Провадження № 1-кс/761/9231/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Костянтинівка, Горностаївського району, Херсонської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого начальником відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП в Херсонській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 08.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000166,

установив:

22.04.2023 старший слідчий в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000166, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000166 від 08.02.2023 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, слідчий зазначає про наступне.

Так, приблизно у січні 2023 року, заступник начальника Каховського РВП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_7 , перебуваючи у місті тимчасової дислокації Новокаховського РВП ГУ НП в Херсонській області в селищі Тягинка Бериславського району Херсонський області дізнався, що на території фермерського господарства «ЮКОС І К» , яке зареєстроване та розташоване за адресою: Херсонська область, Бериславський район, м. Берислав, вул. Леніна, 115 перебуває різноманітна сільськогосподарська техніка, яку директор, власник та бенефеціар вказаного підприємства ОСОБА_8 залишив на непідконтрольній у той час території України, так як був змушений покинути територію окупованої збройними силами РФ Херсонської області.

ОСОБА_7 , будучи представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище, достовірно знаючи, що вказана сільськогосподарська техніка не є безхазяйною, а належить на праві власності фермерському господарству «ЮКОС І К», вирішив реалізувати її зацікавленим особам за неправомірну вигоду.

Разом з тим, ОСОБА_7 , зловживаючи наданими йому повноваженнями, діючи всупереч інтересів служби, переслідуючи корисливі мотиви особистого збагачення, маючи злочинний намір на отримання неправомірної вигоди залучив для реалізації свого злочинного умислу начальника відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_5 , якому, згідно узгодженого плану, відведено роль зустрічатися з ймовірними покупцями сільськогосподарської техніки, домовлятися з ними про ціну майна, а також сприяти безперешкодному перевезенню техніки через блок пости Збройних сил України без наявних реєстраційних документів на техніку.

З цією метою, у січні 2023 року ОСОБА_7 підшукав на території механізованого двору фермерського господарства «ЮКОС І К», яке розташоване на території села Тягинка Херсонської області трактор «МТЗ Білорус» модель 892 (д.н.з НОМЕР_1 , свідоцтво на право користування НОМЕР_2 ), а також через невстановлену на даний час досудовим розслідуванням особу, покупця цього трактора - заступника директора ТОВ «Агро-Еко-Транс» ОСОБА_9 , якому для вирішення подальших питань з реалізації належало спілкуватися із посередником на ім`я ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ).

Далі ОСОБА_9 , не будучи обізнаним що потрібний йому для фермерської діяльності трактор є предметом злочинних дій співробітників правоохоронних органів, 25.01.2023 прибув на обумовлене раніше місце зустрічі з ОСОБА_10 , яке виявилося приміщенням поліцейської станції (побутовим вагончиком), розташованої в селищі Тягинка Херсонської області.

Під час зустрічі з ОСОБА_5 , останній на автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з НОМЕР_3 відвіз ОСОБА_9 до міста знаходження трактора «МТЗ Білорус», після огляду якого запропонував придбати його за 10 тис. доларів США. При цьому ОСОБА_5 пояснив, що документи на трактор відсутні, але у разі його придбання він використає свої службові повноваження та забезпечить його безперешкодне транспортування через усі блок пости Збройних сил України до того місця, яке вкаже ОСОБА_9

14.02.2023, близько 11 час. 30 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди у великому розмірі, використовуючи службове становище, за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 зустрівся з ним біля приміщення поліцейської станції у селищі Тягинка Херсонської області, та на своєму автомобілі ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_3 знову відвіз його до місця знаходження трактора «МТЗ Білорус» біля одного з приватних будинків вказаного селища. Там з`ясувалось, що у трактора відсутній акумулятор, тому його довелось заводити, буксируючи за допомогою іншого трактора. За відсутність акумулятора ОСОБА_5 погодився знизити вартість трактора на 100 доларів США, тобто до 9 тис. 900 доларів США, та підтвердив свою обіцянку супроводжувати трактор через блок пости до селища ім. М. Горького, Бериславського району Херсонської області, яке йому вказав ОСОБА_9 .

Після цього, посадивши за кермо трактора місцевого мешканця, який наразі не встановлений досудовим розслідуванням, ОСОБА_5 наказав йому рухатися за його автомобілем. Таким чином, по дорозі до селища ім. М. Горького, Бериславського району Херсонської області ОСОБА_5 тричі зупинявся на трьох блок постах ЗСУ, виходив із машини та пред`являючи службове посвідчення співробітника органів Національної поліції України домовлявся з представниками Збройних сил України про безперешкодний проїзд трактора, на який були відсутні реєстраційні документи.

Перетнувши останній блок пост ЗСУ, на в`їзді у село М. Горького, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди отримав від ОСОБА_9 обумовлені ним грошові кошти у сумі 9 тисяч 900 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 14.02.2023 становило 365 тисяч гривень, що відповідно до примітки 1 ст. 368 КК України є великим розміром.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що начальник відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_5 , будучи представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою із заступником начальника Каховського РВП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_7 , всупереч вимогам Конституції України та законів України використав своє службове становище з метою незаконного особистого збагачення шляхом повторного отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за забезпечення передачі йому сільськогосподарської техніки (віялки), що на праві приватної власності належить місцевому підприємцю, який у зв`язку із військовою агресією рф покинув територію тимчасово окупованої Херсонщини та безперешкодного її транспортування через низку блокпостів Збройних сил України.

