Справа № 308/6865/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000274 від 25.03.2023 за обвинуваченням неповнолітнього

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, громадянин України, з не закінченою середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено, що 24 березня 2023 року близько 16 години 20 хвилини, неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік магазину «Чудо острів» що за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця, 35, побачив раніше не знайомого ОСОБА_4 , з мобільним телефоном марки «ТР-Link Neffos XI», де реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність і а настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, шляхом обману потерпілого ОСОБА_4 , попросив у нього вказаний мобільний телефон для здійснення дзвінка. Пообіцявши його повернути. В свою чергу потерпілий ОСОБА_4 , добровільно надав останньому свій мобільний телефон. Після чого неповнолітній ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_4 не усвідомлює його злочинного наміру та не спостерігає за його діями, з належним потерпілому телефоном марки «ТР-Link Neffos XI» з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним, майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 998 гривень 00 копійок.

Таким, чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальної о правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

До суду разом із обвинувальним актом надійшла заява ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості , згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд справи у спрощеному провадженні, складена в присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому, в присутності його захисника, прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання, про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, матеріали кримінального провадження містять заяву потерпілого ОСОБА_4 , щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України, і згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене вище, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, вчинення правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням не встановлені.

Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24жовтня 2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не перебуває на диспансерному обліку Закарпатського обласного медичного центру здоров`я та медицини залежностей, за місцем проживання (довідка характеристика начальника СЮПВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області) негативно не характеризується.

Враховуючи наведене та конкретні обставини справи, за яких вчинене діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність претензій зі сторони потерпілої сторони, суд вважає, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно обрати покарання у виді громадських робіт.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінальних правопорушень, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, позбавлення волі на певний строк.

Статтею 100 КК України визначено, що громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і підлягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.

Таким чином беручи до уваги наведене вище, ступінь тяжкості та характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , покарання із застосуванням ч.1 ст.100 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят (80) годин, що суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати за судову товарознавчу експертизу, що проведена Закарпатським НДЕКЦ МВС України, складають 943 гривні 90 копійок.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 є неповнолітнім, на даний час не має доходу, оскільки не працевлаштований, суд вважає за можливе процесуальні витрати, витрачені на проведення експертизи компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України, які виділяються цільовим призначенням, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим ст. 119 ч.1 КПК України регламентовано, що суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого за власною ініціативою має право своєю ухвалою звільнити особу від належних до оплати процесуальних витрат повністю або частково.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 , є неповнолітнім, є не працевлаштованим, суд вважає за можливе процесуальні витрати, витрачені на проведення експертизи компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України, які виділяються цільовим призначенням, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 100 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин, але не більше двох годин на день.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Neffos», вважати провернутим потерпілому ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, проведеної Закарпатським НДЕКЦ МВС України, витрати на проведення якої становлять 943 гривні 90 копійок, віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний районний протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1