Справа № 161/5827/20
Провадження № 1-кп/161/178/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 від 22 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Республіки Грузія, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2, громадянина Республіки Грузія, грузина, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 22 лютого 2020 року, близько 01 год. 50 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ділянці проїжджої частини навпроти ресторану "Мелодія", який розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Електроапаратна, буд. 4, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, умисно наніс не менше чотирьох ударів невстановленим в ході досудового розслідування гострим колюче-ріжучим предметом, ззовні схожим на ніж, у праву і ліву ділянку грудної клітки та праву поперекову ділянку тулубу потерпілого ОСОБА_6 .

Своїми вищевказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки справа в проекції 2-3 міжребір`я між навкологрудинною та середньо - ключичною лініями (рана розміром 3х1 см) з частковим пересіченням 3-го ребра, пошкодженням внутрішньої грудної артерії, верхньої долі правої легені та пневмогемотораксом (наявність повітря та 1200 мл крові в правій плевральній порожнині); проникаючої різаної рани в праву плевральну порожнину через незначне пошкодження (0,5х0,4 см) діафрагми, яка знаходиться в поперековій ділянці справа, раневий канал іде знизу вверх від задньої ості клубової кістки тазу до реберної дуги з повним пересіченням 11-го ребра справа та пошкодженням м`язів; різаної не проникаючої рани грудної клітки зліва розміром 10х3 см по передньо-пахвинній лінії; поверхневої, не глибокої не проникаючої рани розміром 0,5x0,3 см в проекції 6-7 міжребір`я по лопатковій лінії.

Згідно висновку судово-медичного експерта за № 246 від 03 квітня 2020 року тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки справа в проекції 2-3 міжребір`я між навкологрудинною та середньо - ключичною лініями (рана розміром 3х1 см) з частковим пересіченням 3-го ребра, пошкодженням внутрішньої грудної артерії, верхньої долі правої легені та пневмогемотораксом (наявність повітря та 1200 мл крові в правій плевральній порожнині); проникаючої різаної рани в праву плевральну порожнину через незначне пошкодження (0,5х0,4 см) діафрагми, яка знаходиться в поперековій ділянці справа, раневий канал іде знизу вверх від задньої ості клубової кістки тазу до реберної дуги з повним пересіченням 11-го ребра справа та пошкодженням м`язів; різаної не проникаючої рани грудної клітки зліва розміром 10х3 см по передньо-пахвинній лінії; поверхневої, не глибокої не проникаючої рани розміром 0,5x0,3 см в проекції 6-7 міжребір`я по лопатковій лінії виникли від травмуючої дії гострого, колюче-ріжучого предмету, цілком можливо від леза ножа, за ступенем тяжкості проникаючі поранення в грудну клітку відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, не проникаючі рани за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та дані його дії кваліфікує, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України визнав частково, відмовився надавати повністю показання, проте в ході судового розгляду частково надавав відповіді сторонам на питання або ж коментував показання учасників судового розгляду чи ж дослідженні письмові докази, подані прокурором, та відповідно показав, що того вечора дійсно перебував в ресторані "Мелодія", де у нього з невідомим виникла суперечка, той його образив словесно, і був сильно п`яний, він дійсно наніс йому один удар, потім через деякий час той чоловік спустися вниз для розбірки, вийшовши з приміщення, між ними продовжилась бійка, будь яких ножових поранень потерпілому не заподіював, той сам на нього нападав, а він відбивався, звідти спокійною ходою пішов додому, не втікав, вважає, що його оговорюють. Просив суворо не карати.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому органами досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, його винність у його вчиненні повністю підтверджується, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 22 лютого 2020 року, із знайомим відпочивав у ресторані "Мелодія", що за адресою: м. Луцьк, вул.Електроапаратна, буд. 4. Близько 1 год. 50 хв. у нього виник конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_4 , в ході якого той наніс йому 5-6 ударів кулаком руки у потилицю. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_4 підійшов до нього, після чого вони перейшли дорогу та останній почав наносити удари ножем йому в грудну клітину, після чого, впав і втратив свідомість. У лікарні прийшов до свідомості, де провів близько 20 днів та переніс операційне втручання. Завдану шкоду обвинуваченим не відшкодовано. Просив суворо покарати обвинуваченого і стягнути з нього завданий йому збиток, підтримавши, заявлений ним цивільний позов до обвинуваченого.

