1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2419/23 1-кс/335/1399/2023
02 червня 2023 року м. Запоріжжя
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП України в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
В ході досудового розслідування 05.04.2023 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
29.04.2023 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України.
Під час виконання доручення слідчого, співробітниками УМП ГУНП в Запорізькій області встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , скористався послугами фігурантів та отримав підроблені документи для безперешкодного виїзду за межі України.
05.04.2023 під час санкціонованих обшуків у ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , вилучені речові докази, які вказують на те, що ОСОБА_4 скористався послугами, щодо виготовлення підроблених документів.
Так, в під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 14 Pro Max», іmei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-карткою «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , флеш-карта об`ємом 128 Гб; довідку замість військового квитка на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.; дві довідки ВЛК з печатками без заповнення на 2 арк.
30.05.2023 постановою слідчого вилучені речі визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
Посилаючись на те, що вилучені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, оскільки на них могли зберегтися сліди кримінального правопорушення, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження для подальшого проведення слідчих та інших процесуальних дій, слідчий просив суд накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання та просила його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки не вважає себе причетним до кримінальних правопорушень, зазначених у клопотанні. Під час проведення обшуку він повідомив слідчому пароль доступу до операційної системи телефона і у слідчого було достатньо часу для проведення його огляду та збереження необхідної інформації. Позбавлення його права користування телефона, який він використовує у професійній діяльності, ускладнить його роботу, отже таке втручання в його права є очевидно непропорційним. Вилучену під час обшуку довідку на його ім`я він отримав в установленому законом порядку, у зв`язку з чим вона не може містити сліди кримінального правопорушення. Бланки довідок ВЛК з печатками йому не належать. Їх залишив йому на зберігання знайомий, ім`я якого він назвати не бажає.
Заслухавши доводи слідчого, думку власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінально провадження, слідчий суддя встановив наступне.
30.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2023, було проведено обшук квартири АДРЕСА_3 було виявлено та вилучено речі та документи зазначені в клопотанні слідчого.
Постановою слідчого від 30.05.2023 вилучені речі визнані речовими доказами.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження містять достатні дані для висновку, що вилучені слідчим під час проведення обшуку речі, можуть містити відомості, які можливо використати як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Стороною обвинувачення також доведено існування ризиків того, що незастосування арешту шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном може призвести до його приховування, знищення, та відчуження.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна. Накладення арешту на вищезазначене майно відповідає потребам досудового розслідування та сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене 30.05.2023 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , а саме на:
- мобільний телефон «Iphone 14 Pro Max», іmei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-карткою «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , флеш-карта об`ємом 128 Гб;
- довідку замість військового квитка на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.;
-дві довідки ВЛК з печатками без заповнення на 2 арк, із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, особі, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 06.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1