пр. № 1-кп/759/337/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого кримінальне провадження № 0002411 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, АР Крим, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Законів № 1183-VII від 08.04.2014 та № 1689-VII від 07.10.2014),

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи громадянином України, суддею Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим, вчинив державну зраду, тобто, умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України надавав іноземній державі (Російській Федерації) та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України за таких обставин.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, з метою заподіяння шкоди територіальній цілісності України та становлення і зміцнення окупаційної влади, сприяння окупаційним органам влади у придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим та у впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України захищати незалежність та територіальну цілісність України, порушуючи присягу судді в частині неупередженого, незалежного, справедливого та кваліфікованого здійснення правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, та не вчинення дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя, ОСОБА_3 , будучи суддею та займаючи посаду судді Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, життєвого та професійного досвіду для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками у тому числі незаконно утворених судових органів та органів державної влади Російської Федерації та неможливість відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим системи незаконних судових органів Російської Федерації, вчинив дії щодо надання допомоги у здійсненні підривної діяльності проти України.

Так, достовірно знаючи про тимчасову окупацію Російською Федерацією з 20.02.2014 території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, ОСОБА_3 , будучи громадянином, суддею Роздольненського районного суду АР Крим, нехтуючи вимогами Конституції і законів України, присягою судді, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи про незаконність дій Верховної Ради АР Крим та приєднання території АР Крим до складу Російської Федерації, впродовж березня - квітня 2014 року продовжив свою роботу на посаді судді Роздольненського районного суду незаконно створеної Республіки Крим, яка у подальшому увійшла до складу Російської Федерації, внаслідок чого у подальшому, Указом Президента Російської Федерації № 4 від 02.01.2015 був призначений на посаду судді Роздольненського районного суду Республіки Крим Російської Федерації на окупованій території України від імені іноземної держави, чим забезпечив функціонування незаконно створеного органу судової влади та надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Зокрема, ОСОБА_3 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, 13.11.2015, точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим по вул. Леніна, б. 44, смт. Роздольне, Роздольненський район, Автономна Республіка Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, будучи суддею України, керуючись статтями 165, 182 УКП РФ, ухвалив «постановление о проведении обыска» від 13.11.2015, яким надав дозвіл працівникам незаконно створених правоохоронних органів «Республики Крым» на проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , чим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації, а також порушив конституційні права громадянина України ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_3 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, 14.11.2015, точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим по вул. Леніна, б. 44, смт. Роздольне, Роздольненський район, Автономна Республіка Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, будучи суддею України, керуючись статтями 12.8, 29.10 КоАП РФ ухвалив «постановление об административном правонарушении» від 14.11.2015, яким визнав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 19.3 КоАП РФ і застосував адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб, чим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації, а також порушив конституційні права громадянина України ОСОБА_6 , незаконно позбавивши останнього волі.

Допомога ОСОБА_3 іноземній державі та її представникам у переході судів АР Крим на відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації призвели до забезпечення належного функціонування незаконно створених судових органів, посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Так, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2016 у межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування (т. 1 а.с.113-114).

Встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 , а також повістки про виклик до слідчого неодноразово у встановлений законом спосіб шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери були направлені ОСОБА_3 . Постановою слідчого Генеральної прокуратури України від 11.08.2015 підозрюваного ОСОБА_3 оголошено у розшук (т. 1 а.с. 115-116, т. 2 а.с. 42-43).

Обвинувачений ОСОБА_3 в судові засідання не прибув, будучи належним чином, в спосіб, передбачений вимогами КПК України шляхом публікацій в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), а також шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та Святошинського районного суду м. Києва, повідомленим про розгляд справи, жодних клопотань, заяв, скарг не подавав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 23.11.2022 судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_3 в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з обов`язковою участю захисника. Суд вважає, що стороною обвинувачення, а також судом здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, а ОСОБА_3 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, мав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики до слідчого, прокурора та суду.

Суд, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України - АР Крим, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20.02.2014, а також анексія з боку РФ цієї частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України в АР Крим, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення злочинів, внаслідок яких були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а, відтак, ці факти не потребують окремого судового доведення.

Так, Постановою Ради Федерації Федеральних Зборів РФ «Про використання Збройних Сил Російської Федерації на території України» від 01.03.2014 № 48-СФ за результатами звернення Президента РФ, виходячи з інтересів безпеки життя громадян РФ, особового складу військового контингенту ЗС РФ, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду Президенту РФ на використання ЗС РФ на території України.

