Справа № 606/758/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2023 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі кримінальні провадження:

№ 0000041 (№ 606/758/23), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2023 року;

№ 0000107 (№606/760/23), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2023 року;

про обвинувачення

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, неодноразово судимого:

25 травня 2021 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст.126-1 КК України до 200 годин громадських робіт;

21 березня 2022 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.389, ст.390-1 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до 2 місяців і 15 днів арешту. Звільненого 20 липня 2022 року від відбування призначеного покарання у зв`язку із його відбуттям;

17 січня 2023 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.126 КК України до 200 годин громадських робіт;

17 березня 2023 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.126-1 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 вказаного Кодексу до 3 (трьох) місяців і 25 днів арешту,

за ч.1 ст.126, ст.126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 09 березня 2023 року близько 19.30 год., перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи умисел на заподіяння фізичного болю малолітньому потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є його сином, умисно заподіяв йому один удар долонею руки по правій боковій поверхні живота, завдавши тим самим йому фізичний біль і не спричинивши тілесних ушкоджень.

Крім того, в період часу з 03 травня 2020 року по 08 лютого 2023 року ОСОБА_7 систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство над потерпілою ОСОБА_6 , з якою спільно проживає однією сім`єю, за що був засуджений Теребовлянським районним судом Тернопільської області (вироки суду від 25 травня 2021 року про засудження ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України, від 21 березня 2022 року про засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України, від 17 січня 2023 року про засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст.126 КК України, від 17 березня 2023 року про засудження ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України).

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства над ОСОБА_6 , з якою він спільно проживає однією сім`єю в АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи, що завдає шкоди фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 19 квітня 2023 року близько 19.30 год. за місцем спільного проживання із потерпілою, вчинив домашнє насильство відносно неї, а саме: фізичне насильство, що виразилось у завданні їй двох ударів долонею правої руки в обличчя, чим завдав фізичних страждань потерпілій.

Будучи допитаним у судовому засіданніОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст.126-1 КК України, підтвердивши обставини вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальних актах, вказавши, що 09 березня 2023 року близько 19 год. він за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , умисно завдав своєму малолітньому синові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар долонею руки по животі, а також 19 квітня 2023 року у вечірній час завдав два удари долонею руки по обличчю потерпілої ОСОБА_6 , з якою спільно проживає як сім`я, спричинивши тим самим їм фізичну біль.

У вчиненні умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного насильства щодо потерпілої, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних страждань потерпілої ОСОБА_6 , обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, погодився із усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ознаками ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину повторно та рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам слідства та суду у розкритті кримінального правопорушення.

Аналізуючи в сукупності обставини, що помякшують ОСОБА_7 покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, думку законного представника малолітнього потерпілого про призначення обвинуваченому суворого покарання, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просить призначити йому несуворе покарання, те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 остаточне покарання, передбачене санкцією статтей обвинувачення, у виді арешту.

При цьому суд враховує негативну характеристику обвинуваченого за його місцем проживання.

Також при призначенні покарання суд враховує те, що обвинувачений 17 березня 2023 року був засуджений Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст.126-1 КК України до 3 місяців і 25 днів арешту, який він ще повністю не відбув, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України, до постановлення вироку суду від 17 березня 2023 року, та злочин, передбачений ст.126-1 КК України, після постановлення вироку суду від 17 березня 2023 року, а тому йому слід призначити покарання за сукупністю злочинів та вироків, за правилами, передбаченими ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України.

Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.126 КК України - 150 годин громадських робіт.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст.126 КК України за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2023 року і ст.126-1 КК України за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2023 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити ОСОБА_7 у виді 3 місяців і 25 днів арешту.

за ст.126-1 КК України 4 (чотири) місяці арешту.

Згідно із ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2023 року 1 (один) місяць арешту, і остаточне покарання призначити ОСОБА_7 у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Зарахувати у строк відбуття покарання відбуте ОСОБА_7 покарання у виді арешту, який призначений вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2023 року.

На вирок може бути апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Головуюча суддя