ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7547/23
провадження № 1-кп/753/1450/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

під час судового засідання в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001128 від 17.03.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за

адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22.08.2018 за

ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на

строк чотири роки шість місяців, якого було умовно-достроково

звільнено 04.03.2022 на невідбутий строк 11 місяців 11 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 09 травня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001128 від 17.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

18 липня 2023 року під час судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 60 днів, та зазначив, що під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак на сьогоднішній день продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідка, потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з наведеним прокурор просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Прокурор зауважив, що менш суворі запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши заявлене клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов таких висновків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, підозрюваного, обвинуваченого (п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Отже, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.

Так, в обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, що визначені у частині першій статті 177 КПК України, а саме обвинувачений може:

1) переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочини відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років;

2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), позаяк судовий розгляд не розпочато та судом вони ще не допитувались;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за тяжкий злочин.

Оцінюючи наявність заявлених ризиків, суд виходить з такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 21.04.2023 до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів із забороною залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв до 07 год. 00 хв. Також на обвинуваченого було покладено обов`язки прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти прокурора та слідчого про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідком у цьому кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.

У процесуальному законі зазначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що обвинувачений ОСОБА_4 з огляду на санкції статті, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину та у разі доведеності його вини, можливість призначення йому судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, суд вважає, що ризик переховування від суду є реальним та зумовлює необхідність запобіжного заходу.

Також продовжує існувати і ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні, оскільки судовий розгляд ще не розпочато, а зазначені особи безпосередньо судом не допитані.

Не може залишатися поза увагою й те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України), тобто ризик впливу на свідка та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Отже, суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідка та потерпілого є реальним та зумовлює необхідність запобіжного заходу.

У той же час продовжує існувати і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий та вчинив нове кримінальне правопорушення, будучи звільненим від покарання умовно-достроково, а тому може продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання у нічний період доби з 22.00 год. до 07.00 год. та покласти на нього відповідні обов`язки.

Суд вважає, що саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а також зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, при цьому наразі жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, на цій стадії судового розгляду, не зможе запобігти наявним ризикам.

Застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: заборонити залишати місце проживання у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду та утриматися від спілкування з потерпілим та свідком.

Керуючись статтями 177, 181 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, строком на 60 днів, тобто до 15 вересня 2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити залишати місце проживання у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.;

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає обвинувачений, - міста Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідком.

Виконання ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_4 копію ухвали негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1