Справа № 298/1817/19
Номер провадження 1-кп/298/11/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000393 від 23 жовтня 2019 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Порошково Перечинського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 22 жовтня 2019 року близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні дитячої кімнати будинку АДРЕСА_3 , за місцем свого проживання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин зі своєю тещею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи у правій руці дерев`яну палицю, розміром довжина 1 м діаметр 5 см, безпричинно наніс три удари ОСОБА_5 у область голови та один удар у область передпліччя лівої руки, у результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: забійні рани голови в тім`яній ділянці зліва та потиличної ділянки справа, забій лівого передпліччя в н/3, ЗЧМТ, струс головного мозку, які згідно висновку експерта №365 від 12 листопада 2019 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 22.10.2019, і могли виникнути при обставинах, на які вказує потерпіла. Враховуючи характер та локалізацію вищевказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , малоймовірно виникнення їх внаслідок падіння потерпілої з висоти власного зросту.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 22 жовтня 2019 року близько 19 години 32 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні дитячої кімнати будинку АДРЕСА_3 , за місцем свого проживання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин зі своєю дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканкою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, повалив останню на підлогу, наніс декілька ударів ногами по тулубу та кисті правої руки, та руками зажатими у кулак в область обличчя, в той момент потерпіла ОСОБА_6 вирвалась і вибігла на вулицю, тоді ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, почав наздоганяти ОСОБА_6 і, наздогнавши на проїжджій частині вулиці неподалік від будинку АДРЕСА_5 , повалив на землю, вхопив лівою рукою за волосся голови, а правою наніс п`ять ударів у область обличчя та голови, внаслідок чого ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин обличчя, спини, правої кисті, підшкірна гематома орбіт, субкон`юнктивальні крововиливи обох очей, ЗЧМТ, струс головного мозку, які згідно висновку експерта №364 від 12 листопада 2019 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я. Вищевказані тілесні ушкодження, з врахуванням медичної документації, могли виникнути внаслідок дії тупих, твердих предметів по ударному механізму дії, яким могли бути руки, ноги сторонньої людини, не виключена можливість з подальшим падінням потерпілої з висоти власного росту, як при наданні їй прискорення, так і без нього. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 22.10.2019, і могли виникнути при обставинах, на які вказує потерпіла.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню за ч.2 ст.125 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, та показав, що дійсно 22 жовтня 2019 року в будинку АДРЕСА_3 наніс тілесні ушкодження своїй тещі ОСОБА_5 , після цього, в цьому ж будинку побив свою дружину ОСОБА_6 , з якою на даний час вже не перебуває в шлюбі, яку в подальшому наздогнав на вулиці і продовжив наносити їй тілесні ушкодження. Пояснив такі свої дії тим, що потерпіла ОСОБА_6 допустила непорядну, неправильну поведінку в шлюбі, оскільки під час того, як обвинувачений був на заробітках потерпіла ОСОБА_6 мала позашлюбні стосунки з іншим чоловіком, що його дуже розізлило, а теща ОСОБА_5 виправдовувала таку поведінку своєї доньки і захищала її. Обвинувачений ОСОБА_3 у скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що розуміє тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, шкодує, що так сталося, розуміє, що такі його дії були неправильними. Водночас повідомив, що після направлення провадження щодо нього до суду, потерпілі жодного разу в судові засідання не з"являлись, останні перебувають в Угорщині, де проживають тривалий час, з потерпілими він не має контактів, вони не спілкуються, тому не мав можливості попросити у них вибачення за скоєне.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і вказані кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України є щире каяття.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в суб`єктивному ставленні останнього до вчиненого, зокрема, в тому, що він визнав факт вчинення кримінальних правопорушень та негативні наслідки таких, визнав свою провину у вчиненому повністю, дав визнавальні показання, усвідомив протиправність своєї поведінки, повідомив суду про обставини вчинення кримінальних правопорушень, під час судового розгляду провадження дав послідовні визнавальні показання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальними проступками, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він є несудимим в силу ст.89 КК України, розлучений, має місце реєстрації та проживання, за колишнім місцем проживання в с.Чорноголова не характеризується негативно, за даними наявної документації на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, є офіційно непрацевлаштованим, однак працездатним за віком та станом здоров"я, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд прийшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.2 ст.125 КК України у межах, встановлених у санкції вказаної частини ст.125 КК України, у виді штрафу. При цьому, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, однак з врахуванням того, що останній є працездатним, тому на переконання суду, даний вид покарання може бути йому призначений.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

З огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_3 , визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, в тому числі прокурор не заявляв клопотання про обрання такого, та не надав суду доказів, що на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речовий доказ, а саме: предмет подібний до викрутки, що упакований у спецпакет №4316251, та поміщений до кімнати зберігання речових доказів - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1