В суді свідок ОСОБА_10 також показав, що 22 лютого 2020 року, близько 02 год., стояв на вулиці біля машини, яка була припаркована біля ресторану "Мелодія" бачив бійку, яка відбувалась між обвинуваченим та потерпілим. В ході бійки потерпілий тримався за живіт і говорив, що обвинувачений чимось його порізав.

Свідок ОСОБА_11 показав в судовому засіданні, що був очевидцем бійки між обвинуваченим та потерпіли, яка мала місце 22 лютого 2020 року, близько 02 год. біля ресторану "Мелодія". Обвинувачений вів себе агресивно, кричав, повалив потерпілого на асвальт та почав бити. Коли потерпілий підвівся, то сказав, що обвинувачений його підрізав нібито ножем.

Допитаний свідок в суді ОСОБА_12 показала, що 22 лютого 2020 року, близько 02 год., перебувала біля ресторану "Мелодія", бачила весь конфлікт між обвинуваченим та потерпілим. Спочатку події відбувались у середині вказаного ресторану, а потім перейшли на вулицю. Бачила ніж у руках обвинуваченого, оскільки був відблиск леза вказаного ножа. Також ствердно вказала, що бачила, як обвинувачений наносив ним удари потерпілому.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що 22 лютого 2020 року, близько 02 год., перебував у ресторані "Мелодія". При вході у один із залі потерпілий сказав обвинуваченому неприємні слова і в них виник конфлікт, що далі відбувалось він не пам`ятає, знає, що між ним був якийсь конфлікт.

В суді свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , працівники поліції, кожен показали, що отримали повідомлення про спричинення невстановленою особою біля ресторану "Мелодія" ножового поранення потерпілому, надалі по орієнтуванню затримали ОСОБА_4 із слідами крові на руках та одежі, пізніше доставили його до Луцького ВП ГУНП у Волинській області для встановлення обставин, по зовнішніх ознаках візуально було видно, що він знаходився у стані сп`яніння.

Крім цього, винність ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні, які безпосередньо досліджено в суді.

Зокрема, витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим підтверджується, що дійсно Луцьким ВП ГУНП у Волинській області 22 лютого 2020 року, розпочато кримінальне провадження за фактом спричинення вночі 22 лютого 2020 року ОСОБА_4 ножових поранень потерпілому ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Рапортом помічника чергового Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_16 , згідно якого, 22 лютого 2020 року о 01 год. 49 хв.. отримано повідомлення та зареєстрованого ЄО за № 5935 від заявника - таксиста ОСОБА_11 , про те, що н/о чоловічої статі, не нашої національності, біля ресторану "Мелодія", предметом схожим на ніж, заподіяв людині тілесні ушкодження та надалі почав втікати, при цьому, вдягнутий в джинси і чорну куртку, дану особу намагається переслідувати. Вподальшому, згідно повідомлень по лінії 102, дану н/о затримано працівниками поліції зі слідами бурого кольору на руках і одежі, схожої на кров, викликано СОГ. А також підтвердження факту доставлення потерпілого до лікувального закладу і наявні зі слів лікаря на ньому тілесних ушкоджень, зокрема, колото-різані рани грудної клітки, відкритий пневмоторакс, різано-колота рана живота з права, алкогольне сп`яніння.

Рапортами інспектора роти ТОР УПП у Волинській області ОСОБА_14 від 22 лютого 2020 року, яким підтверджується затримання по орієнтуванню гр. ОСОБА_4 із слідами бурого кольору на руках та одежі і подальше доставлення його до Луцького ВП ГУНП у Волинській області для з`ясування обставин.

