Справа №751/6989/20
Провадження №1-кп/751/278/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернігова клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004143 від 18.06.2020 р., стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, освіта загальна середня, учасника бойових дій, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.345 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпілий - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

законний представник - ОСОБА_7 ,

особа, стосовно якої вирішується питання про

застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується:

1.1 В провадженні Новозаводського районного суду м. Чернігова перебуває клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру в кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР №0004143 від 18.06.2020 р.

1.2 В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру.

1.3 Потерпілий ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання прокурора не заперечував.

1.4 ОСОБА_3 , його захисник та законний представник в задоволенні клопотання прокурора просили відмовити з підстав недоведеності вчинення особою, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

ІІ. Встановлені в судовому засіданні обставини:

2.1 18.06.2020 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на алеї у парку - пам`ятнику садово-паркового мистецтва місцевого значення «Болдина гора», який розташований поряд із перехрестям вул. Толстого та вул. Суворова, у м. Чернігові, під час робочого візиту народного депутата Верховної Ради України ОСОБА_8 , перешкоджаючи законній діяльності працівника правоохоронного органу, не реагуючи на законні вимоги припинити свою поведінку, достеменно знаючи, що ОСОБА_5 являється діючим працівником правоохоронного органу - оперуповноваженим Управління карного розшуку ГУНП в Чернігівській області та виконує службові обов`язки щодо забезпечення охорони публічного порядку, відповідно до статей 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію», у момент коли останній лежав на землі та утримував його за ліву ногу, намагаючись припинити протиправні дії, наніс ОСОБА_5 декілька ударів правою ногою в область шиї зліва, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, у виді синця із забоєм м`яких тканин шиї.

2.2 Вказаними діями, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_3 скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.345 КК України

ІІІ. Позиція особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

3.1 ОСОБА_3 підтвердив свою приналежність до політичної партії «Національний корпус» та те, що 18.06.2020 р. на території парку - пам`ятнику «Болдина гора» в м. Чернігові потерпілий ОСОБА_5 намагався його затримати шляхом блокування лівої ноги, однак категорично заперечував нанесення останньому в область шиї ударів правою ногою.

Окрім того, узагальнена позиція сторони захисту зводиться до заперечень обізнаності ОСОБА_3 про те, що потерпілий був діючим працівником правоохоронного органу, оскільки він перебував в цивільній формі одягу.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.

4.1 Потерпілий ОСОБА_5 , будучи допитаним в судовому засіданні, надав показання, що 18.06.2020 року разом з іншими співробітниками УКР ГУНП: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 забезпечували охорону публічного порядку на алеї у парку - пам`ятнику «Болдина гора». Згідно схеми-розстановки сил та засобів на охорону громадського порядку працівники поліції заступили в цивільному одязі.

Близько 11 год. 18.06.2020 року у підніжжя меморіалу «Слави» почали гуртуватись представники політичної партії «Національний корпус», закриваючи обличчя масками та підготовлюючи пляшки з фарбами, а також курячі яйця. Передбачаючи високу ймовірність протиправних дій, обумовлену стійкими намірами останніх зустрітися з народним депутатом ВР України ОСОБА_8 та вище вказаною поведінкою, потерпілий та інші працівники поліції роз`яснювали присутнім про недопустимість порушення публічного порядку. Незважаючи на попередження, представники політичної партії «Національний корпус», побачивши автомобілі в яких ймовірно міг перебувати народний депутат ВР України ОСОБА_8 , почали перешкоджати їх руху та кидати в їх напрямку яйця та пляшки з фарбою. Події почали розвиватись досить стрімко, натовп почав досить агресивно себе поводити. Потерпілий разом з іншими працівниками поліції намагались відтиснути правопорушників для надання можливості виїхати транспортним засобам з території «Болдина гора». Під час припинення протиправних дій, незважаючи на неодноразові попередження присутнім, що вони протидіють законним вимогам працівників поліції, останні продовжували чинити ще більш активний опір шляхом застосування сльозогінного газу та провокуючи бійку.

