Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6093/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001120 від 30.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого виконавчим директором ТОВ «Подол Арт Проект», не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва звернувся з клопотанням слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001120 від 30.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження №0001120 від 30 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

31.05.2023 органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено до 18.08.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 , 30.05.2023 приблизно о 19 год. 00 хв., який перебував на території автостоянки, що за адресою: м. Київ, пр. Правди, 19-А, неподалік підсобки охоронця, виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, яке належить ТОВ «Поділ «АРТ проект», в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, яке належить ТОВ «Поділ «АРТ проект», в умовах воєнного стану, підійшов до підсобки охоронця та прикладаючи фізичну силу почав штовхати двері з метою потрапити усередину.

Потрапивши усередину підсобки, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, підійшов до ОСОБА_8 , та долаючи його опір, почав наносити удари руками та ногами в область тулубу та обличчя, від яких потерпілий відчув фізичний біль. В подальшому, ОСОБА_7 , з кишені шортів у які був одягнений, витяг предмет схожий на ніж та тримаючи його в руках, стоячи поруч з ОСОБА_8 почав висловлювати погрози застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я останнього. Після чого, за допомогою предмета схожого на ніж, ОСОБА_7 , перерізав шнур камери відеоспостереження, яка знаходилась у підсобці охоронця та в подальшому відкрито викрав відеоспостереження марки «HD CVI CAMERA» моделі «PSV CVIW20C-130», яка належить ТОВ «Поділ «АРТ проект».

Після чого, ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадену камеру відеоспостереження місце скоєння злочину залишив, після чого був затриманий працівниками поліції. Злочинними діями ОСОБА_7 , ТОВ «Поділ «АРТ проект» було завдано майнової шкоди.

Підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази:

1) Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 від 30.05.2023;

2) Протокол огляду місця події від 30.05.2023;

3) Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 30.05.2023;

4) Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.05.2023;

5) Повідомлення про підозру від 31.05.2023;

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 7 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину, санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцаті років, оскільки злочин вчинено під час воєнного стану.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; впливати на потерпілого з метою зміни останнім показань в частині фактичних обставин.

На думку органу досудового розслідування інші більш м`які запобіжні заходи не призведуть до нормальної процесуальної поведінки ОСОБА_4 та можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання оскільки клопотання необґрунтоване, ризики не доведені, просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в певний період доби.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського управління поліції ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження №0001120 від 30 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою у м. Києві.

Згідно протоколу від 30 травня 2023 року за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31 травня 2023 року ОСОБА_9 повідомлено про те, що він підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, підозрюваного, обвинуваченого (п.п.1-12 ч.1 ст.178 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України. Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.ч.1,3 ст.183 КПК України).

Згідно із п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного в клопотанні кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є його причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої підозри, за своєю суттю зводяться до оцінки наявних у сторони обвинувачення доказів з точки зору їх належності, допустимості і достатності для висновку про остаточну винуватість підозрюваного, що виходить за межі повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Оцінку таким доказам і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд під час розгляду справи по суті.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 31.05.2023, вчинив зазначене кримінальне правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_4 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що він офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Отже, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» та «Бессієв проти Молдови», в яких зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У той же час, не може залишатися поза увагою суду, що Указом Президента України №64/2022 на території України починаючи з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Отже, слідчий суддя вважає, що, незважаючи на наявність стійких соціальних зв`язків, є достатня вірогідність того, що під важкістю відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів слідства та суду, а отже наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України.

Ризик впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні слідчий суддя також вважає актуальним, оскільки потерпілий є безпосереднім учасником вчинення кримінального правопорушення та раніше працював з підозрюваним на одному підприємстві, і, оскільки підозрюваний знає місце проживання потерпілого, підозрюваний може реально протиправно впливати на нього з метою зміни ним його показів, безпосередньо вчиняючи тиск на останнього.

Разом з цим, слідчим у клопотання вказаний ризик, що підозрюваний буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки у ОСОБА_4 відсутня офіційна робота як відсутнє встановлене джерело існування, що, в разі застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, підвищує ризик вчинення ним правопорушень з метою заволодіння матеріальними цінностями.

Однак, у судовому засіданні стороною захисту надано копію наказу, з якої вбачається, що ОСОБА_7 працює виконавчим директором ТОВ «Подол Арт Проект» з 01 квітня 2022 року.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, у судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст.177 КПК України.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав прокурор у клопотанні.

Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні.

Разом з цим, слідчий суддя зазначає, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід, такий як наприклад домашній арешт, не може запобігти зазначеним ризикам.

У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора в частині обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є необґрунтованим.

Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення, а саме домашній арешт у певний період доби з покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177,178, 181, 182, 183 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001120 від 30.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого виконавчим директором ТОВ «Подол Арт Проект», не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 19 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час;

- заборонити спілкуватись зі свідками, потерпілим по кримінальному провадженню без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 19 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Строк дії ухвали встановити до 30 липня 2023 року в межах строку досудового розслідування.

Термін дії покладених обов`язків, а також термін дії ухвали визначити, до 30 липня 2023 року.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти негайно із зали суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Головне управління Національної поліції у м. Києві.

Виконання ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1