1Справа № 335/1209/23 1-кп/335/483/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001177 від 23.09.2022, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, працює у ФОП ОСОБА_7 на посаді комплектувальник меблів, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , не судимий,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.09.2022, о 15.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, який з 24 лютого 2022 року відповідно до указу Президента України № 64/2022, введено на території України та у подальшому неодноразово продовжено указами Президента України, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину « ЮСК », розташованого у торгівельному центі «Амстор» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 64, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_4 мобільний телефон марки «iPhone», моделі «Xs», об`ємом пам`яті 64 Гб, у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта Запорізького відділення ДНДІСЕ складає 8250 гривень 00 копійок. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 поклав вказаний мобільний телефон до своєї сумки, яку мав при собі та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим мав можливість розпорядитись вказаним майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 наніс матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_4 у сумі 8250 гривень 00 копійок.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 провину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав. Суду пояснив, що у вересні 2022 року він знаходився у ТЦ «Амстор», у якому зайшов до магазину «ЮСК», та при вході знаходився стіл, на якому перебував мобільний телефон. У цей час поряд не було жодних осіб, та він взяв цей мобільний телефон, поклав до своєї сумки та вийшов із вказаного торгового центру, у подальшому сів на маршрутне таксі, яке у ході руху було зупинено працівниками поліції та вилучено у нього вказаний мобільний телефон. Зазначив, що жодного злочинного умислу на крадіжку телефону у нього не було. Чому взяв цей телефон, пояснити не може, можливо хотів отримати за його повернення винагороду, та віднести телефон до відділу поліції. При цьому зазначив, що він ні у кого з кишені телефон не діставав, не розбирав його, не продав, у зв`язку із чим вважає це знахідкою та не вбачає своєї провини у вчиненні будь якого кримінального правопорушення. Просив його виправдати.

Вина ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України підтверджується дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), суду пояснила, що десь у вересня 2022 року вона із своїм чоловіком ОСОБА_8 перебувала у торговельному залі магазину «ЮСК», який розташований у ТЦ «Амстор» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, та чекали товар, який замовили. У цей час, у неї у руках був її мобільний телефон «iPhone» у корпусі чорного кольору, який вона або поклала на стіл біля якого знаходилася або до рюкзаку, який перебував у неї за плечима, точно не пам`ятає. У ході очікування, збагнула, що її телефон відсутній, та скориставшись програмою «Локатор», яка була встановлена у телефоні чоловіка, побачили, що її телефон рухається. Викликали поліцію, яка одразу прибула до ТЦ «Амстор», та за допомогою цієї програми відслідкували рух телефону, та у району Металургів у м. Запоріжжя, працівниками поліції була зупинена маршрутка, в якій перебував ОСОБА_5 , у сумці якого було виявлено її мобільний телефон (за сигналом з ручного годинника, пов`язаного з телефоном), який у подальшому їй повернуто. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Покарання просила призначити на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який є співробітником Управління патрульної поліції у Запорізькій області, суду пояснив, що 23.09.2023 перебував на службі разом із ОСОБА_10 . Приблизно о 15.00 год. отримали виклик про крадіжку мобільного телефону у ТЦ «Амстор», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64. Одразу прибувши на місце, забрали потерпілу, та за допомогою програми, встановленої на мобільний телефон її чоловіка, відслідкували рух телефону, який перебував у маршрутному таксі, яке рухалось у бік Металургів, де було зупинено маршрутку, у якій виявлено ОСОБА_5 , у сумці якого перебував мобільний телефон потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який є співробітником Управління патрульної поліції у Запорізькій області, суду надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_9 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), який є чоловіком потерпілої ОСОБА_4 , суду надав покази аналогічні показам потерпілої ОСОБА_4 , оскільки перебував разом із нею, підтвердив усі вказані нею обставини.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001177 від 23.09.2022, внесені відомості за зверненням ОСОБА_4 про те що 23.09.2022, приблизно о 15.00 год, невстановлена особа, знаходячись у приміщенні магазину «ЮСК», розташованого у ТЦ «Амстор» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон «iPhone XS», у корпусі чорного кольору, що належить ОСОБА_4 , спричинивши останній матеріальний збиток на суму 10 000,00 грн. (ЄО №18075 від 23.09.2022). (а.к.п.27-28).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.09.2022, ОСОБА_4 повідомила про те, що 23.09.2022 о 15.00 год. невстановлена особа, знаходячись у приміщенні магазину «ЮСК», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон «iPhone XS», чим спричинила останній матеріальний збиток на суму 10 000,00 грн. (а.к.п.32).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.09.2022, з доданими фотознімками, та доданим ДВД диском з відеозаписом, проведеного на ділянці пішохідної зони, яка оснащена бруківкою, навпроти будинку 222 по пр. Соборному м. Запоріжжя, зупинка громадського транспорту «Металургів», виявлено чоловіка: зріст приблизно 2 м., худорлявої статури, який одягнений: чорні кросівки, спортивний костюм (світло-сірого кольору), футболка чорного кольору, кепка (бейсболка) чорного кольору, сумка (барсетка) чорного кольору через плече, який представився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Біля ОСОБА_5 на пішохідній зоні виявлено полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходяться продукти харчування, горілка, жіночі капці тощо. На запитання: чи має він при собі речі, які йому не належать, відповів що у його сумці через плече знаходиться мобільний телефон марки «iPhone XS» у корпусі чорного кольору, який йому не належить, та який він знайшов на столику у магазині «ЮСК» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 64. Вказаний мобільний телефон та полімерний пакет чорного кольору, із його вмістом, були вилучені та упаковані до пакетів, які постановою слідчого від 23.09.2022 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, та у подальшому передано на відповідальне зберігання власникам. (а.к.п.33-42, 43-44, 48-49).