Потерпілий побачив, що ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_10 почав розпилювати сльозогінний газ. Намагаючись схопити ОСОБА_3 за руку, потерпілий відчув різкий поштовх в спину і впав на землю. Перебуваючи вже в положенні лежачи обличчям до землі, ОСОБА_5 схопив правою рукою за ліву ногу ОСОБА_3 та потягнув до себе. Останній в свою чергу наніс удари правою ногою в область шиї зліва та плеча. Кількість ударів, що були йому нанесені ОСОБА_3 , потерпілий не пам`ятає.

4.2 Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав показання про те, що близько 11 год. 18.06.2020 року разом з іншими співробітниками поліції: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 забезпечували охорону громадського порядку на алеї у парку - пам`ятнику «Болдина гора». Після того, як від меморіалу «Слави» почали від`їжджати автомобілі в яких ймовірно міг перебувати народний депутат ВР України ОСОБА_8 , невідомі особи, які попередньо згуртувались та очікували з ним зустрічі, почали кидати в автомобілі яйця та пляшки з фарбою. Свідок повідомив, що потерпілий повідомляв правопорушникам, що він є працівником поліції та вимагав припинення порушення громадського порядку. Натомість останні не реагували та застосували в напрямку його колег сльозогінний газ, а потім хтось з натовпу штовхнув ОСОБА_5 в спину, спричинивши ним втрату рівноваги. Свідок безпосередньо бачив, як перебуваючи вже в положенні лежачи обличчям до землі, потерпілий схопив рукою за ліву ногу ОСОБА_3 та намагався його затримати, а останній в свою чергу наніс правою ногою удар в область голови ОСОБА_5 .

4.3 Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав аналогічні показання свідку ОСОБА_10 та підтвердив, що безпосередньо бачив як ОСОБА_3 наносив правою ногою удар потерпілому ОСОБА_5 в область голови (шиї) зліва в момент перебування останнього на землі.

Свідок зазначив, що потерпілий повідомляв всім присутнім особам, які намагались зустрітися з народним депутатом ВР України ОСОБА_8 , що він є співробітником поліції та вимагав дотримання публічного порядку. Проте, натовп діяв чітко та злагоджено, ігноруючи будь-які застереження від правоохоронців, що вказувало на наявність спільної, заздалегідь визначеної та відомої всім його учасникам мети.

4.4 Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , будучи допитаними в судовому засіданні надали аналогічні показання свідкам ОСОБА_10 , ОСОБА_13 за виключенням того, що потерпілий ОСОБА_5 схопив рукою за ліву ногу ОСОБА_3 з положення лежачи на спині (на боці).

Свідки підтвердили, що потерпілий та його колеги роз`яснювали особам, які гуртувались поблизу меморіалу «Слави» та демонстрували приналежність до політичної партії «Національний корпус», про те, що вони є працівниками поліції, в тому числі і шляхом демонстрації службових посвідчень.

4.5 Витягом з ЄРДР за №0004143 від 18.06.2022 року підтверджується внесення слідчим Чернігівського ВП ГУНП відомостей про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.345 КК України та початок досудового розслідування відповідно до вимог ст.214 КПК України /т.1 а.с.85/.

4.6 Заявою ОСОБА_5 від 18.06.2020 року підтверджується отримання правоохоронним органом інформації про завдання потерпілому невідомими особами, близько 11 год. 00 хв., 18.06.2020 року поблизу Троїцької церкви на «Болдиній горі» у м. Чернігові тілесних ушкоджень /т.1 а.с.99/.

4.7 Згідно протоколу огляду місця події від 18.06.2022 року та фото-таблиць до нього, об`єктом огляду є ділянка місцевості біля монументу «Вічний вогонь» на «Болдиній горі» у м. Чернігові. В результаті огляду було виявлено та вилучено ряд предметів та два транспортних засобів, які не містять будь-якої слідової інформації для даного кримінального провадження /т.1 а.с.99/.