Рапортом інспектора роти № 3 БУПП у Волинській області ОСОБА_18 від 22 лютого 2020 року також стверджується факт надходження повідомлення від ОСОБА_11 і подальше затримання іншими поліцейськими особи, яка по опису співпадала із тією, яка заподіяла тілесні ушкодження іншій особі.

Рапортом інспектора роти № 3 БУПП у Волинській області ОСОБА_19 від 22 лютого 2020 року, з якого слідує, зокрема, що невстановлену особу шукали в районі кладовища, яке знаходиться в районі вул. З`язківців в м. Луцьку та по опису іі затримав інший екіпаж.

Протоколом огляду місця події від 22 лютого 2020 року, який складений слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_20 зафіксовано ділянку дороги, біля розважального закладу "Мелодія", що по вул. Електроапаратній в м.Луцьку, де виявлено сліди бурого кольору, схожі на кров, зроблено їх змиви і поміщено до пакетів, які постановою від 22 лютого 2020 року, визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Заявою від 22 лютого 2020 року, якою уповноваженою особою КП Луцька міська клінічна лікарня № 2 ОСОБА_21 надано дозвіл на проведення огляду.

Оглядом місця події від 22 лютого 2020 року та фототаблицями до нього, який проведений слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_22 , в приміщенні КП Луцька міська клінічна лікарня № 2, виявлено і вилучено одежу зі слідами бурого кольору та пошкодженням, в якій поступив до них потерпілий.

Протоколом огляду місця події від 22 лютого 2020 року, із фототаблицями до нього, відповідно до якого у приміщенні службового кабінету № 410 Луцького ВП ГУ НП у Волинській області, за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, буд. 2, у ОСОБА_4 , за участю захисника та перекладача, вилучено куртку чорного кольору марки "Mancler", кофту чорного кольору марки "Denim", джинси синього кольору із написом "LIFENG DENIM" із шкіряним ременем чорного кольору; шапку чорного кольору марки "Puma", із слідами бурого кольору, схожими на кров, дані речі добровільно надав останній.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про узаконення дозволу на проведення даного огляду місця події із вилученням речей у ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2020 року на вищевказані речі, що вилучені в ОСОБА_4 накладено арешт.

Протоколом затримання ОСОБА_4 від 22 лютого 2020 року о 10 год. 55 хв., фактичне затримання зафіксовано о 2 год. 10 хв., за участю захисника та перекладача.

Довідкою про звільнення ОСОБА_4 , якою підтверджується факт його звільнення з під варти із Луцького СІЗО 09 січня 2020 року, у зв`язку із внесенням застави у іншому кримінальному провадженні.

Згідно до консультативного висновку спеціаліста від 22 лютого 2020 року ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоча такі ознаки мав.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2020 року, в ході якого ОСОБА_4 відмовився відтворювати події, які мали місце того ж дня вночі по вул. Електроапаратній біля закладу "Мелодія".

За висновком судово - медичної експерти ОСОБА_4 № 140 від 24 лютого 2020 року, у нього виявлено тілесні ушкодження: різана рана великого пальця лівої руки, різана рана вказівного пальця лівої руки та такі утворились від травмуючої дії предмета (предметів) з ріжучими властивостями та за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричини короткочасний розлад здоров`я; два синці в середній третині спини, утворились від контакту із тупим твердим предметом (предметами) із обмеженою контактуючою поверхнею, видовженої, циліндричної форми, та за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Протоколом відібрання зразків для проведення експертиз та проведення освідування від 22 лютого 2020 року, в ході якої у ОСОБА_4 зроблено змиви з рук, зрізи нігтьових пластин та відібрано зразки із порожнини рота (щік).

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 22 лютого 2020 року, із оформленою фототаблицею, згідно до якого ОСОБА_23 впізнала ОСОБА_4 під номером № 4, як особу, яка наносила тілесні ушкодження потерпілому біля ресторану "Мелодія" в м. Луцьку.

