Справа № 405/1375/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницький обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 01.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255 КК України,

встановив:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.03.2023 обвинуваченим ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 04 травня 2023 року, включно, без визначення застави.

Окрім того, продовжено обвинуваченій ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 06 травня 2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності продовження запобіжних заходів вищевказаним обвинуваченим.

Прокурором суду надані письмові клопотання, згідно, у яких останній просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з огляду на те, що на даний час ризики встановлені раніше, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КК України, не зменшилися та продовжують існувати, а також продовжити обвинуваченій ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зважаючи на існуючі ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_11 , заперечив щодо продовження запобіжного заходу, вказав, що підстави для тримання останнього під вартою відсутні. Підозра відносно ОСОБА_11 не обґрунтована, не встановлено жодного факту вчинення ним злочину. Ризики наведені прокурором є припущеннями.

Захисник ОСОБА_5 , яку підтримав обвинувачений ОСОБА_12 , вказала, що ризики наведені прокурором не підтверджуються жодним доказом, просила відмовити у задоволенні клопотання та етапувати для подальшого відбування покарання до виправної колонії №6.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_13 просили відмовити у задоволення клопотання. Адвокат вказав, що прокурор не навів жодних доводів на підтвердження наявності ризиків, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_14 , зазначив, що останній вже відбуває покарання, тому не є раціональним кожні два місяці продовжувати строк тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_15 , вказав, що посилання на тяжкість злочину є порушенням прав його підзахисного. Роль ОСОБА_15 другорядна, адміністрація підприємства, де останній працював не звільнила його і тримає робоче місце. При цьому, значна частина свідків по кримінальному провадженню знаходиться у ВК (№6), тому вплинути на них ОСОБА_15 не зможе, також останній має сім`ю: дружину та дитину. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт в певний період доби.

Захисник ОСОБА_9 , вказала, що належні та достовірні докази ризиків прокурором не наведені. Подала суду клопотання, в якому просила змінити ОСОБА_16 запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки обвинувачений має туберкульоз легень та захворювання нижніх кінцівок. У зв`язку з ненаданням в умовах слідчого ізолятора належного лікування стан погіршився. Надала заключення лікаря.

Обвинувачений ОСОБА_16 вказав, що його стан здоров`я погіршився, не може купити ліки, які призначаються лікарем.

Захисник ОСОБА_10 , якого підтримав обвинувачена ОСОБА_17 , не заперечив щодо продовження строку дії домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані клопотання та матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Положення ст.183 КПК України визначають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.01.2023 продовжено ОСОБА_11 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 12.03.2023, включно.

Надалі, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.03.2023 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 04.05.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.5 ст.255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_11 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, п`ять разів притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз судимий за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, які є умисними, корисливими злочинами проти власності, на теперішній час відбуває покарання за вироком суду.

Крім того, обраний відносно ОСОБА_11 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_11 .

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Також, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.01.2023 продовжено ОСОБА_14 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 12.03.2023, включно.

Надалі, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.03.2023 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 04.05.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_14 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, п`ять разів притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, спрямованими на незаконне заволодіння чужим майном, на теперішній час відбуває покарання за вироком суду.

Крім того, обраний відносно ОСОБА_14 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_14 .

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12.01.2023 продовжено ОСОБА_12 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 12.03.2023, включно.

Надалі, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.03.2023 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 04.05.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_12 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, три рази притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 185 КК України, які є умисними, корисливими злочинами, спрямованими на незаконне заволодіння чужим майном, на теперішній час відбуває покарання за вироком суду.

Крім того, обраний відносно ОСОБА_12 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Також, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13.01.2023 продовжено ОСОБА_13 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 13.03.2023, включно.

Надалі, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.03.2023 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 04.05.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_13 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей, три рази притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 289, ч. 5 ст. 185 КК України, які є умисними, корисливими злочинами, спрямованими на незаконне заволодіння чужим майном, на теперішній час відбуває покарання за вироком суду.