Так, після отримання за попередньою змовою із ОСОБА_7 неправомірної вигоди за реалізацію та транспортування трактора «Белорус» без реєстраційних документів через блок пости Збройних сил України, начальник відділу превентивної діяльності Каховського РВП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_5 , продовжуючи виконувати спільний злочинний умисел із заступником начальника Каховського РВП ГУ НП в Херсонській області ОСОБА_7 , у лютому 2023 запропонував заступнику директора ТОВ «Агро-Еко-Транс» ОСОБА_9 придбати іншу сільськогосподарську техніку - віялку, яку до цього незаконно вилучили в одному із фермерських господарств на території Бериславського району Херсонської області у невстановленого на даний час досудовим розслідуванням власника.

З цією метою, ОСОБА_5 у період лютого - квітня 2023 року неодноразово телефонував ОСОБА_9 , пропонував віялку, відправляв на менеджери останнього фото цієї техніки та встановив її ціну у розмірі 8 тисяч доларів США, в яку також було включено транспортування віялки без відповідних документів через блок пости Збройних сил України до місця, яке вкаже покупець.

Далі, 20.04.2023, приблизно о 12.30 год., ОСОБА_5 , реалізуючи спільний з ОСОБА_12 злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 зустрівся з ним біля приміщення поліцейської станції у селищі Тягинка Херсонської області та на своєму автомобілі KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_4 відвіз його до міста знаходження віялки «ELVORTI» (власник та реєстраційний номер якої на даний час органом досудового розслідування не встановлений) за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Бургунка. Там за вказівкою ОСОБА_5 віялку «ELVORTI» було взято на буксир трактором МТЗ-80 «Білорус» без д.н.з під керуванням мешканців села Тягинка ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які не були обізнані про злочинні наміри працівників поліції, а погодилися на пропозицію ОСОБА_5 відбуксувати віялку за грошову винагороду у розмірі 1000 грн.

При цьому, ОСОБА_5 підтвердив свою обіцянку, використовуючи свої повноваження працівника поліції доставити віялку через блок пости Збройних сил України до селища ім. М. Горького, Бериславського району Херсонської області, яке йому вказав ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_5 , наказав ОСОБА_13 та ОСОБА_14 рухатися за його автомобілем. По дорозі до селища ім. М. Горького, Бериславського району Херсонської області ОСОБА_5 тричі зупинявся на трьох блок постах, виходив із машини та пред`являючи службове посвідчення співробітника органів Національної поліції України домовлявся з представниками Збройних сил України про безперешкодний проїзд сівалки на яку були відсутні реєстраційні документи.

Прибувши таким чином о 18 год. 30 хв. до сільськогосподарського двору, розташованого у селищі М. Горького, Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, в салоні автомобіля KIA SORENTO д.н.з. НОМЕР_4 отримав від ОСОБА_9 обумовлені ним грошові кошти у сумі 8 тисяч доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 20.04.2023 становило 235 538 тисяч гривень, що відповідно до примітки 1 ст. 368 КК України є великим розміром.

Як зазначає у клопотанні слідчий, 20.04.2023, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні вказаного злочину, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди у великому розмірі для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив про достатність даних, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому дій, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Крім того, слідчий звертає увагу слідчого судді на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий у клопотанні зазначає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Повноваження прокурора та захисника, які були присутні під час розгляду клопотання, слідчим суддею перевірені.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з визначенням застави у розмірі не менше 654 424 грн. з підстав у ньому наведених, зазначивши, що до підозрюваного не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, зазначив, що вважає підозру необґрунтованою, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання.

У судовому засіданні було встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000166 від 08.02.2023.

20.04.2023, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні вказаного злочину, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб неправомірної вигоди у великому розмірі для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

З урахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 , до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання у виді позбавлення волі до десяти років.

Суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризик можливості переховуватися від суду.

Крім того, матеріали клопотання містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

При цьому, оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею також враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних та сімейних зв`язків, а також інші обставини, які характеризують його особу та спосіб життя.

Характеризуючи дані підозрюваного ОСОБА_5 , наявність постійного місця проживання, на утриманні, якого перебувають дружина, двоє малолітніх дітей, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

Приймаючи рішення, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , має високий ступінь суспільної небезпеки. Наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. А відтак вважаю за необхідне задовольнити клопотання щодо застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися, визначити підозрюваному ОСОБА_5 , розмір застави, у співідношенні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_5 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 слідчий суддя не вбачає.

У той же час, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, терміном на 2 (два) місяці з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом, проте в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням вимог частин 3, 4 та 5 ст. 115 та частини 6 ст. 181 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 червня 2023 року включно.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, частиною другою статті 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_6 , погоджене з прокурором першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити терміном на 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 18 червня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 230 (двісті тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 617 320 (шістсот сімнадцять тисяч триста двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: (код ЄДРПОУ - 26268059, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, призначення платежу - застава за підозрюваного).

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 ;

- здати до зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі Київського СІЗО або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою. Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена посадова особа Київського СІЗО або іншої установи, де підозрюваний утримується під вартою, негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти і повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні та слідчого суддю Шевченківського районного суду міста Києва.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків терміном на 2 (два) місяці з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом, проте в межах строку досудового розслідування.

У разі внесення застави, і з моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1