Постановою заступника начальника СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 23.09.2022 призначено групу слідчих у цьому кримінальному провадженні, та постановою від 02.12.2022 - змінено групу слідчий у вказаному кримінальному провадженні. (а.к.п.29-30).

Постановою першого заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя від 24.09.2022 визначено групу прокурорів у вказаному кримінальному провадженні. (а.к.п.31).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 23.09.2022, з доданими фототаблицями, оглянуто вилучений під час проведення огляду місця події від 23.09.2022, у ОСОБА_5 мобільний телефон «iPhone XS». (а.к.п.45-47).

Відповідно до висновку експерта від 17.01.2023 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №04-23, проведеної на підставі постанови слідчого від 03.01.2023, встановлена: загальна ринкова вартість мобільного телефону ««iPhone XS», обємом памяті 64 Gb, у корпусі чорного кольору, який було введено в експлуатацію у кінці березня 2018, станом на 23.09.2022, складає 8 250,00 грн. (а.к.п. 51-58).

Оцінюючи показання потерпілої, свідків, суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами у провадженні і у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню.

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями потерпілої, свідків, суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за наведених у вироку обставин.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав вважати, що потерпіла та свідки, показання яких узгоджуються між собою, та з іншими доказами по даному кримінальному провадженню, у тому числі і письмовими, оговорюють обвинуваченого по даному кримінальному провадженню або є зацікавленими у результатах його розгляду. Всі свідчення надавалися під присягою.

Наведені вище докази у їх сукупності свідчать про умисні дії ОСОБА_5 , направлені на таємне заволодіння майном потерпілої, в умовах воєнного стану.

Відтак, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 , за вказаних у цьому вироку обставин, таємно заволодів мобільним телефоном потерпілої, покинув місце вчинення злочину, та у сумці якого майже одразу було виявлено та вилучено вказаний мобільний телефон.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у скоєні злочину та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Невизнання своєї провини обвинуваченим, яка полягає у тому, що він не вчиняв злочинних дій та доводи сторони захисту про те, що вказані обставини свідчать про знахідку, а стороною обвинувачення не доведено провину обвинуваченого, суд розцінює як визначену стороною захисту свою версію подій, та як обраний спосіб захисту, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом із цим, доводи сторони захисту про відсутність у діях обвинуваченого умислу на викрадення чужого майна, що свідчить лише про привласнення ним знахідки (мобільного телефону потерпілої) спростовуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджують умисел ОСОБА_5 на таємне викрадення чужого майна.