4.8 Відповідно до наказу начальника ГУНП в Чернігівській області № 291 о/с від 13.09.2019 року, ОСОБА_5 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектору протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку ГУНП /т.1 а.с.106/.

4.9 Згідно наказу ГУНП в Чернігівській області №1005 від 18.06.2020 року про забезпечення охорони публічного порядку та безпеки громадян під час перебування в м. Чернігові народного депутата Верховної Ради України та схеми-розстановки сил та засобів ГУНП, вбачається, що до пам`ятника невідомому солдату та на «Болдину гору» направлялось два наряди, три групи та два резерви, одна із груп працівників поліції в цивільному, старшим групи був ОСОБА_5 , з ним 4 поліцейських: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 /т. 1 а.с.110-115/.

4.10 Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2022 року, потерпілий ОСОБА_5 за сукупністю зовнішніх рис обличчя впізнав ОСОБА_3 , який наносив йому удари ногами /т.1 а.с.100-102/.

4.11 Згідно висновку експерта № 325 від 19.06.2020 року у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження, зокрема, синці з забоєм м`яких тканин шиї, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів по механізму удару, тиснення або тертя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної втрати працездатності. Їх утворення при падінні на площину з висоти власного зросту, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення, виключається /т.1 а.с.117-122/.

4.12 Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2022 року, свідок ОСОБА_11 за сукупністю зовнішніх рис обличчя та зачіски впізнав ОСОБА_3 , який наніс ОСОБА_5 один удар ногою в обличчя /т.1 а.с.123-125/. Відповідні обставини ОСОБА_11 підтвердив і в судовому засіданні.

4.13 Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2022 року, свідок ОСОБА_10 за сукупністю зовнішніх рис обличчя та зачіски впізнав ОСОБА_3 , який наніс ОСОБА_5 один удар ногою в обличчя /т.1 а.с.126-128/. Відповідні обставини ОСОБА_10 підтвердив і в судовому засіданні.

4.14 Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2022 року, свідок ОСОБА_9 за сукупністю зовнішніх рис обличчя та зачіски впізнав ОСОБА_3 , який наніс ОСОБА_5 один удар ногою в обличчя /т.1 а.с.129-131/. Відповідні обставини ОСОБА_9 підтвердив і в судовому засіданні.

4.15 Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2022 року, свідок ОСОБА_14 за сукупністю зовнішніх рис обличчя впізнав ОСОБА_3 , який наніс ОСОБА_5 удар ногою в область голови /т.1 а.с.132-134/.

4.16 Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2022 року, свідок ОСОБА_13 за сукупністю зовнішніх рис обличчя впізнав ОСОБА_3 , який наніс ОСОБА_5 удар ногою в область голови /т.1 а.с.135-137/. Відповідні обставини ОСОБА_13 підтвердив і в судовому засіданні.

4.17 Згідно протоколу огляду від 18.06.2020 року було оглянуто оптичний носій DVD-RW та встановлено наявність відеозаписів з назвою «HDV_0701» та «HDV_0702», які відображають перебіг протиправних дій групи осіб на алеї парку - пам`ятника «Болдина гора», що переростають в активну протидію законним вимогам працівників поліції.

На відео зафіксовано, зокрема, інформування ОСОБА_5 про те, що він є працівником правоохоронного органу, а також момент коли потерпілий ОСОБА_5 вже лежить на землі, утримуючи ліву ногу ОСОБА_3 , тим самим не даючи йому можливість залишити місце конфлікту. Зі спини до ОСОБА_3 підходить ОСОБА_15 та намагається розблокувати його затримання потерпілим шляхом нанесення ударів ногою в область голови. В цей момент і ОСОБА_3 здійснює замах правою ногою в напрямку голови (шиї) потерпілого. Чітко зафіксувати момент нанесення ОСОБА_3 удару по потерпілому не виявляється можливим через нечіткість відеозапису та ракурс відео зйомки. На другому відео файлі зафіксовано завдані ОСОБА_5 візуально сприйнятні тілесні ушкодження одразу після припинення конфлікту. Суд наголошує, що на відео на початку активної фази конфлікту потерпілий повідомляв присутніх про те, що він є працівником правоохоронного органу /т.1 а.с.140-154/.