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 22 лютого 2020 року, із оформленою фототаблицею, згідно до якого ОСОБА_11 також впізнав ОСОБА_4 під номером № 4, як особу, яка наносила тілесні ушкодження потерпілому біля ресторану "Мелодія" в м. Луцьку.

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 22 лютого 2020 року, із оформленою фототаблицею, згідно до якого ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_4 під номером № 3, як особу, яка наносила тілесні ушкодження потерпілому біля ресторану "Мелодія" в м. Луцьку.

Постановою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_25 від 05 березня 2020 року доручено слідчим відібрати у потерпілого ОСОБА_6 зразки крові.

Протоколом відібрання зразків для проведення експертиз від 05 березня 2020 року, в ході якої у потерпілого ОСОБА_6 зразки крові відібрано.

Постановою прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_25 від 05 березня 2020 року доручено слідчим відібрати у підозрюваного ОСОБА_4 зразки крові.

Протоколом відібрання зразків для проведення експертиз від 11 березня 2020 року, в ході якої підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від добровільного відібрання таких зразків крові.

Ухвалою слідчого судді Луцького міскрайонного суду Волинської області від 20 березня 2020 року, надано дозвіл на примусове відібрання у підозрюваного ОСОБА_4 біологічних зразків для проведення експертиз.

Протоколом відібрання зразків для проведення експертиз від 20 березня 2020 року, в ході якої у підозрюваного ОСОБА_4 примусово відібрано зразки крові.

Протоколом огляду місця події від 24 лютого 2020 року, в ході якого в приміщенні розважального закладу "Мелодія" виявлено 91 запис камер відеоспостереження, які записано на оптичний диск.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 246 від 03 квітня 2020 року ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки справа в проекції 2-3 міжребір`я між навкологрудинною та середньо - ключичною лініями (рана розміром 3х1 см) з частковим пересіченням 3-го ребра, пошкодженням внутрішньої грудної артерії, верхньої долі правої легені та пневмогемотораксом (наявність повітря та 1200 мл крові в правій плевральній порожнині); проникаючої різаної рани в праву плевральну порожнину через незначне пошкодження (0,5х0,4 см) діафрагми, яка знаходиться в поперековій ділянці справа, раневий канал іде знизу вверх від задньої ості клубової кістки тазу до реберної дуги з повним пересіченням 11-го ребра справа та пошкодженням м`язів; різаної не проникаючої рани грудної клітки зліва розміром 10х3 см по передньо-пахвинній лінії; поверхневої, не глибокої не проникаючої рани розміром 0,5x0,3 см в проекції 6-7 міжребір`я по лопатковій лінії виникли від травмуючої дії гострого, колюче-ріжучого предмету, цілком можливо від леза ножа, за ступенем тяжкості проникаючі поранення в грудну клітку відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, не проникаючі рани за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Висновком імунологічної експерта № 23 від 20 березня 2020 року визначено, що кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А (II) ізогемаглютиніном анти -В по системі АВ0.

Висновком імунологічної експерта № 25 від 27 березня 2020 року встановлено, що на одежі, яка вилучена КП Луцька міська клінічна лікарня, попередньо належить потерпілому ОСОБА_6 , виявлено кров людини, яка належить до групи А (II) ізогемаглютиніном анти - В по системі АВ0, і може походити від потерпілого.

За висновком імунологічної експерта № 21 від 26 березня 2020 року, на марлевих серветках зі змивами, які відібрані в ході огляду місця події 22 лютого 2020 року на ділянці дорожнього покриття, поблизу кафе "Мелодія", за адресою м.Луцьк вул. Елекроапаратна, буд. 4, виявлено кров людини, яка належить до групи А (II) ізогемаглютиніном анти - В по системі АВ0, і може походити від потерпілого ОСОБА_6 .

Висновком імунологічної експерта № 22 від 27 березня 2020 року визначено, що кров на змивах рук, які відібрані у ОСОБА_4 , слідів крові потерпілого ОСОБА_6 не виявлено.

