Номер провадження: 11-сс/813/1482/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000581, внесеного до ЄРДР 22.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2,3 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 309 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , та накладено арешт, шляхом заборони розпорядження та користування, на виявлені та вилучені речі під час обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що зазначені речі та документи відповідають критеріям ст.98 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження речових доказів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки її постановлено у результаті неповного судового розгляду, із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, окремі висновки судді, викладені в тексті ухвали, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, виходячи з наступного:

- клопотання слідчого подано з пропуском строку, встановленого чинним КПК України. Звертає увагу, що перелічене в оскаржуваній ухвалі майно було вилучено 30.07.2023 року у ОСОБА_8 під час обшуку; клопотання про арешт цього майна повернуто слідчому ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.08.2023 для усунення недоліків протягом 72 годин. Так, строк на усунення недоліків, встановлений ухвалою слідчого судді від 07.08.2023 року, закінчився 10.08.2023 (07.08.23+72 години); до суду із новим клопотання слідчий звернувся тільки 17.08.2023 року;

- слідчий суддя порушив ч. 1 ст.172 КПК України, оскільки власники майна ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не було належним чином повідомлено про дату, час судового засідання з розгляду клопотання слідчого про накладення арешту;

- в рамках вказаного кримінального провадження відсутня обґрунтована підозра стосовно ОСОБА_8 .

На підставі вищевикладеного апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволені клопотання про арешт майна.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до клопотання у провадженні СУ ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000581 від 22.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2,3 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 309 КК України,

За версією органу досудового розслідування, що 04.08.2022 відбулась зустріч, так зване злочинне зібрання (сходка), з числа осіб, які завдяки своєму кримінальному авторитету, а також статусу в кримінальному світі, здійснюють умисне встановлення та поширення в суспільстві злочинного впливу, сприяють, спонукають, координують та організовують злочинців, серед заарештованих, а також тих, які перебувають на волі.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб, протягом 2022-2023 років, діючи на території Одеської області, не маючи відповідних ліцензій на провадження відповідного виду господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, організували незаконну діяльність гральних закладів, в яких надаються послуги проведення азартних ігор без наявності відповідної ліцензії, отриманої в порядку, передбаченому законом.

Також встановлено, що зазначена група осіб має тісні злочинні зв`язки з так званими кримінальними авторитетами регіону, здійснює свою незаконну діяльність із організації грального бізнесу в тому числі і з метою поповнення так званого «воровського общаку» (фонду взаємодопомоги серед засуджених та ув`язнених).

Організатори закладу незаконного грального бізнесу входять до близького кола оточення осіб, які безпосередньо брали участь у злочинному зібрані, що відбулося 04.08.2022.

