У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2023 Справа №607/11625/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, клопотання слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 від 01 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, гр.України, із середньою освітою, зареєстровану: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючу, заміжню, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, раніше не судиму,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч..4 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2023 рокуслідчий СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, строком на 60 днів, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області знаходиться кримінальне провадження № 0000792 від 01 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , займала посаду начальника відділення зв`язку поштового Пересувного відділення поштового зв`язку №78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» та виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції за спеціальним повноваженням, якими ОСОБА_4 наділена наказом № 172/к від 01.02.2022, виданого директором філії Тернопільської дирекції АТ«Укрпошта`та повноваженнями, передбаченими Положенням про Пересувне відділення поштового зв`язку №78 Тернопільської дирекції АТ«Укрпошта», затвердженого директором філії Тернопільської дирекції АТ«Укрпошта» від 02.02.2022, відповідно до ч. З ст. 18 КК України мала статус службової особи.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що період часу з 28 лютого по 03 березня 2023 року, у начальника відділення зв`язку поштового ПВПЗ №78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди шляхом привласнення та розтрати грошових коштів в сумі 165 706 грн. 22 коп.,які знаходились у касі ПВПЗ №78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» згідно касового звіту від 28.02.2023.

Реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, у період часу з 28 лютого по 03 березня 2023 року, тобто в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника відділення зв`язку поштового ПВПЗ №78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта», знаходячись на своєму робочому місці у зазначеному відділенні зв`язку, розташованому за адресою: м. Тернопіль, вул. Привокзальна, буд.4,будучи службовою і матеріально-відповідальною особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, що згідно Положення про Пересувне відділення поштового зв`язку № 78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» від 02.02.2022 та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01 лютого 2022 року, полягають у забезпеченні збереження матеріальних цінностей, у своєчасному внесенні у встановлені строки до каси або на рахунки в установах банку виручку адміністрації, яка підлягає обов`язковому списанню, у бережному ставленні до переданих їй матеріальних цінностей та вживанні заходів щодо запобіганню їх знищенню, псуванню, розкраданню, нестачі,використовуючи службове становище всупереч інтересам служби,в порушення вимог наказу Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» від 24.02.2023№232 «Про обнулення кас ВПЗ з обов`язковою здачею всіх залишків готівки до Головної каси станом на 01.03.2023», не здійснила в установленому порядку обнулення каси та не здала залишок готівкових коштів до Головної каси Тернопільської дирекції, а діючи умисно, з метою отримання неправомірної вигоди, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, шляхом зловживання своїм службовим становищем,привласнила грошові кошти з каси ПВПЗ №78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта», що були їй ввірені на загальну суму 165 706 грн 22 коп, внісши при цьому до касового звіту ПВПЗ № 78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» від 02.03.2023 та касового звіту ПВПЗ № 78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» від 03.03.2023 інформацію про залишок готівкових коштів в касі ПВПЗ № 78 в сумі 165 706 грн. 22 коп задля приховування факту привласнення нею вказаних грошових коштів.

Надалі, ОСОБА_4 , будучи службовою і матеріально- відповідальною особою, розтратила ввірені їй грошові кошти в розмірі 165 706 грн. 22 коп. на власний розсуд, спричинивши матеріальної шкоди Тернопільській дирекцій АТ «Укрпошта» на вказану суму.

Відтак, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у привласненні та розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, які вчинені в умовах воєнного стану.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, а також дані, які характеризують особу підозрюваної, на думку слідчого, є підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просить задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає, що клопотання слідчого про застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби до задоволення не підлягає, оскільки вона на даний час проходить стажування на роботі та планує працювати по змінах, у тому числі у нічний час доби.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою, при цьому їх наведено в порядку зростання ступеню суворості.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що у провадженні слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області знаходиться кримінальне провадження № 0000792 від 01 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

27 червня 2023 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у привласненні та розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, які вчинені в умовах воєнного стану.

На переконання слідчого судді обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР №0000792 від 01 квітня 2023 р.; актом службового розслідування за фактом недостачі грошових коштів у ПВПЗ-78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» від 21.03.2023; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_6 від 10.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.04.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 08.05.2023;протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 15.05.2023; договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.02.2022, укладеним між Тернопільською дирекцією АТ «Укрпошта» та ОСОБА_4 ; актом про результати інвентаризації готівкових коштів ПВПЗ-78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» від 03.03.2023;актом про результати перевірки ПВПЗ-78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» від 03.03.2023;касовим звітом ПВПЗ-78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» від 02.03.2023;

касовим звітом ПВПЗ-78 Тернопільської дирекції АТ «Укрпошта» від 03.03.2023; висновком судової економічної експертизи від 26.05.2023; висновком судової почеркознавчої експертизи від 27.06.2023;

При цьому, слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що з метою запобігання того, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, до неї необхідно застосувати такий запобіжний захід, як домашній арешт у нічний період доби.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, наведені у клопотанні, вважає, що сторона обвинувачення під час розгляду клопотання довела наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, до неї необхідно застосувати такий запобіжний захід, як домашній арешт.

При цьому, слід зазначити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновок слідчого судді щодо наявності ризиків ґрунтується на тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, суворість покарання за вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , а це зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади, чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, у сукупності із обґрунтованістю повідомленої їй підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Також, слідчий суддя погоджується із існуванням ризику того, що підозрювана ОСОБА_4 може у незаконний спосіб впливати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які допитані слідчим під час досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як вказані вище свідки чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

За таких обставин, ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом неприбуття або несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих (розшукових) дій, може позбавити орган досудового можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки, у зв`язку з чим порушуватимуться права інших учасників.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, є підставою для застосування запобіжного заходу.

Окрім цього, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У п. 104 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 зазначено, що домашній арешт з огляду на його рівень і напруженість вважається позбавленням свободи у розумінні статті 5 Конвенції. Цей спосіб позбавлення свободи вимагає існування відповідних і належних підстав, як і тримання під вартою під час досудового слідства. Він уточнив, що поняття «рівень» і «напруженість» у його практиці, як критерії застосовності статті 5 Конвенції, стосується тільки рівня обмеження свободи пересування, а не відмінностей за рівнем комфорту або у внутрішньому режимі у різних місцях позбавлення волі. Тому Суд застосовує ті самі критерії щодо позбавлення свободи незалежно від місця тримання заявника під вартою ( 104, 113, 114 рішення ЄСПЛ у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» від 05.07.2016 та п. 212 рішення у справі «Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії» від 19.11.2019.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби буде необхідним для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам і буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, водночас більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

З урахуванням обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою по місцю проживання: АДРЕСА_2 , шляхом заборони залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 23:00 год. по 06:00 год., та покладення обов`язків у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 від 01 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_4 , задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану в АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати своє місце проживання у період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., строком по 23 липня 2023 року.

На цей же строк покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрований або проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та представником потерпілого у даному кримінальному провадженні;

- у випадку наявності, здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають можливість виїзду за кордон;

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 23 липня 2023 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати до слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1