490/1967/16-к 17.07.2023
н/п 1-кп/490/21/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1967/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення судового засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0005044 від 16 вересня 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, неодружений, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що починаючи приблизно з 13 вересня 2015 року, протягом кількох днів, більш точних дат в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, він перебував на законних підставах у квартирі ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Так, перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_3 побачив чотири картини, настінний годинник з маятником, три кришталеві вази та кришталевий салатник, що належать ОСОБА_6 , після чого, у ОСОБА_3 виник раптовий корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: чотирьох картин, настінного годинника з маятником, трьох кришталевих ваз та кришталевого салатника, що належать ОСОБА_6 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, впевнившись що його дії непомітні для оточуючих, ОСОБА_3 , таємно, шляхом вільного доступу викрав чотири картини загальною вартістю 10000 гривень, настінний годинник з маятником вартістю 6500 гривень, три кришталеві вази загальною вартістю 1320 гривень та кришталевий салатник вартістю 260 гривень, винісши їх з квартири.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи вказане майно при собі з місця скоєння правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_6 на загальну суму 18080 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали судової справи №490/1967/16-к провадження №1-кп/490/351/2021, приходить до наступного.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, станом на час вчинення відносилось до злочину середньої тяжкості.

Згідно вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року, внесено зміни, згідно яких ч.1 ст.185 КК України є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Крім цього, Законом від 22 листопада 2018 року №2617-VIII внесено зміни до Загальної частини КК України, зокрема до ст.49 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, яка діяла до внесення змін Законом №2617-VIII), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Згідно ч.2 ст.49 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII), перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Під ухиленням від слідства або суду з огляду на положення ч.2 ст.49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).

Згідно роз`яснення, що містяться у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Як вбачається з матеріалів судової справи №490/1967/16-к провадження №1-кп/490/351/2021, 03 березня 2016 року до Центрального районного суду м.Миколаєва з Миколаївської місцевої прокуратури №1 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005044 від 16 вересня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відносно ОСОБА_3 .

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0005044 від 16 вересня 2015 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке було вчинено 13 вересня 2015 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 березня 2016 року вказаний обвинувальний акт було розподілено та передано судді ОСОБА_7 для розгляду.

По даній судовій справі призначались підготовчі судові засідання на 12 травня 2016 року, 01 червня 2016 року та 07 червня 2016 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 червня 2016 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 та зупинено судове провадження до його розшуку.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 24 липня 2017 року в задоволенні клопотання прокурора про дачу дозволу на затримання ОСОБА_3 , який обвинувачується за ч.1 ст.185 КК України, з метою доставки до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2021 року вказане кримінальне провадження було перерозподілено та передано в провадження судді Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_8 ..

За повідомленням відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області від 31 березня 2021 року за вих.№5414/51/5-21, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розшуку за відділенням поліції №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області не перебуває.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 03 серпня 2021 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 та зупинено судове провадження до моменту встановлення його місцезнаходження.

За повідомленням відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області від 06 жовтня 2021 року за вих. №17274/51/5-21, в ході виконання ухвали суду від 03 серпня 2021 року місцезнаходження ОСОБА_3 було встановлено, доставлено до відділення поліції №1, опитано та відібрано зобов`язання з`явитись до Центрального районного суду м.Миколаєва.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 16 грудня 2021 року повторно оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , проведення якого доручено співробітникам відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області, а судове провадження зупинено до встановлення місця його знаходження.

Згідно повідомлення відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області від 23 лютого 2022 року за вих. №2326/51/5-22, співробітниками СКП ВП №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області було заведено оперативно-розшукову справу категорії "Розшук" №0122013 від 23 лютого 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 16 грудня 2021 року для проведення подальших розшукових заходів.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 вересня 2022 року вказане кримінальне провадження перерозподілено та передано судді ОСОБА_1 для розгляду.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 19 грудня 2022 року провадження у судовій справі №490/1967/16-к провадження №1-кп/490/351/2021 відновлено.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 грудня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005044 від 16 вересня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (в редакції Закону до 01 липня 2020 року) повернуто прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва (Миколаївська місцева прокуратура №1) для внесення з урахуванням вимог глави 25 КПК України.

Так, судом встановлено, що у період часу з 13 вересня 2015 року (дата вчинення кримінального правопорушення) по 03 серпня 2021 року (дата повторного постановлення ухвали про розшук та звернення її до виконання і фактичне виконання 06 жовтня 2021 року) обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розшуку по кримінальному провадженню №0005044 від 16 вересня 2015 року не перебував, а тому трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України, не зупинявся та є таким, що сплинув.

Наявна в матеріалах судової справи ухвала Центрального районного суду м.Миколаєва від 07 червня 2016 року про розшук ОСОБА_3 , на переконання суду, носить формальний характер, оскільки зазначена ухвала на виконання не направлялась (такі дані відсутні та підтверджуються повідомленням відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області від 31 березня 2021 року за вих.№5414/51/5-21) та вона сама по собі не може підтверджувати факт умисного ухилення обвинуваченого від суду. В матеріалах судової справи відсутні будь які відомості, які б вказували про умисні дії, спрямовані на ухилення ОСОБА_3 від суду, та стороною обвинувачення суду не надані.

Крім того, ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 03 серпня 2021 року та від 16 грудня 2021 року про розшук ОСОБА_3 були постановлені вже після того, як закінчився строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Вирішуючи питання щодо застосування деференційованого чи загального строку давності, то у даному випадку суд виходить з того, що вчинення особою в межах передбаченого частиною першою статті 49 КК строку, нового злочину, строк давності переривається і починає відраховуватися з моменту вчинення нового злочину.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду у справі №735/1121/20 від 02 лютого 2023 року, де Велика Палата зазначила, що вчинення особою в межах передбаченого частиною першою статті 49 КК строку нового злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк і понад два роки, також не нівелює диференційованого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за попередній злочин. У цьому разі термін, передбачений частиною першою статті 49 КК, переривається і починає відраховуватися з моменту вчинення нового злочину. Тобто, диференційований строк не замінюється на загальний, більш обтяжливий для особи, а лише відтерміновується його початок.

Як вбачається з довідки УІЗ ГУ НП в Миколаївській області від 11 січня 2023 року №72-11012023/48001, обвинувачений ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень у період перебігу строків давності не вчинював та на момент розгляду справи судом є раніше не судимим.

А тому, в даному випадку, на переконання суду, строки давності по даному кримінальному провадженню слід відраховувати саме з 13 вересня 2015 року (дата вчинення кримінального правопорушення).

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, і останній не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.

З урахуванням викладеного, встановлені судом обставини є підставою для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, оскільки з дня вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, минув встановлений п.2 ч.1 ст.49 КК України трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та протягом вказаного строку обвинувачений не вчинив нового кримінального правопорушення.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.285, 286, 369-372, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0005044 від 16 вересня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - закрити.

Речові докази:

- кришталева ваза для квітів та кришталевий салатник, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - вважати повернутими за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1