Так, за нормативним визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.

Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка знала кому належить це майно, мала підстави вважати де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Установлені у даному кримінальному провадженні обставини свідчать про знаходження мобільного телефону у відомому потерпілій місці, а саме у торговому залі магазину «ЮСК», який розташований у ТЦ «Амстор», можливу обізнаність ОСОБА_5 про те, хто є власником мобільного телефону, можливе повідомлення про знахідку адміністрацію магазину або поліцію. Зокрема, показання обвинуваченого у судовому засіданні про те, що він відразу поклав до своєї сумки мобільний телефон, свідчать про те, що останній взагалі не намагався встановити кому належить даний телефон, або повідомити про знахідку, оскільки перебував у громадському, людному місці, де також перебували продавці та консультанти вказаного магазину та інші особи, які б могли вказати на законного володільця. Твердження обвинуваченого, що у цей час, у магазині не було жодної особи не є переконливими та не доводяться жодним чином. Також, судом встановлено розуміння обвинуваченим того, що потерпіла може повернутися за своїм мобільним телефоном.

Разом з цим, потерпіла, щоб поновити контроль над своїм майном, одразу звернулась із заявою до органу поліції, що свідчить про те, що мобільний телефон, попри його втрату власницею, перебував у власності потерпілої, проте реалізувати своє право вона не мала можливості через протиправні дії ОСОБА_5 , який забрав її мобільний телефон, поклав його до своєї сумки і у подальшому залишив приміщення торгівельного центру. Привласнивши мобільний телефон з корисливих мотивів, розуміючи, що ця річ може бути предметом отримання доходу, і залишивши територію магазину «ЮСК», який розташований у ТЦ «Амстор», ОСОБА_5 отримав реальну можливість розпорядитися ним.

Тобто, вищевказані обставини свідчать про те, що вказане майно (мобільний телефон) не було загублене потерпілою, а вибуло з її володіння внаслідок дій обвинуваченого, який його таємно викрав, що за встановлених обставин не свідчить про знахідку.

З огляду на зазначені обставини, суд доходить висновку про наявність у діях ОСОБА_5 ознак злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за що останній повинен понести покарання.

Визначаючи вид та міру покарання, яке має понести ОСОБА_5 , суд враховує дані про його особу, його вік, зокрема, що він є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, відповідно до долучених довідок з медичних установ: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкості вчиненого злочину, а також предмета посягання, характеру діянь, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують обвинуваченого, думки потерпілої щодо призначення покарання, яка залишила вирішення цього питання на розсуд суду, думки прокурора щодо виду та строку покарання, яка не наполягала на покаранні, пов`язаного з реальним відбуттям покарання, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої, суд доходить висновку, про доцільність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, на строк, у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, та вважає, що забезпечити виправлення ОСОБА_5 можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Підстав для застосування ст.69 КК України, відносно ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком суду законної сили не вбачається, оскільки відповідного клопотання не заявлялося.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено експертизу, висновок №04-23 від 17.01.2023, який покладено в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати у сумі 755,08 грн. на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_5 .

Питання про долю речових доказів, слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1-го (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 755,08 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 08 копійок.

Речові докази:

- мобільний телефон «iPhone», моделі «Xs», об`ємом пам`яті 64 Гб, у корпусі чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити за належністю ОСОБА_4 ;

-полімерний пакет чорного кольору, в якому знаходяться продукти харчування, тощо, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити за належністю ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку. Копія повного тексту вироку після проголошення резолютивної частини вручається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1