06.03.2014 Верховною Радою АР Крим прийнята Постанова «Про проведення загальнокримського референдуму». Указом Президента України від № 261/2014 від 07.03.2014 дія цієї Постанови Верховної Ради АР Крим була зупинена, а сама вона рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2014 від 14.03.2014 визнана неконституційною.

11.03.2014 Постановою Верховної Ради АР Крим прийнята «Декларація», якою проголошено АР Крим «суверенною державою» - «Республікою Крим». Указом Президента України від 14.03.2014 № 296/2014 дія цієї Постанови Верховної Ради АР Крим була зупинена, а сама вона рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2014 від 20.03.2014 визнана неконституційною.

Постановою Верховної Ради України від 15.03.2014 № 891-VII Верховна Рада АР Крим була розпущена.

17.03.2014 представники розпущеної «Верховної Ради АР Крим» прийняли Постанову № 1745-6/14 «Про незалежність Криму», за якою створено нелегітимне державне утворення «Республіка Крим», а також Постанову 1748-6/14 «Про правонаступництво Республіки Крим», за якою вищим органом влади «Республіки Крим» є «Державна рада Республіки Крим».

18.03.2014 «Державна рада Республіки Крим» підписала «Договір» між РФ та «Республікою Крим» про прийняття до РФ «Республіки Крим» та утворення у складі РФ нових суб`єктів, який вже 19.03.2014 рішенням Конституційного Суду РФ визнаний таким, що відповідає Конституції РФ, 20.03.2014 його ратифікувала більшістю голосів Держдума РФ, а 21.03.2014 - Рада Федерації Федеральних Зборів РФ, відтак, цей «Договір» набрав чинності 21.03.2014.

21.03.2014 прийнятий Закон РФ № 6-ФКЗ, яким прийнято до РФ «Республіку Крим» та утворені в складі РФ нові суб`єкти. «Республіка Крим» вважається прийнятою до РФ з дати підписання «Договору» (ст. 1 Закону РФ № 6-ФКЗ).

11.04.2014 «Державна рада Республіки Крим» прийняла «Конституцію Республіки Крим» як суб`єкта РФ.

Верховною Радою України 15.04.2014 прийнято Закон України № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII), за яким перебування підрозділів ЗС РФ на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію АР Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також повітряний простір над цими територіями визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку РФ.

Крім того, Верховною Радою України 21.04.2015 прийнято Постанову № 337-VIІI «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку РФ на території АР Крим 20.02.2014, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.

Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН «Територіальна цілісність України» від 27.03.2014 № 68/262, «референдум», проведений в АР Крим 16.03.2014, визнано таким, що не має законної сили і не може бути основою для зміни статусу АР Крим.

Резолюціями Генеральної Асамблеї ООН «Стан у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Україна)» від 19.12.2016 № 71/205 та від 19.12.2017 № 72/190, «Проблема мілітаризації Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, Україна, районів Чорного та Азовського морів» від 17.12.2018, «Ситуація з правами людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь, Україна» від 22.12.2018 послідовно засуджено тимчасову окупацію з боку РФ внаслідок військової агресії частини території України - АР Крим - підтверджено невизнання її анексії.

Вказані та інші аналогічні за оцінками вказаних подій резолюції Генеральної Асамблеї ООН, Закон України №1207-VII, постанови Верховної Ради України є нормативно-правовими актами, що становлять частину законодавства України, на підставі якого суд приймає рішення у справі.

Крім того, суд, безпосередньо дослідивши подані стороною обвинувачення докази, також встановив наступне.

ОСОБА_3 є громадянином України та на час дій, які ставляться йому у провину, був суддею Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим.

Статус ОСОБА_3 як громадянина України підтверджено копією даних анкети отримувача паспорта громадянина України для виїзду за кордон від 29.08.2007, відповідно до якої ОСОБА_3 отримав паспорт громадянина України НОМЕР_1 від 23.02.1999 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 21.09.2007 (т. 2 а.с. 40-41).

Статус ОСОБА_3 станом на 2009-2016 роки як судді Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим підтверджено дослідженими належними копіями Указу Президента України від 22.06.2009 № 465/2009 «Про призначення суддів» (т. 2 а.с. 74) та Указу Президента України від 30.01.2016 № 28/2016 «Про звільнення суддів», за якою він звільнений з посади судді Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим у зв`язку із порушенням присяги судді (т. 3 а.с. 129-133).