За висновком імунологічної експерта № 24 від 31 березня 2020 року, на одежі, яка вилучена в ОСОБА_4 , виявлено кров людини, яка належить до групи 0 (I) ізогемаглютиніном анти - А і анти - В по системі АВ0, походження даної крові від потерпілого ОСОБА_6 повністю виключається.

Висновком імунологічної експерта № 28 від 31 березня 2020 року визначено, що на одежі, яка вилучена в ОСОБА_4 у службовому кабінеті Луцького ВП ГУНП у Волинській області виявлено кров, яка йому і належить, при цьому, на фрагментах марлевих серветок зі змивами, які вилучено в ході огляду місця події 22 лютого 2020 року на ділянці дорожнього покриття, поблизу кафе "Мелодія", за адресою м. Луцьк вул.Елекроапаратна, буд. 4, походження крові від ОСОБА_4 виключається, як і на одежі, яка вилучена КП Луцька міська клінічна лікарня, походження крові від ОСОБА_4 також виключається.

Протоколом огляду предметів від 07 квітня 2020 року, а саме, відеоносія із 91 записц камери відеоспостереження, де на одному із них зафіксовано, як особа, візуально схожа на ОСОБА_4 в приміщенні закладу розпочинає штовханину із потерпілим ОСОБА_6 , там же наносить удари йому рукою, потім покидає приміщення, а потерпілий тримається правою рукою із серветкою за голову в потиличній частині, вподальшому на сходовій кліці конфлікт продовжується та усі зміщаються на дорогу.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 19 березня 2020 року, із носієм, в ході якого свідок ОСОБА_23 відтворила обставини події, що мали місце 22 лютого 2020 року по вул. Електроапаратній біля закладу "Мелодія" в м. Луцьку, як нападник кавказької національності ножем заподіював тілесні ушкодження невідомій їй особі і надалі втік з місця події.

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 07 квітня 2020 року, із оформленою фототаблицею, згідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 під номером № 1, як особу, яка наносила йому ножові поранення біля ресторану "Мелодія" в м. Луцьку.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10 квітня 2020 року, із фототаблицею до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_6 відтворив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень в ресторані "Мелодія" і пізніше біля нього заподіяння нападником ножових поранень.

В судовому засіданні перевірялись показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не наносив ножових поранень потерпілому, а назворот оборонявся від нього, однак такі обставини не знайшли свого належного підтвердження в суді з огляду на таке.

Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (ч. 3 ст. 27 Конституції України).

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому, перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

Отже, виходячи з наведеного, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Згідно з положеннями ст. 36 КК України ці умови полягають у такому: оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави; оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК; за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною - право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала; посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається; шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає; при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Суд вважає, що в діях потерпілого ОСОБА_6 суспільно-небезпечного посягання не було на обвинуваченого, будь-якими об`єктивними даними така обставина не підтверджується, що відповідно виключає і наявність підстав для будь-якого самозахисту або захисту з боку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Окрім того, показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його провокування самим потерпілим, який свідомо в його адресу говорив образливі слова, суд не бере до уваги, адже жодними доказами такі не підтверджуються та спростовуються показаннями свідків та протоколами відповідних слідчих дій.

При цьому, характер та локалізація завданих тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 в область життєво важливий органів - грудну клітку та живота, переконливо свідчать про те, що обвинувачений усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій, у тому числі і ті, що фактично настали, тобто його умисел був спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

А тому для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, необхідно здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Врахувавши всі обставини вчиненого діяння у їх сукупності, зокрема спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію поранення, поведінку обвинуваченого та потерпілого, що передувала події, їх стосунки, стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого та потерпілого, суд приходить до висновку про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_4 саме на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а не наявності стану необхідної оборони.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Допитавши потерпілого та свідків, дослідивши письмові та речові докази, висновки експертів, оптичні носії, оцінивши їх в сукупності, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для ухвалення даного вироку, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, поза розумним сумнівом.

