Справа №950/197/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/253/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 березня 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області звернувся старший слідчий СВ ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням про продовження ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, а саме, до 24 год. 00 хв. 26 квітня 2023 року.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що закінчити розслідування у строк до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу немає можливості у зв`язку з необхідністю проведення у кримінальному провадженні ряду значного обсягу слідчих та інших процесуальних дій, а ризики, які існували на час обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існують та не зменшилися і запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 березня 2023 року вказане клопотання було задоволено. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , до 26 квітня 2023 року, включно.

Не погодившись з таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 березня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на більш м`який, у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період доби.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що слідчий суддя ухвалюючи судове рішення про продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого виду запобіжного заходу, не врахував, що останній має постійне місце проживання, родину та двох неповнолітніх дітей, які перебувають у нього на утриманні. Крім того, до мобілізації підозрюваний мав постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем проживання, має відзнаки за місцем проходження служби.

Захисник вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги - заперечував, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що СВ відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000020 від 26 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 України, про підозру у вчиненні якого 27 січня 2023 року було повідомлено ОСОБА_7 .

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилався на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження не закінчено, що повідомлена останньому підозра є обґрунтованою, а ризики, які існували на час застосування такого запобіжного заходу, не зменшились та існують.

Перевіряючи доводи поданого слідчим клопотання на предмет існування заявлених ризиків, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що зібраними під час досудового розслідування доказами підтверджується те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, при встановленні ризиків, на які посилався слідчий у клопотанні про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, можливість переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду та можливість незаконного його впливу на свідків та потерпілого, слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватості, при цьому, докази на підтвердження того, що вказані ризики на даний час зменшились чи не існують, матеріали даного провадження не містять.

Старшим слідчим доведено наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та відсутності можливості застосування щодо ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, які не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку і запобігти ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування.

На думку колегії суддів, обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

Так ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стверджується тяжкістю можливого покарання та свідчать про можливість вчинення ОСОБА_7 дій задля переховування від суду і органів досудового розслідування.

Також, враховуючи принцип безпосередності збирання та дослідження доказів у тому числі допиту свідків та потерпілого, колегія суддів вважає, що є досить високим ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_7 не надає жодних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, та, будучи особисто знайомим зі свідками та потерпілим, останній може чинити на них тиск з метою зміни ними своїх показань на свою користь задля уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, посилання апелянта на те що підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має постійне місце проживання, двох неповнолітніх дітей, які перебувають у нього на утриманні, має відзнаки за місцем проходження служби, як вбачається з оскаржуваної ухвали, були предметом розгляду слідчого судді, і вказаним обставинам була надана належна правова оцінка, з зазначенням того, що вони були враховані слідчим суддею під час обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу і не свідчать про зменшення чи зникнення ризиків, з чим погоджується і колегія суддів, і доводами апеляційної скарги правильність висновків слідчого судді щодо продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не спростовуються.

Таким чином, саме за наявності обставин, які стали підставою для встановлення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт в апеляційній скарзі, є недоцільним, оскільки такий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який становить небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 березня 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4