Згідно з дослідженим судом рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 10.11.2015 № 3009/дп-15, з виправленнями, внесеними рішенням від 16.12.2015 № 3875/дп-15, (т. 3 а.с. 63-85), за результатами розгляду дисциплінарної справи, відкритої стосовно суддів АР Крим, в тому числі стосовно ОСОБА_3 встановлено, що на підставі Указів Президента РФ «Про призначення суддів федеральних судів» для здійснення правосуддя від імені РФ на території АР Крим ОСОБА_3 , який займав посаду судді Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим, призначений на посаду «судді Роздольненського районного суду Республіки Крим». У такій спосіб, не будучи у встановленому законом порядку звільненим з посади судді України, ОСОБА_3 прийняв на себе повноваження «судді» іншої держави.

Вищою радою юстиції 24.12.2015 винесено рішення № 1206/0/15-15 (т.3 а.с. 89-126), на підставі розглянутого рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 10.11.2015 № 3009/дп-15 про внесення подання про звільнення серед інших суддів АР Крим і судді Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 за порушення присяги судді.

Обставини щодо призначення ОСОБА_3 на посаду «судді Роздольненського районного суду Республіки Крим», який було утворено окупаційною владою РФ на території АР Крим, знайшли своє підтвердження під час дослідження в судовому засіданні протоколу огляду інтернет-видань від 07.04.2015 та додатків до нього у виді нормативних актів РФ індивідуального характеру про призначення суддів (т. 3 а. с. 134-151). Так, згідно із пп. «б» п. 2 Указу Президента РФ від 02.01.2015 № 4 ОСОБА_3 призначений на посаду «судді Роздольненського районного суду Республіки Крим».

Обставини здійснення ОСОБА_3 правосуддя від імені РФ на території АР Крим без припинення статусу судді Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим відповідно до законів України упродовж 2014 - 2023 років як «судді» незаконно створеного судового органу окупаційної влади судді Роздольненського районного суду Республіки Крим, а також і після його призначення на посаду «судді» утвореного в системі правосуддя РФ судді Роздольненського районного суду Республіки Крим знайшли своє підтвердження під час дослідження в судовому засіданні протоколу огляду інтернет-видань від 02.02.2015 (т. 3 а.с. 152-207).

Зокрема, із судових справ № 2-364/2014 та 13-95/2014 вбачається, що ОСОБА_3 постановляв судові рішення у цивільних справах від 09.09.2014 та від 08.07.2014 як "суддя Роздольненського районного суду Республіки Крим РФ" (т.2 а.с. 75-79).

Відповідно до протоколу огляду речей та документів від 10.08.2021 проведено огляд інтернет-відомостей, розміщених у мережі Інтернет, з яких вбачається, що ОСОБА_3 здійснював «правосуддя» як «суддя Роздольненського районного суду Республіки Крим РФ» (т. 4 а.с. 117-120). З даного протоколу огляду також вбачається, що до складу вказаного суду входив ОСОБА_3 та здійснював «правосуддя» на підставі законодавства РФ.

Так, відповідно до даного протоколу огляду речей та документів, ОСОБА_3 13.11.2015, перебуваючи в приміщенні Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим по вул. Леніна, б. 44, смт. Роздольне, Роздольненський район, Автономна Республіка Крим, Україна, діючи в інтересах Російської Федерації, як суддя Роздольненського районного суду Республіки Крим РФ, надав дозвіл працівникам незаконно створених правоохоронних органів «Республики Крым» на проведення обшуку домоволодіння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 . А також ухвалив «постановление об административном правонарушении» від 14.11.2015, яким визнав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 19.3 КоАП РФ і застосував адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду інтернет-видань від 10.08.2021 та додатків до нього у виді нормативних актів РФ, розміщених у мережі Інтернет відомостей щодо діяльності судів на території АР Крим (т. 4 а.с. 93-116), оглянуто «Федеральный закон от 23.06.2014 № 154-ФЗ «О создании судов Российской Федерации на территориях Республики Крым и города федерального значения Севастополя и о внесении изменений в отдельные законодательные акты Российской Федерации», відповідно до якого, на виконання ст. 9 Закону РФ від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя» и ст. 177 ФКЗ от 31.12.1996 № 1-ФКЗ «О судебной системе Российской Федерации», було прийнято рішення про утворення «Роздольненського районного суду Республіки Крим».

Як вбачається з досліджених судом листів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 18-2153/15 від 16.02.2015 (т. 3 а.с. 32-34) та Вищої ради юстиції № 112/0/9-15 від 12.01.2015 (т. 3 а.с. 37-39) суддя Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України чи Вищої ради юстиції із заявами про переведення до іншого суду на території України чи про звільнення з посади за загальними обставинами не звертався, хоча таку можливість мав.

