Справа № 487/3018/23
Провадження № 1-кс/487/1513/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000911 від 29.05.2023 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на садовий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 94,83 кв. м, загальною вартістю нерухомого майна 45869 грн, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з метою заборони права відчуження вказаного майна, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000911 від 29.05.2023 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою - директором ТОВ "БУДТЕХНОЛОГІЯ - МК", шляхом зловживання своїм службовим становищем заволодів бюджетними коштами в сумі 47111 грн на користь ТОВ "БУДТЕХНОЛОГІЯ - МК", розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду Департаменту житлово-комунального господарства Миколївської міської ради на загальну суму 47111 грн.

04.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

29.05.2023 ОСОБА_4 оголошено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

29.05.2023 прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва виділено матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_4 з кримінального провадження №0001211 від 10.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000911 від 29.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів №333897395 від 29.05.2023 ОСОБА_4 має у приватній власності садовий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 94,83 кв. м, загальною вартістю нерухомого майна 45869 грн.

Під час досудового розслідування потерпілою стороною цивільний позов не подавався.

Прокурор вважав, що незастосування в ході досудового рзслідування арешту майна, відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 10 ст. 170 КПК України, може суттєво перешкодити кримінальному провадженню, а також унеможливить відшкодування завданої шкоди.

Прокурор не був присутнім в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядалось без повідомлення підозрюваного.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК УКраїни арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 171 КПК України визначені вимоги, які пред`являються до змісту клопотання про арешт майна.

Так, зокрема, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

В частині третій статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000911 від 29.05.2023 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою - директором ТОВ "БУДТЕХНОЛОГІЯ - МК", шляхом зловживання своїм службовим становищем заволодів бюджетними коштами в сумі 47111 грн на користь ТОВ "БУДТЕХНОЛОГІЯ - МК", розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду Департаменту житлово-комунального господарства Миколївської міської ради на загальну суму 47111 грн.

04.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

29.05.2023 ОСОБА_4 оголошено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

29.05.2023 прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва виділено матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_4 з кримінального провадження №0001211 від 10.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000911 від 29.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.05.2023 ОСОБА_4 має у приватній власності садовий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , загальною площею 94,83 кв. м, загальною вартістю нерухомого майна 45869 грн.

В якості підстав і мети арешту майна прокурор зазначив в клопотанні, посилаючись на п. 4 2, ч. 10, що арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), з метою забезпечення збереження речових доказів, і незастосування арешту майна у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись майном може призвести до його приховування, знищення, пошкодження, подальшої реалізації, а також надання будь-якого дозволу на проведення будівництва, що може суттєво перешкодити кримінальному провадженню, а також унеможливить відшкодування завданої шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов - це заявлена у кримінальному провадженні вимога фізичної або юридичної особи про відшкодування їй матеріальної чи компенсацію моральної шкоди, що завдана безпосередньо кримінальним правопорушенням чи іншим суспільно небезпечним діянням до підозрюваного, обвинуваченого або до особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або суспільно небезпечними діяннями малолітньої, неосудної чи обмежено осудної особи.

Слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування потерпілим цивільний позов не заявлений, тобто відсутня підстава для накладення арешту на майно з метою забезпечення позову; майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не є речовим доказом, санкції ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, за якими ОСОБА_4 оголошено про підозру, не передбачають спеціальної конфіскації.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів необхідність арешту майна, про яке йдеться в його клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі наведеного, у задоволенні клопотання прокура про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000911 від 29.05.2023 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1