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника про перевищення меж необхідної оборони і розглядає їх як засіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, що свідчить про високу суспільну небезпеку скоєного та наслідки злочинних дій, інформацію, що на обліку у лікарів психіатра та нарколога він не перебував та за допомогою до них не звертався, відомості про притягнення раніше до кримінальної відповідальності, а також думку самого потерпілого, який просив призначити обвинуваченому максимально суворе покарання, вказуючи, що збитки не відшкодовано.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкції частини статті, за якою він засуджується у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Разом з цим, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не знаходить.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122, 174 КПК України суд вирішує долю речових доказів та питання накладеного арешту, а також приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 подав цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5145 грн. та моральної шкоди в сумі 270000 грн.

Свої позовні вимоги потерпілий ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що внаслідок дій обвинуваченого йому спричинено матеріальну шкоду, яка полягає в витратах на безпосереднє лікування та придбання медикаментів, також і тяжких моральних страждань, оскільки ОСОБА_4 завдав значної шкоди його здоров`ю, пройшли зміни в емоційному стані, він позбавлений спокою та важко згадувати ту подію.

В судовому засіданні потерпілий - цивільний позивач та його представник підтримали, поданий цивільний позов у повному обсязі, обвинувачений, заявлений до нього цивільний позов визнав частково, а саме, в повному обсязі визнав матеріальну шкоду, а саме витрати на лікування та частково моральну шкоду.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 .

Відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.

Згідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частинами 1, 2 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Беручи до уваги вищевказані вимоги Закону, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 , на підставі вимог ст. 1167 ЦК України, суд враховує вимоги розумності та справедливості, тяжкість вчиненого злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого зміни в його повсякденному житті, порушення нормальних життєвих зв`язків, інші обставини справи, ступінь вини обвинуваченого та оцінює їх в розмірі 100000 грн., які слід стягнути з ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_6 , а тому цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Суд також вважає, що вимоги потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_6 , щодо стягнення на його користь, заподіяної матеріальної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягають до повного задоволення, які підтверджується документально та визнанням даних вимог обвинуваченим.

Крім того, слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 118, 120, 124 КПК України понесені ним витрати на правову допомогу, що підтверджується відповідним договором, актом та квитанцією.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 118, 120, 124, 128, 368, 370 КПК України, ст. 11, 23, 1166 - 1168, 1193 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 січня 2020 року та остаточно ОСОБА_4 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення даного вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 , термін перебування його під вартою з дня його затримання, тобто з 22 лютого 2020 року по 18 жовтня 2021 року включно, з розрахунку, що одному дню тримання вартою відповідає один день позбавлення волі.

Речові докази: куртку чорного кольору марки "Mancler"; кофту чорного кольору марки "Denim"; джинси синього кольору із написом "LIFENG DENIM" із шкіряним ременем чорного кольору; шапку чорного кольору марки "Puma"; марлеві тампони з змивами речовини бурого кольору, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин та відібрані зразки із порожнини рота (щік) ОСОБА_4 ; одяг, вилучений в санітарній кімнаті КП Луцька міська клінічна лікарня № 2, який належить потерпілому ОСОБА_6 - знищити; оптичні диски - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2020 року, яке вилучене під час проведення огляду місця події від 22 лютого 2020 року у приміщенні службового кабінету № 410 Луцького ВП ГУНП у Волинській області за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, буд.2, а саме: куртку чорного кольору марки "Mancler"; кофту чорного кольору марки "Denim"; джинси синього кольору із написом "LIFENG DENIM" із шкіряним ременем чорного кольору; шапку чорного кольору марки "Puma" - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення шести судових імунологічних експертизи в сумі 3957 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят сім) грн. 73 коп., 4115 (чотири тисячі сто п`ятнадцять) грн. 04 коп., 2585 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 85 коп., 5324 (п`ять тисяч триста двадцять чотири) грн. 17 коп., 5299 (п`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн. 67 коп., 2721 (дві тисячі сімсот двадцять одна) грн. 59 коп., відповідно, а всього на загальну суму 24004 (двадцять чотири тисячі чотири) грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) грн., матеріальну шкоду в сумі 5145 (п`ять тисяч сто сорок п`ять) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1