Враховуючи приписи ст. 4 Конституції України, ст. ст. 2, 17-20 Закону України «Про громадянство України», ч. 4 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», дотримуючись проголошеного в Україні визнання права громадянина України на зміну громадянства у встановленому порядку, ОСОБА_3 по теперішній час залишається громадянином України незалежно від місця його проживання. Примусове автоматичне набуття ним як громадянином України, який проживає на тимчасово окупованій території, громадянства РФ не визнається Україною, відтак, не може бути підставою для втрати ним громадянства України. Через оголошену ОСОБА_3 у межах даного провадження підозру у вчиненні злочину не допускається і його вихід з громадянства України.

Згідно з дослідженим листом Адміністрації Президента України від 28.09.2016 № 03-01/3021 клопотання про вихід ОСОБА_3 з громадянства України на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходило (т. 4 а.с. 130).

Всі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа згідно ст.99 КПК України, а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими.

Враховуючи узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення, а тому кладе в основу свого вироку.

Більш того, всі вказані дані узгоджуються між собою та відомостями, які суд вважає загальновідомими.

Подання окремих протоколів огляду в копіях пояснюється процесуально, оскільки є наслідком виділення шляхом копіювання матеріалів даного провадження з інших кримінальних проваджень, про що прокурором подано відповідні достовірні докази у вигляді прийнятих та належно оформлених процесуальних рішень. Більш того, це не вплинуло на зміст самих доказів.

Інші, подані стороною обвинувачення та досліджені судом документи, доказового значення в межах даного провадження не мають.

Отже, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 , будучи громадянином України, не будучи у встановленому законами України порядку звільненим з посади судді Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим, з березня - грудня 2014 року як «суддя» незаконно створеного «Роздольненського районного суду Республіки Крим» здійснював «правосуддя» на окупованій території України від імені іноземної держави - РФ, керуючись її матеріальним та процесуальним правом, а з призначенням у січні 2015 року на посаду «судді Роздольненського районного суду Республіки Крим», прийняв на себе на окупованій території України повноваження судді іншої держави - РФ, яка окупувала та незаконно анексувала цю територію.

Здійснення ОСОБА_3 за таких умов «правосуддя» від імені РФ свідчить про порушення ним вимог ст. 65 Конституції України, присяги судді, оскільки забезпечував становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом утворення та функціонування незаконно створених окупаційних органів судової влади РФ на окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної судової влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території АР Крим, а відтак, надання ним допомоги РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України.

Достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду ОСОБА_3 для усвідомлення ним фактів активної діяльності РФ проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в АР Крим доводиться об`єктивними даними про його кваліфікаційний рівень підготовки як судді в галузі права, який дозволяв йому здійснювати тривалий час правосуддя.

На свідомий і добровільний характер дій ОСОБА_3 з надання допомоги РФ в проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, вказує сам характер таких дій, їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку. Так, ОСОБА_3 , починаючи з 21.03.2014, не складає своїх повноважень судді Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим, як суддя не вчиняє жодних дій у зв`язку із своєю мовчазною згодою на автоматичне набуття по факту громадянства іншої країни, а продовжує здійснювати «правосуддя» як «суддя Роздольненського районного суду Республіки Крим», керуючись при цьому матеріальним та процесуальним правом іноземної держави, бере успішну участь у конкурсі на зайняття посади «судді Роздольненського районного суду Республіки Крим», процедура якого передбачає свідоме складання окремих документів та добровільне подання персональних особистих даних про себе та членів своєї сім`ї, та в подальшому здійснює «правосуддя» на цій посаді.

Вказані дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Законів № 1183-VII від 08.04.2014 та № 1689-VII від 07.10.2014), оскільки він, будучи громадянином України, вчинив державну зраду, тобто умисне діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості України у виді надання іноземній державі (Російській Федерації) та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким, його ставлення до вчиненого, а також дані про його особу, який раніше не судимий. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Законів № 1183-VII від 08.04.2014 та № 1689-VII від 07.10.2014), оскільки саме таке основне покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України (в редакції Закону № 1689-VII від 07.10.2014) конфіскація майна встановлюється не тільки за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також і за злочини проти основ національної безпеки України незалежно від ступеня їх тяжкості. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, його тривалість, а також дані про особу обвинуваченого, який на час вчинення ним злочину мав високий статус носія судової влади, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майна.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 323, ст. ст. 368, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України (в редакції Законів № 1183-VII від 08.04.2014 та № 1689-VII від 07.10.2014) та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обраховувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1