ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2393/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0002659 від 11.07.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із процесуальним керівником ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що у провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження за №0002659 від 11.07.2023, за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 342 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 11.07.2023 приблизно о 16 год. 31 хв., працівники управління патрульної поліції у м. Києві, у складі екіпажу «Рубін-Вело 11»: поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону №4 полку №2 управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_5 та інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №3 полку №2 управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НП України ОСОБА_6 , перебуваючи у однострої із знаками розрізнення «Національної поліції України», виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», здійснюючи патрулювання Дарницького району м. Києва, перебували неподалік будинку №10/14 по вул. Ялтинській у м. Києві, де в пішому порядку переходили проїжджу частину зі службовими велосипедами по пішохідному переходу. В цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили автомобіль марки «Renault Logan» білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , який в порушення п. 11.9 ПДР рухався по трамвайній колії, яка відокремлена суцільною розміткою зі сторони вул. Привокзальної у м. Києві.

Припиняючи вчинення адміністративного правопорушення, співробітник патрульної поліції ОСОБА_5 подав жестовий сигнал рукою ОСОБА_7 , який рухався на вказаному автомобілі та крізь відчинене вікно наказав зупинитись відповідно до правил дорожнього руху біля правого краю проїжджої частини по вул. Ялтинській у м. Києві, при цьому став рухатись за вказаним автомобілем. ОСОБА_8 керуючи автомобілем марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 розпочав рух до правого краю проїжджої частини, при цьому попереду його автомобіля рухався співробітник патрульної поліції ОСОБА_6 зі службовим велосипедом в руках, який надавав голосові команди, щодо паркування та зупинки останньому.

В цей час, близько 16 год. 32 хв. ОСОБА_7 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції у форменому одязі із розпізнавальними знаками Національної поліції України, які виконують свої службові повноваження, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на вчинення опору працівнику правоохоронного органу, керуючи автомобілем марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконуючи законні вимоги співробітників поліції, прискорив рух автомобіля та намагаючись втекти здійснив наїзд на службовий велосипед ОСОБА_6 .

У зв`язку із протиправними діями ОСОБА_7 , працівниками поліції було прийнято рішення, відповідно до ст. 45 ЗУ «Про Національну поліції України», про застосування відносно останнього спеціального засобу «кайданки» та його було затримано.

11.07.2023 за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, 10/14, в ході проведення огляду місця події, слідчим СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 було виявлено та вилучено автомобіль марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (власником відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ТОВ «УЛФ-Фінанс»), який визнано речовим доказом та поміщено для тимчасового зберігання на майданчик для зберігання вилучених транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20-Б.

Сторона обвинувачення вважає, що вилучений транспортний засіб є знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, звертається до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що 12.07.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, в рамках кримінального провадження №0002659 від 11.07.2023.

З протоколу огляду місця події вбачається, що 11.07.2023 за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, 10/14, слідчим СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 було виявлено та вилучено автомобіль марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником вище вказаного автомобіля є ТОВ «УЛФ-Фінанс» та як вбачається з клопотання та встановлених досудовим розслідуванням обставин, автомобіль перебував під керуванням ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 12.07.2023 автомобіль марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та поміщено для тимчасового зберігання на майданчик для зберігання вилучених транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20-Б.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК України).

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходжу до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства та інших осіб від не вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено, а відтак у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 - 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0002659 від 11.07.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1