ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2673/23 Справа № 202/5638/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000281 від 02 лютого 2023 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Самарканд Узбекистан, громадянина Узбекистану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування основного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно з обставинами, встановленими судом, ОСОБА_7 13 січня 2023 року о 11 год. 29 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Nubira» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , рухався по проїзній частині провулку Вольному Індустріального району в м.Дніпро з боку вул.Березинської в напрямку пр.Миру, де в районі будинку №2-а, зупинив автомобіль із-за затору транспортних засобів. Далі, 13.01.2023 о 11 год. 30 хв. водій ОСОБА_7 , легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не впевнився у тому, що своїм маневром не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, розпочав рух автомобіля «Chevrolet Nubira» р.н. НОМЕР_1 заднім ходом по провулку Вольному в Індустріальному районі м. Дніпро, та в районі буд.№2-а, допустив наїзд задньою частиною автомобіля «ChevroletNubira» р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_10 , який рухався зліва направо за напрямком руху автомобіля.

Своїми діями ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п.2.3 (б) і (д), п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться у причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу у м`які покриви голови в проекції сосцеподібного відростка зліва, крововиливу під м`яку мозкову оболонку в ділянці заднього рогу головного мозку зліва та протиударного крововиливу в ділянці заднього рогу справа.

Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 ушкодження, в сукупності за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті останнього.

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в Обласній лікарні ім.Мечникова від внутрішньочерепної вогнищевої травми головного мозку, яка супроводжувалася крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку та яка ускладнилася набряком та набряканням головного мозку, що підтверджується морфологічними змінами внутрішніх органів, які були виявлені на розтині та при їх мікроскопічному дослідженні.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити, призначивши останньому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі внаслідок суворості. На переконання обвинуваченого, при визначенні розміру додаткового покарання, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 займається підприємницькою діяльністю, яка пов`язана з перевезенням товару, а його заробіток необхідний для утримання дружини та двох малолітніх дітей. Окрім цього, поза увагою суду залишилось й те, що обвинувачений скоїв злочин з необережності, у стані сп`яніння не перебував, раніше до відповідальності не притягався, а потерпіла просила суд не застосовувати до нього додаткове покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом додаткового покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , за доводами захисника останнього, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, додаткове покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та двох малолітніх дітей на утриманні, під наглядом у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття та не встановив таких, які б в силу вимог ст. 67 КК України його обтяжували.

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 додаткове покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього за умови призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки колегія суддів погоджується.

Ті обставини, що ОСОБА_7 свою вину визнав та щиро розкаявся, за умови скоєння ДТП, яке спричинило непоправні наслідки у вигляді загибелі людини, на переконання колегії суддів, не дають підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого додаткового покарання.

Не дає підстав для пом`якшення зазначеного покарання й те що обвинувачений раніше не судимий, займається діяльністю, пов`язаною з перевезенням товару, а потерпіла просила не призначати додаткове покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, відверто зловживаючи наданим йому правом керування транспортним засобом, про що свідчать обставини провадження, спричинивши при цьому тяжкі наслідки, його виправлення можливе протягом визначеного судом строку додаткового покарання, яке на думку суду слід вважати справедливим.

З огляду на викладене, доводи захисника обвинуваченого про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі ОСОБА_7 через суворість, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4