Крім того, обраний відносно ОСОБА_13 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11.01.2023 продовжено ОСОБА_16 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 11.03.2023, включно.

Надалі, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.03.2023 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 04.05.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_16 не одружений, малолітніх та/або неповнолітніх дітей не має, те, що один місяць, а саме з 15.08.2022 по 22 вересня 2022 року офіційно працював на посаді фахівця з реалізації устаткування, вузлів та деталей ТОВ «Спецмашкомплект»; згідно характеристики за місцем проживання, сусіди з сусідніх квартир засвідчили, що обвинувачений характеризується позитивно; має мати, яка проживає в м.Кременчук, Полтавської області, та є ВПО з 01.12.2017; стан здоров`я - відповідно до довідки від 16.09.2022 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебуває на диспансерному лікуванні в КП «ПОКПТД ПОР» КДВ №2 з 03.08.2022 з діагнозом МЛС-ТБ (08.08.2022), РИФ ТБ (02.08.2022) правової легені (інфільтративний) Дестр + МБТ +МГ + Риф + гМТЧ (HR)М +К+ФТМЧ І (HRZ) ІІ (-) Гіст О (ВДТБ) КОГ 3 (2022), з орієнтовним терміном лікування до 02.05.2023; раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, останній раз вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 04.09.2019 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням положень ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до трьох років п`яти місяців позбавлення волі, звільнений 22.07.2022 по закінченню строку відбуття покарання звільнився з ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)».

Крім того, обраний відносно ОСОБА_16 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11.01.2023 продовжено ОСОБА_15 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, по 11.03.2023, включно.

Надалі, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.03.2023 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 04.05.2023, включно.

При вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_15 одружений, має на утриманні малолітню доньку 2019 року народження, працює в ТОВ «Відродження», за місцем роботи характеризується позитивно, що хоча і свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, однак не є достатнім стримуючим фактором з урахуванням ризиків, які на цей час не зменшились; раніше судимий за вчинення умисного, корисливого злочину проти власності, 05.08.2020 вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.

Крім того, обраний відносно ОСОБА_15 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, не надає можливості вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ризик щодо цього є дійсним та триваючим, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що неспроможні запобігти встановленому ризику п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, а також забезпеченню виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 10.02.2011 в справі «Харченко проти України».

Відповідно до п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 КК України, та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне не визначати в даному випадку розмір застави.

Також, згідно положень ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покараннях виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 10.01.2023 продовжено ОСОБА_17 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці, до 10.03.2023.

Надалі, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.03.2023 обвинуваченій продовжено строк домашнього арешту на два місяці, а саме до 06.05.2023, включно.

Під час вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_17 відповідно до ст.178 КПК України, суд враховує вік обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків.

Так, ОСОБА_17 не заміжня, на утриманні має трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , не працює, раніше неодноразово судима за злочини проти власності, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Судом також взято до уваги те, що обвинувачена з часу обрання до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дотримується умов застосованого запобіжного заходу (відомостей про порушення умов прокурором не надано), що свідчить про достатність такого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Викладені обставини об`єктивно вказують на ту обставину, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України не зменшився, обвинувачена ОСОБА_17 може незаконно вплинути на свідків, що на даний час не допитані під час судового розгляду, тому продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу відповідатиме вимогам закону і забезпечить виконання нею покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 314-316 КПК України, суд,

постановив:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 29 червня 2023 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 29 червня 2023 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 29 червня 2023 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 29 червня 2023 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 29 червня 2023 року, включно, без визначення застави.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів до 29 червня 2023 року, включно, без визначення застави.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 відмовити.

Копії ухвали направити до ДУ Кропивницький СІ для виконання.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 01 липня 2023 року, який полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., наступного дня.

Зобов`язати обвинувачену:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатись з смт.Нове без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб з іншим обвинуваченими, свідками у кримінальному провадженні, за винятком участі в суді.

Роз`яснити ОСОБА_17 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтись до неї в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_17 , що в разі невиконання, покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали передати в Кропивницьке РУП ГУ НП в Кіровоградській області для виконання в частині запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_18