печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6502/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження №0000342 від 02.06.2022, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, яка передана слідчому судді ОСОБА_1 27.02.2023, на бездіяльність уповноважених посадових осіб посадових осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у якій просив зобов`язати уповноважених осіб повернути вилучене майно, під час обшуків.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000342 від 02.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 Кримінального кодексу України, із посиланням на частину третю статті 30 Конституції України та частину третю статті 233 Кримінального процесуального кодексу України без ухвали слідчим суддею на підставі рішення слідчого, прийнятого в усній формі, 10.02.2023 проведено два обшуки із проникненням до житла ОСОБА_4 за його участі.

Перший обшук здійснено у період часу з 07 год. 25 хв. до 16 год. 04 хв. у готельному номері № НОМЕР_1 готелю «Хаятт Рідженсі» за адресою: м. Київ, вулиця Алли Тарасової, 5, у ході якого вилучено:

- ряд документів, детальний опис який відображено у описі предметів і документів, що долучено до протоколу обшуку;

- два телефони та планшет, що належать ОСОБА_4 , а саме:

1. Планшет марки «iPhone», модель «MUU32LL/A», серійний номер « НОМЕР_2 » в чохлі чорного кольору;

2. Мобільний телефон марки «iPhone», модель «iPhone 13 Pro Max», серійний номер « НОМЕР_3 » без сім-карти;

3. Мобільний телефон марки «iPhone», модель «iPhone 12 Pro Max», серійний номер « НОМЕР_4 » на 512 GB з сім картою НОМЕР_5 у чохлі резиновому синього кольору;

- готівкові грошові кошти, що належать ОСОБА_4 на загальну суму 1581000 гривень, 258130 євро та 317500 доларів США;

- 57 грошових чеків та квитанції щодо конвертації валютних грошових коштів на 395 аркушах.

Другий обшук проведено з 16 год. 34 хв. до 20 год. 43 хв. у квартирі АДРЕСА_1 , у ході якого вилучено належні ОСОБА_4 колекційні ювілейні монети із дорогоцінних металів, запонки та інші коштовності, вказані у протоколі обшуку як предмети виготовлені із металів жовтого і сріблястого кольорів, які перелічені у пунктах 1 - 33 опису, долученого до протоколу обшуку.

Адвокат зазначає, що на вилучене майно арешт не було накладено, а відтак тимчасово вилучене майно підлягає поверненню. У той же час, воно не може мати значення речового доказу у кримінальну провадженні, оскільки не відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, тому це майно набуло статусу тимчасово вилученого.

Представник особи, в інтересах, якої подано скаргу про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився.

Слідчий, прокурор про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився. На адресу суду надійшли заперечення слідчого та прокурора, в яких останні просили відмовити у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, приходить наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведених обшуків, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000342 від 02.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

10.02.2023 у зв`язку із загрозою знищення та/або приховування документів, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, знарядь кримінальних правопорушень, коштів, що здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з наявністю невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням майна, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, проведено обшук до постановлення ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: м. Київ вул. Алли Тарасової 5 (готель Hyatt Regency), готельні номери НОМЕР_1, НОМЕР_6 .

Під час проведення обшуку в готельному номері № НОМЕР_1 виявлено та вилучено майно.

13.02.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про надання дозволу на проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку, під час якого було вилучено речі.

10.02.2023 у зв`язку із загрозою знищення та/або приховування документів, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, знарядь кримінальних правопорушень, коштів, що здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з наявністю невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням майна, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, проведено обшук до постановлення ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено майно.

13.02.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про надання дозволу на проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку, під час якого було вилучено речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Виходячи з матеріалів скарги, встановлено, що відповідно до протоколів обшуків, майно на поверненні якого наполягає адвокат, підпадає під критерії, визначені ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2023.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час дослідження даної скарги за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_4 , обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що в даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_4 та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в межах кримінального провадження №0000342 від 02.06.2022 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1