УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

у виді домашнього арешту

Справа № 621/619/23

Провадження 1-кс/621/245/23

25 квітня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ст.слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , не працюючого, із середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого:

-01.03.2013 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

-27.05.2016 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; звільненого умовно-достроково 07.02.2018 року на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 30.01.2018 року на невідбутий термін 10 місяців 27 днів;

-24.02.2023 року направлено обвинувальний акт до Зміївського районного суду Харківської області у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000043 за ч.1 ст.263 КК України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ст.слідчий відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 , в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 24.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 121 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 28 грудня 2022 року, близько 23:30 години, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 перебували в приміщенні коридору 4 поверху І під`їзду поблизу квартири АДРЕСА_3 , де до них підійшов ОСОБА_6 , і між ними в подальшому виник конфлікт на грунті особистих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_6 , маючи з собою пістолет у вигляді револьверу ТМ «Stalker» під патрон типу Флобера, калібру 4 мм, здійснив з нього один постріл в область пахової ділянки з правої сторони ОСОБА_8 , після чого, в ході подальшої сутички, наніс один удар в область лівої частини обличчя ОСОБА_8 в результаті чого потерпілому, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12-14/14-Зм/23 від 25.03.2023 року, було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді:

- гематом м`яких тканин на обличчі, які як в сукупності, так і кожне окремо, по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.05.1995)

- травматичного перелому нижньої щелепи ліворуч у ділянці кута зі зміщенням уламків, що по ступеню тяжкості відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за тривалістю розладу здоров`я, характерне для даного виду травми та її тяжкості (згідно пункту 2.2.1 «Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.05.1995)

- проникаючого вогнепального сліпого кульового поранення черевної порожнини, з пораненням великого чепця, передміхурової гематоми, позачеревинної гематоми, що ускладнилися у своїй течії розвитком внутрішньочеревної кровотечі (гемоперитонеум), які у своїй сукупності, що утворилися по єдиному механізму, та по ступеню тяжкості, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 «Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.05.1995)

30 березня 2023 року ОСОБА_6 вручене повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, суворість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, вчинення злочину під час обраного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у іншому кримінальному провадженні, та наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які можуть зберігати на собі сліди злочину та мати значення для справи, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці.

Слідчий в судовому засіданні просив задовольнити клопотання в повному обсязі, вказуючи на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Прокурор наполягала на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого правопорушення, наявність на розгляді в суді іншої кримінальної справи стосовно ОСОБА_6 за обвинуваченням за ч.1 статті 263 КК України, а також існування ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_10 не заперечував проти застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного:

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження доводів клопотання слідчим надано копії:

- Витягу з ЄРДР №0000043 від 24.01.2023 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 статті 121 КК України (а.с.1);

- протоколу прийняття заяви про вчинений злочин (а.с.2);

- протоколу допиту потерпілого (а.с.3, 17-18),

- виписки з історії хвороби потерпілого ОСОБА_8 (а.с.4-6)

- постанови про призначення судово-медичної експертизи (а.с.7, 33)

- висновку судово-медичного експерта (а.с.8-9, 34-35)

- протоколу допитів свідків (а.с.10-14, 22-29),

- протоколу огляду місця події, в ході якого зафіксовані обстановка та обставини вчиненого кримінального правопорушення від 29.12.2022 (а.с.15-16);

- протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим (а.с. 19-21)

- протоколу огляду предметів (а.с.30)

- постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.03.2023 (а.с.31--32);

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (а.с.52-53);

- протоколу допиту підозрюваного від 18.12.2022 (а.с.55-58),

- вимоги УІАП ГУНП в Харківській області (а.с.40-41);

- довідки Зміївської ЦРЛ ( а.с.26);

- довідки про звільнення ОСОБА_11 (а.с.42)

- довідки виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №5064/03-07 від 29.11.2022 (а.с.39).

- Свідоцтва про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.38, зв.бік)

- Копію вироків та обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 (а.с 43-51)

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно частин 1, 3, 5 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, а саме у спричиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, за яке, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведені в судовому засіданні також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, здійснення незаконного впливу на потерпілого чи свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що виходячи з усталеної практики Європейського Суду з прав людини, «домашній арешт, з огляду на його ступінь і інтенсивність, вважається позбавленням волі у значенні статті 5 Конвенції, а тому цей вид позбавлення волі вимагає відповідних і достатніх підстав, як і досудове ув`язнення» (п.57 рішення ЄСПЛ від 09.04.2019 року «Навальний проти Росії (№ 2)»

Зокрема, під час обрання такого запобіжного заходу, судом мають бути проаналізовані «ступінь обмеження» та «інтенсивність обмеження» свободи пересування особи, та інші критерії застосовності статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною покидати місце свого проживання в період з 20:00 години до 07:00 години наступного дня, з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 статті 194 КПК України.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197-198, 372, Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст.слідчого відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 20:00 години до 07:00 години наступного дня.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло у визначений в ухвалі час за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , протягом дії запобіжного заходу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч.5 статті 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту встановити 2 (два) місяці, а саме до 25 червня 2023 року, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 направити до відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області до виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 25.04.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1