Справа № 526/98/23
Провадження № 1-кп/526/203/2023

У Х В А Л А

03 травня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

особи, відносно якої здійснюється розгляд клопотання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч в межах кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000121 від 09.08.2022 клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово Закарпатської області, громадянин України, освіта середня, вдівець, АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.5. ст. 407 КК України за наступних обставин:

діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, у порушення вимог ст.17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 31.07.2022 близько 10:30 год. самовільно залишив місце несення служби військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та попрямував до АДРЕСА_1 , де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

06.11.2022 о 16:40 год. солдата ОСОБА_5 затримано при спробі незаконного перетину Державного кордону з України в Угорщину та передано представникам військової частини НОМЕР_1 .

У період часу з 10:30 год. 31.07.2022 по 16:40 год. 06.11.2022 ОСОБА_5 обов`язки військової служби не ніс, а займався особистими справами, перебуваючи в с. Дийда, Берегівського району, Закарпатської області.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом підтримав та вказав, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечував викладені обставини справи, проте підтвердив, що він дійсно проходив військову службу у названій військовій частині, яку залишив ніби то з дозволу керівництва та знаходився вдома. Заперечував проти застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, боячись тортур з боку медичного персоналу та неналежного харчування.

Захисник ОСОБА_4 відніс розгляд даного клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Обґрунтованість суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами:

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1 від 25.02.2022, відповідно якого солдата ОСОБА_5 призначено та зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення і вважається таким, що з 25.02.2022 посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою;

- актом службового розслідування від 04.08.2022 за яким солдат ОСОБА_5 визнаний у правовому статусі як самовільно залишивший військову частину з 31.07.2022, з метою ухилитися від військової служби та відсутнім на службі протягом цього часу;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 32-рс від 10.11.2022, за яким солдата ОСОБА_5 , звільнено із займаних посад, призупинено військову службу та вважається таким, що не виконує обов`язки військової служби;

- довідкою командира військової частини НОМЕР_1 про самовільне залишення розташування військової частини військовослужбовцем ЗС України солдатом ОСОБА_5 ;

- повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким ОСОБА_5 був затриманий 06.11.2022 на ділянці відповідальності НОМЕР_2 прикордонного загону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 суд вважає, що його дії правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місяця служби без поважних причин, в умовах воєнного стану.

Згідно висновку Сумської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» № 179 від 17.04.2023 ОСОБА_5 на час вчинення інкримінованого йому діяння виявляв ознаки органічного шизофреноподібного розладу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 виявляє ознаки органічного шизофреноподібного розладу, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Рекомендована госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи характер та перебіг захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, вчиненого проти встановленого порядку проходження військової служби, з урахуванням ступеню небезпечності ОСОБА_5 для себе або інших осіб, суд вважає необхідним застосувати відносно нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Суд також вважає необхідним вирішити питання речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 19, 92-94 КК України, ст. 512-513 КПК України, суд

у х в а л и в:

- клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, Закарпатської області примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишити в силі до набрання даною ухвалою суду законної сили.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 8 травня 2022 року о 8 годині 10 хвилин.

Головуюча: ОСОБА_1