В рамках вказаного кримінального провадження 30.07.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2023 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 11» з ідентифікаційними номерами imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора з номером: « НОМЕР_3 » всередині; мобільний телефон марки «Iphone 5» з ідентифікаційним номером imei: НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператора з номером: « НОМЕР_5 » всередині; мобільний телефон марки «Iphone Х» з ідентифікаційним номером imei: НОМЕР_6 з сім-карткою мобільного оператора з номером: « НОМЕР_7 » всередині; мобільний телефон марки «SamsungGalaxyA025» з ідентифікаційними номерами imei1: НОМЕР_8 imei2: НОМЕР_9 з сім-карткою мобільного оператора з номером: « НОМЕР_10 » всередині; мобільний телефон марки «XiomiRedmiNote 11 pro» з ідентифікаційними номерами imei1: НОМЕР_11 imei2: НОМЕР_12 з сім-карткою мобільного оператора з номером: « НОМЕР_13 » та « НОМЕР_14 » всередині; мобільний телефон марки «Iphone 12 pro» в корпусі сірого кольору; предмет, зовні схожий на сервер для збереження інформації з камер відеоспостереження; ноутбук марки «Asus» в корпусі чорно-сірого кольору, модель: intelWM3945ABG та зарядний пристрій до нього; 26 колод гральних карт, по 52 карти в кожній колоді; предмети, схожі на ігрові фішки наступними номіналами та в наступній кількості: по 100 - 27 шт.; по 10- 17 шт.; по 5 - 1 шт.; по 5000 - шт.100; по 500 - 100 шт.; по 5 - 100 шт.; по 100 - 100 шт.; по 100 - 100 шт.; по 500 - 100 шт.; по 1000 - 85 шт.; по 1000 - 97 шт.; по 100 - 80 шт.; по 500 - 20 шт.; по 25000 - 58 шт.; по 1 - 100 шт.; по 100 - 40 шт.; по 100 - 100 шт.; по 1 - 93 шт.; по 1000 - 100 шт.; по 100 - 100 шт.; по 100 - 20 шт.; по 500 - 20 шт.; по 25 - 20 шт.; по 25 - 7 шт.; по 25 - 7 шт.; по 500 - 7 шт.; по 1000 - 6 шт.; по 1000 - 3 шт.; по 5 - 8 шт.; по 25 - 100 шт.; по 25 - 42 шт.; по 500 - 100 шт.; по 500 - 100 шт.; по 1 - 100 шт.; по 500 - 100 шт.; по 100 - 150 шт.; по 5000 - 90 шт.; по 1000 - 40 шт.; по 500 - 33 шт.; по 500 - 7 шт., блокнот з чорновими записами ручкою та два аршукі із чорновими записами ручкою; два столи, зовні схожі на столи для гри в покер, на кожному з яких наявні ідентифікаційні позначення з номерами: «GB-220», «GB-219» відповідно.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, кваліфікованого, як організація та проведення азартних ігор без ліцензії та проведення відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закон, вчинені за попередньою групою осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що виявлені та вилучені речі під час обшуку мають доказове значення та є достатні підстави вважати, що збереження цих речових доказів необхідно для здійснення належного досудового розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки оцінюючи фактичні обставини справи, які наразі встановленні органом досудового розслідування, а саме, що підозрюваний, ймовірно, організував інтерактивний заклад азартних ігор без передбаченої законом ліцензії, у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , який мав певний штат працівників, які використовували мобільні телефони, які були придбані підозрюваним, які функціонували в ігровому закладі, які адміністраторські, та використовувались, як засоби для зв`язку та координації діяльності закладу, можуть містити інформація щодо протиправної діяльності підозрюваного або інших осіб, причетність яких перевіряється до вказаного кримінального правопорушення; а вилучені грошові кошти можуть бути отримані внаслідок незаконно протиправної діяльності підозрюваного.

Крім того, 28.07.2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси задоволено клопотання прокурора - надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення предметів та засобів скоєння вище зазначеного кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речей та документів, які зберегли на собі сліди та містять відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, встановлюваних під час кримінального провадження, предметів здобутих злочинним шляхом, чорнових записів, речей та предметів заборонених до обігу, а також предметів та речей, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме засобів зв`язку, мобільних телефонів, комунікаторів та інших гаджетів, СІМ-карт, грошових коштів, чорнових записів та ін.

Ураховуючи дискреційне право слідчого вирішувати чи вилучати виявлене під час обшуку майно, а також те, що ухвалою слідчої судді прямо надано дозвіл на відшукання вказаного майна, то слідчий суддя мав повне право на прийняття рішення щодо арешту вилученого майна.

Апеляційний суд звертає увагу, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, є правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що слідчий пропустив строк встановлений ухвалою слідчого судді від 07.08.2023 року, апеляційний суд відхиляє, виходячи з наступного.

Статтею 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України підлягає поновленню за клопотанням заінтересованої особи процесуальний строк, пропущений із поважних причин.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Так, апеляційним судом встановлено, що копію ухвали слідчого судді від 07.08.2023 року про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, протягом 72 годин, сторона обвинувачення фактично отримала 14.08.2023 року, тобто з цього моменту була обізнана із мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, таким чином з цієї дати починається перебіг строку для усунення недоліків.

З огляду на викладене, апеляційний суд констатує, що органом досудового розслідування дотримано строк для звернення з клопотання про арешт майна.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000581, внесеного до ЄРДР 22.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2,3 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 309 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4