4.18 Протоколом освідування особи від 15.07.2020 року з фототаблицею встановлено, що по всій довжині обох ніг ОСОБА_3 татуювань, рубців після них не виявлено /т.1 а.с.203-204/.

4.19 Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №118 від 08.09.2020 р., ОСОБА_3 у період часу до якого відноситься діяння страждав на шизофренію параноїдну і за своїм психічним станом на той час підекспертний не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними /т. 2 а.с.10-13/.

4.20 Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.09.2020 року ОСОБА_15 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_15 , достеменно знаючи, що ОСОБА_5 являється діючим працівником правоохоронного органу, в момент коли останній лежав на землі та утримував за ногу, намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_3 , наніс ОСОБА_5 один удар ногою в область правої скроневої ділянки голови та один удар ногою в область шиї справа /т.2 а.с.22-24/.

4.21 Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 404 від 13.07.2023 року, ОСОБА_3 за його психічним станом на теперішній час показані примусові заходи медичного характеру з наданням амбулаторної психіатричної допомоги.

V. Оцінка суду.

5.1 Суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, ст.505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Відповідно до ст.513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи позицію сторони захисту, яка зводиться до заперечення причетності ОСОБА_3 до скоєння суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, судом проаналізовані надані сторонами докази.

5.2 Так, показання особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру в частині заперечення нанесення потерпілому тілесних ушкоджень не є визначальними з урахуванням психічного стану особи та спростовуються дослідженими судом матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які вказали на ОСОБА_3 як на особу причетну до суспільно-небезпечного діяння, а також висновками експертизи щодо наявності у потерпілого тілесних ушкоджень, що цілком узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні відеозаписами та дають суду підстави встановити дійсні обставини злочину.

Достовірність показань допитаних в судовому засіданні свідків, які сторона захисту намагалась поставити під сумнів, з огляду на те, що вони є колегами потерпілого та є діючими працівниками поліції, об`єктивно підтверджується змістом затвердженої вироком суду угоди про визнання винуватості між ОСОБА_15 та прокурором від 09.09.2020 року.

Так, засуджений ОСОБА_15 підтвердив обізнаність про те, що потерпілий ОСОБА_5 був працівником правоохоронного органу, який перебуваючи в положенні лежачи на землі, утримував за ногу ОСОБА_3 , тим самим намагаючись припинити його протиправні дії.

Розмежування органом досудового розслідування дій ОСОБА_3 та ОСОБА_15 на підставі отриманих результатів освідування особи від 15.07.2020 року, підтверджується зміною обставин /в частині місця нанесення потерпілому ударів/ в попередній пред`явленій підозрі від 19.06.2020 р. та остаточному клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру від 24.09.2020 р. /т.1 а.с.190/.

Злагоджені та скоординовані дії працівників поліції на території парку - пам`ятнику «Болдина гора», що на початкових етапах виражались в інформуванні осіб, які цілеспрямовано очікували на зустріч з депутатом ВР України, про недопустимість порушення громадського порядку з одночасною демонстрацією службових посвідчень, а після ескалації конфлікту вже в активній формі вимагали від них припинити протидію законним вимогам давали об`єктивну можливість всім присутнім усвідомити належність потерпілого саме до працівника правоохоронного органу.

Більше того, мотив вчинення ОСОБА_3 дій та усвідомлена направленість його дій на спеціальний додатковий об`єкт, що заперечується стороною захисту, встановлюються щодо осудної особи, тоді як об`єктивно неможливе при стані неосудності, оскільки цілеспрямованість є вольовою ознакою, прояв якої неможливий у разі порушень психічних функцій, а відтак, встановлюється судом з фактичних даних та наслідків.

