ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2170/23 Справа № 201/7759/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 липня 2023 року включно.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обставини провадження, стадію його розгляду, відомості про особи останніх, процесуальну поведінку обвинувачених, посилався на те, що ризики, передбачені: п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 та п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_8 , не припинили існувати та застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до її підзахисного альтернативний запобіжний захід.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на недоведеність заявлених прокурором ризиків та тривалий розгляд кримінального провадження. Захисник вважає, що клопотання прокурора є формальним, оскільки зазначені у ньому підстави для продовження строку застосування запобіжного заходу є незмінними протягом року, тоді як посилання на вчинення обвинуваченим військового злочину порушує презумпцію невинуватості та не може бути покладено в основу судового рішення. На переконання захисту, сама лише тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , а також наявність у обвинуваченого судимостей не може слугувати підставою для тримання останнього під вартою. Захисник зазначає, що обвинувачений має постійне місце проживання, молодшого брата на утриманні, який потребує встановлення над ним опіки, до ув`язнення був працевлаштований, приймав участь у волонтерській діяльності. Окрім цього, внаслідок перенесеної хвороби на ковід, стан здоров`я ОСОБА_7 погіршився та він наразі потребує госпіталізації. На переконання захисника, суд не надав належної оцінки цим обставинам та при цьому безпідставно врахував кримінальне провадження, яке перебуває у цьому ж суду, проте не завершено. Також захисник зауважує, що розгляд провадження триває понад 2 роки, а тому строк тримання обвинуваченого під вартою є тривалим. Серед іншого, адвокат звертає увагу на те, що з огляду на неточності у написанні по батькові обвинуваченого, останній утримується під вартою незаконно та це питання дотепер не вирішено. Також, захисник зазначає, що на підставі показань потерпілої під час судового розгляду встановлено необґрунтованість обвинувачення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений вважає недоведеними встановлені судом ризики, а також з огляду на показання потерпілої й обвинувачення в цілому. На переконання апелянта, прокурором не долучено доказів на підтвердження існування заявлених ним ризиків. Обвинувачений вважає, що прокурор та колегія суддів є зацікавленими та пов`язаними між собою особами.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених та їх захисників, які апеляційні скарги підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 15 травня 2023 року судом, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою останніх.

Вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу, суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість подальшого тримання ОСОБА_11 та ОСОБА_7 під вартою, та дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_7 та п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_8 , не зменшились і виправдовують тримання обвинувачених під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_11 та ОСОБА_7 та доводи захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Так, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, обставини провадження та відповідно наявність передбачених ч. 1 ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останніх та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції об`єктивно взято до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі, і за вчинення злочину, пов`язаного із втечею з установи відбування покарання, обвинувачується у вчиненні одного з інкримінованих йому злочинів через 2 місяці після звільнення з місць позбавлення волі. Окрім цього, ОСОБА_7 не одружений, офіційно не працевлаштований, та обвинувачується в організації втечі з-під варти, в той саме час, коли він був попередньо ув`язнений. Більш того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2022 року, в межах розгляду судової справи № 932/2545/20 під головуванням судді ОСОБА_12 , заставу в розмірі 237 900 гривень, внесену 06.09.2021 ОСОБА_9 за ОСОБА_7 , звернено у дохід держави, у зв`язку із порушенням ОСОБА_7 покладених судом обов`язків при застосуванні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, та в подальшому збільшено її розмір.

Поряд із цим, колегія суддів вважає, що судом обґрунтовано враховано, що ОСОБА_11 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерела доходу, а також неодноразово судимий у тому числі і за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності та проти життя та здоров`я особи.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту не наведені.

Твердження захисту про недоведеність встановлених судом ризиків не заслуговують на увагу, оскільки сукупність даних про тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які відносяться до тяжких та особливо тяжких, особи обвинувачених, які до кримінальної відповідальності притягуються не вперше та міцних соціальних зв`язків не мають, обставини провадження, з урахуванням оголошеного на території України воєнного стану, беззаперечно вказує на їх існування.

Доводи захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не були доведені під час судового розгляду. Більш того, на переконання колегії суддів, з урахуванням тяжкості злочинів, а також з огляду на обставини їх вчинення, в даному випадку вони не можуть бути стримуючим фактором належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Що стосується стану здоров`я ОСОБА_7 , на погіршення якого вказує його захисник, то стороною захисту не доведено ані факту наявності хвороб, ані неможливості їх лікування в умовах триманні під вартою.

Щодо доводів захисника про те, що суд безпідставно врахував кримінальне провадження, що не перебуває у його провадженні, то їх колегія суддів розцінює критично, оскільки ці обставини враховані як такі, що характеризують особу обвинуваченого. Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд врахував лише обставину невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків при внесенні застави, та факт вчиненні ним злочинів під час тримання під вартою в межах іншого провадження, що не може вважатись порушенням.

Твердження захисника ОСОБА_7 про безпідставне тримання обвинуваченого під вартою через неточності у написанні його по батькові суд вважає необґрунтованим, з огляду на те, що це може бути з`ясовано під час судового розгляду, тоді як факт застосування саме до обвинуваченого запобіжного заходу є беззаперечним.

Що стосується доводів ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про необґрунтованість обвинувачення, то вони також не заслуговують на увагу.

Як вбачається із матеріалів справи, питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було вирішено під час судового розгляду, тобто на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання припинила існувати і на заміну їй було висунуте обвинувачення.

Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, продовження існування яких в даному випадку було беззаперечно встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

При цьому, колегія суддів хоча і погоджується з необхідністю подальшого тримання під вартою ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , проте звертає увагу суду першої інстанції на тривалий строк ув`язнення останніх.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4