У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.05.2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, що було вилучено 25.04.2023р. під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 у межах кримінального провадження за № 0000610 від 18.04.2023 року,

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5

власник майна: ОСОБА_6

представник власника майна: ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене 25.04.2023р. в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, що було вилучено 25.04.2023р. під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 у межах кримінального провадження за № 0000610 від 18.04.2023 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.

Зазначає, що слідчий суддя необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

До суду надійшло клопотання в якому прокурор просив накласти арешт на майно, вилучене 25.04.2023р. в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1

Клопотання мотивоване тим, що все вилучене майно відповідає критерію речового доказу, визначеного ст. 98 КПК України. Не застосування арешту майна може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя вказав, що так як прокурор, в судовому засіданні, не зміг пояснити, яке доказове значення мають вилучені в ході обшуку речі в кримінальному провадженні, то слід відмовити в задоволенні клопотання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень Глави 10 Розділу ІІ КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який згідно вимог ст. 131 КПК України, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Рішення слідчого судді, постановлене за результатами розгляду клопотання про накладення арешту в кримінальному провадженні, повинно відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним в частині першій ст. 7 КПК України, бути законним, обґрунтованим, з наведенням належних правових мотивів, прийнятого рішення.

Слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора вищевказаних вимог закону до судового рішення не дотримано.

Так, перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає слушними доводи прокурора, що слідчий суддя не обґрунтував та не мотивував прийнятого ним рішення.

Як убачається з матеріалів судового провадження СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000610 внесеного 18.04.2023 року до ЄРДР за відомостями про викрадення майна ПП "УКАН" під час окупації Херсонської області, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 289, ч.4 ст. 185 КК України.

В межах цього кримінального провадження було проведено обшук 25.04.2023р., за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та було вилучено певне майно.

Прокурором було направлено до суду клопотання про арешт цього тимчасово вилученого майна. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор вказав, що всі вищевказані речі, тобто майно, яке вилучено під час обшуку може нести на собі сліди вчиненого злочину. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладені арешту на ці речі.

Відмовляючи в задоволенні цього клопотання слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173, 370 КПК України не навів ні обґрунтування, ні мотивів прийнятого ним рішення щодо відмови в задоволенні клопотання прокурора. Слідчий суддя лише зазначив, що вилучене майно не має доказового значення для кримінального провадження, без обґрунтування свого висновку, без наведення мотивів чому він дійшов саме такого висновку. Вдався до оцінки дій ОСОБА_6 щодо можливої співпраці з окупаційною владою рф, тоді як така підозра ОСОБА_6 не висувалась, і не є предметом розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 289 КК України.

Враховуючи те, що рішення слідчого судді не відповідає загальним засадам кримінального провадження, не містить взагалі будь-якого обґрунтування, щодо підстав відмови прокурору в задоволенні клопотання про арешт майна, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити правильність висновку слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, що було вилучено 25.04.2023р. під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 ..

За такого, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, а саме положення ч.1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися законності та з врахуванням вимог ч.1 ст. 7 КПК України, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з направленням матеріалів клопотання до суду першої інстанції для розгляду.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, та постановити законне, обґрунтоване, мотивоване рішення, з ретельним дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.05.2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, що було вилучено 25.04.2023р. під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 у межах кримінального провадження за № 0000610 від 18.04.2023 року- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання прокурора в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: