначена до повторного автоматизованого розподілу та відповідно до Протоколу і Звіту повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2023 року, від судді ОСОБА_5 передана судді ОСОБА_6 , який попередньо виключався від участі в розподілу даної справи як суддя, у якого відсутня спеціалізація.
У той же час, підставою для повторного автоматизованого розподілу справи стало Рішення зборів суддів Франківського районного суду м. Львова № 1 від 16.01.2023 року та Розпорядження керівника апарату суду № 607/Р від 23 лютого 2023 року.
У свою чергу факт передачі судової справи від судді, що був визначений у незаконний спосіб, розширює обставини неправомірності розподілу цієї справи судді ОСОБА_5 , а саме шляхом поширення неправомірності розподілу і передачі справи від нього, судді ОСОБА_5 ,іншому судді, в даному випадку судді ОСОБА_6 .
Зазначене у повній мірі відповідає доктрині плодів отруйного дерева (Fruit of the Poisonous Tree) в частині хронології подій.
Отже, достеменно встановивши факт порушення визначеного частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи.
Дана обставина відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, є обставиною, що виключає участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, що у свою чергу, відповідно до ст. 80 КПК України зобов`язує суддю заявити самовідвід.
Зважаючи на те, що судова справа, мною, як суддею, не прийнята до провадження, у ній не призначено підготовче судове засідання в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 314 КПК України, мною як суддею з урахуванням вимог ст.. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підготовлено та подано звернення до ВРП та Генерального прокурора України, а також до окружної прокуратури в порядку ст.. 60 КПК України заяву про внесення в ЄРДР відомостей ( ст.. 214 КПК України) за фактом втручання в АСДС Франківського районного суду м. Львова, тобто за фактом вчинення кримінальних правопорушень проти правосуддя злочинів, передбачених ч. 1 статті 376 1 та ч. 2 ст. 376 КК України, вважаю, що і дані обставини зобов`язують мене, як суддю, заявити самовідвід від розгляду судової справи № 465/1923/18 (судове провадження 1- кп /465/373/23).
Підстави для першого, самовідводу стали відомі мені, як судді, з урахуванням часу передачі судової справи та завантаженості, у тому числі й як слідчого судді, в червні 2023 року під час вирішення питань, передбачених 75, 80, 81 КПК Українита після ознайомлення зі Звітом і Протоколом про повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями, а вдруге, після отримання, тобто 13.09.2023 року, ухвали судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 27 липня 2023 рпоку.
Приймаючи рішення про повторний самовідвід у розгляді судової справи № 465/1923/18 (судове провадження 1- кп /465/373/23), крім зазначеного вище, зважаю на Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23, приходжу до висновку, що сам факт встановлення та сприйняття мною, як суддею, обставин розподілу справи шляхом втручання в АСДС Франківського районного суду м. Львова не потребує стороннього підтвердження, а тим більше аналізу чи оцінки, іншим суддею, оскільки воно, моє сприйняття та власне переконання, виражено суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю.
Зважаючи, що на законодавчому рівні вирішення питання про самовідвід саме судді чи слідчого судді, не врегульовано, а судова практика відсутня, застосовуючи загальні засади кримінального провадження, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 7, статями, 8, 9 КПК України, та враховуючи практику і позицію Львівського апеляційного суду, який вважає, що самовідвід судді слідчого судді, повинен розглядати інший суддя та розглядає апеляційні скарги не передбачені законом, скасовуючи при цьому судові рішення судді першої інстанції, які не підлягають апеляційному перегляду, як суддя, й надалі дотримуючись принципу, що маю забезпечену законом свободу думки і слова, що дають мені підставу здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого.
У той же час, зважаючи на вказані вище обставини, дотримуючись положень статей 55, 63 Конституції України ст.. 28 КПК України та ст.. 6 Європейської Конвенції «Про захист людини і основоположних свобод», з метою дотримання розумних строків розгляду судової справи та уникнення протистоянь у тлумаченні положень ст.. 7,9, 75,80, 81 КПК України, беручи до уваги що судове рішення у вигляді ухвали судді, якою вирішується питання самовідводу не сприймається Львівським апеляційним судом, вважаю за доцільне застосувати варіант запропонований Львівським апеляційним судом, а саме, заявлений самовідвід передати на розгляд іншого судді.
При цьому, прошу шановного колегу - суддю, який(яка) буде розглядати мій, судді ОСОБА_6 , самовідвід, врахувати, що мій статус, як судді не міняється, на мене й надалі поширюються права і обов`язки судді, передбачені статтями 48, 49,50,52,56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», я не є заявником в розумінні відводу. Дана заява є моїм, судді, процесуальним рішенням передбаченим ч. 1 ст. 80 КПК України.
Також, прошу розгляд даної заяви проводити виключно за моєю участю, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 81 КПК України, відповідно до якої, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід. Бажаю бути вислуханим.
Що стосується можливого розгляду вказаного процесуального рішення суддею Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_7 , то заявляю такому категоричну недовіру виходячи з наступного.
Суддею ОСОБА_7 не спростовано і не надано оцінки самій підставі самовідводу, а саме щодо наявності чи відсутності втручання, як це зазначено у процесуальному рішенні судді, що заявив самовідвід.
Суддя ОСОБА_7 як і суддя ОСОБА_6 , теж був виключений з автоматизованого розподілу даної справи між суддями і саме з підстав, - «відсутня спеціалізація». Разом з тим, суддя уник вказаного факту, а отже погодився з даною недостовірною інформацією, що за своєю суттю є приховуванням ознак кримінального правопорушення.
Розглянувши вказане процесуальне рішення судді (заяву) про самовідвід, суддя ОСОБА_7 цинічно проігнорував моє, судді ОСОБА_6 , клопотання, тобто клопотання свого колеги, щодо бажання проводити розгляд виключно за моєю участю, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 81 КПК України, відповідно до якої, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід.
Скориставшись обставиною, що у призначений ним, суддею ОСОБА_7 , час для розгляду процесуального рішення судді про самовідвід, суддя ОСОБА_6 , як суддя, був зайнятий в іншому судовому процесі, розглянув його з прийняттям рішення.
Таким чином, суддя ОСОБА_7 позбавив свого колегу - суддю процесуального права та розглянув його процесуальне рішення (заяву) про самовідвід, в супереч вимогам ч. 3 ст. 81 КПК України.
Зважаючи, що розгляд заявленого самовідводу відбувся у незаконний спосіб, вважаю за доцільне повторно заявити самовідвід.
Суддя Франківського районного
суду м. Львова ОСОБА_6 .