Справа № 159/3468/23
Провадження № 1-кс/159/1652/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянув клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000899 до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, не судимого.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.153 КК України,

ВСТАНОВИВ

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.153 КК України. Тому з метою забезпечення ризиків передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що він нічого поганого не вчиняв, він хотів тільки познайомитися із дівчиною. Він офіційно не працює, але отримує щомісячний дохід до 15000 грн. від підрядних робіт на будівництві. У нього маються збереження 40000 грн. Він проживає разом із батьками, дружиною, яка щойно народила дитину і дитиною якій два роки.

Захисник підтримав доводи підозрюваного, просив відмовити у застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки причетність особи підозрюваного не доведена, Також підозрюваний має захворювання голови, яке потребує лікування та відповідних психологічних умов. Фактичне затримання підозрюваного не відповідає даним, що зазначені в протоколі, оскільки поліція приїхала до нього додому, після чого відвезла його у райвідділок.

30.06.2023 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст.153 КК України покарання за яке передбачене до 7 років позбавлення волі за те, що 30.06.2023р. близько 12 год. 00 хв., він, перебуваючи, неподалік будинку №1 по провулку Шевченка в м. Ковель, Волинської області, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, переслідуючи мету вчинення дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканність, діючи умисно, з мотивів задоволення статевої пристрасті, підійшов зі спини до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого руками штовхнув потерпілу в корпус тіла та прикладаючи фізичні зусилля, з метою придушення волі потерпілої та здатності активного опору, притиснув її до стіни згаданого вище будинку. В подальшому, користуючись вказаним моментом та розгубленістю неповнолітньої потерпілої внаслідок його раптових дій, ОСОБА_6 просунув руку під сукню із заду потерпілої та рукою стискав її сідниці і в цей час іншою рукою стискав її оголені груди, після чого вийняв руку з під спідниці на провів нею по тулубу направляючи під спідницю спереду у напрямку статевих органів неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 доторкнувся пальцями до білизни неповнолітньої потерпілої та намагався проникнути рукою під білизну безпосередньо до статевих органів, однак не зміг вчинити цього, оскільки остання почала чинити опір.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

В клопотанні слідчий зазначає, що домашній арешт не може бути застосовано у зв`язку із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення.

ЄСПЛ у справі «HYSA v. ALBANIA» від 21.02.2023 зауважив, що тяжкість правопорушення або його наслідки не є самостійними підставами, що обґрунтовують тримання під вартою, і не можуть самі по собі обґрунтовувати позбавлення підозрюваного свободи, якщо вони не враховуються під час оцінки наявності допустимих підстав, за яких може бути видане рішення про тримання під вартою, згідно з практикою Суду.

Також ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», зазначив, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Наявне лише посилання слідчого на достатність такого запобіжного заходу як тримання під вартою, що не відповідає вимогам п.6 ч.1 ст. 184 КПК України.

Посилання слідчого на перебування в суді іншої аналогічної справи суд розглядає в контексті того, що 28.10.2021р. обвинувачення по ч.2 152, ч. 3 ст.153 КК України направлено в суд. Наразі у цій справі до підозрюваного будь-яких запобіжних заходів не застосовано. Справа у провадженні суду перебуває понад 1 рік 8 місяців без ухвалення вироку. Враховуючи презумпцію невинуватості закріпленою в ст.62 Конституції України де вказано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. За таких умов суд дійшов висновку, що самостійною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу без обґрунтування ризиків відповідними доказами та неможливості забезпечення ризиків застосування менш обтяжливого запобіжного заходу є безпідставним.

На обґрунтування підозри за ч. 3 ст.153 КК України слідчим подано Протокол огляду місця події, заяву потерпілої, протоколи допиту потерпілого, протокол слідчого експерименту, протокол огляду речей, протокол впізнання особи. Дослідивши зазначені докумени та пояснення підозрюваного в судовому засіданні у слідчого судді не залишилося позарозумним сумнівом обгрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.153 КК України.

Одним із видів менш обтяжливого запобіжного заходу, визначених КПК України, є домашній арешт, який в силу ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім зазначеного, враховуючи особу підозрюваного, який хоча офіційно і не працює, проте отримує дохід від тимчасових підробітків, має на утриманні двох малолітніх дітей, одружений, дружина непрацездатна по догляду за новонародженою дитиною, він не судимий, відомості про негативну характеристику та адміністративні стягнення відсутні, проживає з батьками, що вказує на міцний сімейний зв`язок. Таким чином слідчий суддя доходить висновку про достатню репутацію підозрюваного для достатності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які за своєю суттю забезпечать постійний контроль за належною поведінкою підозрюваного, з метою забезпечення ризиків переховування, незаконного впливу на потерпілу та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, перебуваючи вдома під наглядом правоохоронних органів та залишаючись в сім`ї на думку слідчого судді буде дотримано психологічної обстановки та рекомендацій зазначених у висновку лікаря для попередження прогресувань його захворювання.

Для досягнення дієвості мети застосування запобіжного заходу, домашній арешт слід застосувати на строк два місяці.

Суд констатує, що ОСОБА_6 був затриманий 30.06.2023р. як особу, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, очевидець в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

З цього приводу слід зазначити, що потерпіла вказує у заяві про злочин від 30.06.2023р. про невідомість їй особи, яка стосовно неї вчинила кримінальне правопорушення. Протокол огляду місця події від 30.06.2023р. не містить відомостей про особу ОСОБА_6 , пояснення ОСОБА_6 від 30.06.2023р. є недопустим доказом оскільки відібрані у позапроцесуальний спосіб визначений КПК України. Протокол допиту потерпілої від 30.06.2023р. не містить відомостей про особу ОСОБА_6 , оскільки потерпіла вказує на невідому їй особу. В протоколі затримання не вказується на особу яка вказала на ОСОБА_6 , а також не зазначено про зовнішні ознаки на тілі підозрюваного, його одязі, чи які події вказували на особу ОСОБА_6 до причетності до інкримінованого злочину. Протокол впізнання потерпілою, де вона впізнала ОСОБА_6 як особу яка вчинила стосовно неї кримінальне правопорушення складено лише 01.07.2023р. Таким чином, слідчим суддею не встановлено ознак підставності затримання ОСОБА_6 30.06.2023р. В судовому засіданні, слідчий вказав, що обґрунтованість його затримання підтверджується тим, що ОСОБА_6 перебуває під судом за аналогічне кримінальне правопорушення. Таким чином, суд приходе до висновку про наявність підстав, передбачених п.1 ч.5 ст.206 КПК України для звільнення ОСОБА_6 з під варти.

Застава не може бути застосована до підозрюваного, оскільки у нього відсутні грошові кошти.

Особисте зобов`язання, незважаючи на особу підозрюваного не заслуговує на довіру, оскільки підозрюваний, підозрюється у тяжкому злочині тому вказаний запобіжний захід не забезпечить постійного контролю за підозрюваним з метою попередження ризиків незаконного впливу на свідків, та переховування від правосуддя з метою ухилення від відповідальності у випадку визнання його винуватим за вчинене правопорушення.

Особи, які б могли поручитися за належну процесуальну поведінку підозрюваного відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 184, 193,196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресом АДРЕСА_1 цілодобово, з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, утримуватися від спілкування із потерпілою, свідками строком до 30.08.2023р. включно.

Звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали в частині домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1