Суд зазначає, що за винятком даних в частині положення потерпілого в момент блокування ним ноги ОСОБА_3 , показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не містять суттєвих відмінностей від інших допитаних в судовому засіданні свідків, а відтак їх показання не викликають у суду обґрунтованих сумнівів у достовірності встановлених фактичних даних, оскільки ці сумніви можливо усунути за допомогою інших доказів, та така відмінність пояснюється виключно швидкою динамікою розвитку протиправних дій, перебуванням свідків в різних по відношенню до потерпілого місцях та загальнолюдським сприйняттям події в різні періоди розвитку ситуації.

Більше того, суд виходить з відсутності будь-яких даних, які б могли свідчити про наявність між ОСОБА_3 і потерпілим та свідками неприязних відносин, що виключає приховані мотиви оговорювати особу.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2020 року у справі №234/18511/18 (провадження №51-4960км19) зазначив, що оскільки у стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали.

Отже, заперечення обставин вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння обумовлено тим, що вони вчиненні останнім у стані неосудності і як наслідок особа не могла усвідомлювати фактичну сторону своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, що продовжує існувати, оскільки і на даний час він не видужав.

Посилання сторони захисту як на доказ на проведену розкадровку відеозапису оптичного носія DVD-RW на якому зафіксовано перебіг протиправних дій групи осіб на алеї парку - пам`ятника «Болдина гора» суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Суд вважає, що проведена захисником розкадровка вище зазначеного відеозапису не може набути статусу окремого процесуального доказу, оскільки вона є лише послідовністю відповідних кадрів попередньо переглянутого всіма учасниками судового засідання відповідного відеозапису і яка не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів.

Проаналізувавши висновок судово-медичної експертизи № 325 від 19.06.2020 року щодо легких тілесних ушкоджень у потерпілого, суд, в співставленні з показаннями ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , які узгоджуються між собою в частині предмета доказування, вважає, що ці тілесні ушкодження завдані працівнику правоохоронного органу саме діями ОСОБА_3 , який і скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

5.3 Згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 404 від 13.07.2023 року, ОСОБА_3 за його психічним станом на теперішній час показані примусові заходи медичного характеру з наданням амбулаторної психіатричної допомоги.

Тобто, ОСОБА_3 , як на момент вчинення даного суспільно-небезпечного діяння, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 118 від 08.09.2020 року, так і на момент розгляду провадження, за його психічним станом на теперішній час показані примусові заходи медичного характеру. Підстав для піддання сумніву кваліфікації лікарів-психіатрів та обґрунтованості їх експертних висновків, судом не вбачається.

Згідно п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 03.06.2005 року N 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до ч.ч.3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так із характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Відповідно до ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру та типу психіатричного закладу, в конкретному випадку суд враховує рекомендації лікаря, які викладені у висновку судово-психіатричного експерта № 404 від 13.07.2023 р., яким ОСОБА_3 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру з наданням амбулаторної психіатричної допомоги, загально-соціальні дані останнього: раніше не судимий, не перебував на обліку в лікаря нарколога, не притягувався до адміністративної відповідальності, та у зв`язку з чим вважає, що за своїм психічним станом і характером вчинених суспільно небезпечних діянь ОСОБА_3 потребує примусового лікування з наданням амбулаторної психіатричної допомоги.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при розгляді клопотання

Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у провадженні відсутні

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ч.2 ст.19, п.2 ч.1 ст.94 КК України, ст.ст.503,512,513 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Речові докази: оптичний диск - залишити у матеріалах кримінального провадження; автомобіль «LAND ROVER RANGE ROVER» /д.н.з. НОМЕР_1 / та автомобіль «ВАЗ 211440» /д.н.з НОМЕР_2 /, що передані під зобов`язальні розписки - залишити в користуванні володільців.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1