В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2023 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинуальний акт щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, смт. Рудниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого

-вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 10.12.2020 за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі,

-вироком Галицького районного суду міста Львова від 07.04.2022 за ч.1 ст.309 КК України, з врахуванням ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі

в с т а н о в и в :

13.02.2023 o 23.52 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у камері №101 посту №13 ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», що за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 20, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення під виглядом збору коштів на лікування військовослужбовця Збройних сил України, шляхом незаконних операцiй iз використанням електронно обчислювальної техніки, створив аккаунт в соціальний мережі «Facebook», під назвою « ОСОБА_5 » (ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на стіні якої розмістив неправдивий допис про збір коштів для лікування пораненого військовослужбовця Збройних сил України, вказавши банківські реквізити АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 . У подальшому, 16.02.2023 року приблизно о 11:01 год. ОСОБА_6 виявивши вищевказане оголошення, будучи переконаною в його правдивості, керуючись морально-етичними принципами, з метою допомоги пораненому військовослужбовцю, перерахувала грошові кошти в сумі 500 грн. на вказаний ОСОБА_4 банківський рахунок, якими останній заволодiв, використовуючи на власні потреби.

Крім цього, 26.02.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи у камері №101 посту №13 ДУ «Львівська установа виконання покарань (19)», що за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 20, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення під виглядом збору коштів на придбання автомобіля швидкої медичної допомоги, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, створив аккаунт в соціальній мережі «Facebook», під назвою « ОСОБА_7 » (ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на стiнi якої розмістив неправдивий допис на збiр коштiв для придбання автомобiля швидкої медичної допомоги, вказавши банкiвськiй реквізити АТ «Приват Банк» № НОМЕР_2 . У подальшому, 31.03.2023 приблизно о 11.55 ОСОБА_8 , виявивши вищевказане оголошення, будучи переконаним в його правдивостi, керуючись морально-етичними принципами, з метою допомоги у придбанні автомобiля швидкої медичної допомоги перерахував грошові кошти у сумі 400 грн. на вказаний ОСОБА_4 банківський рахунок, якими останнiй заволодiв, використовуючи на власні потреби.

Крiм цього, 05.03.2023 приблизно о 11.41 год ОСОБА_4 , перебуваючи у камері №101 посту №13 ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, дiючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення під виглядом збору коштів на лікування військовослужбовця Збройних сил України, шляхом незаконних операцiй iз використанням електронно-обчислювальної техніки, створив аккаунт в соціальній мережі «Facebook», під назвою « ОСОБА_9 » (ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на стiнi розмістив неправдивий допис на збiр коштiв для лікування військовослужбовця Збройних сил України вказавши банківській реквізити АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_3 . У подальшому, 07.04.2023 року приблизно о 09:27 год. ОСОБА_10 виявивши вищевказане оголошення, будучи переконаним в його правдивості, керуючись морально-етичними принципами, з метою допомоги пораненому військовослужбовцю, перерахував грошові кошти в сумі 700 грн. на вказаний ОСОБА_4 банківський рахунок, якими останній заволодів використовуючи на власні потреби.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненних кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України визнав повністю. Пояснив, що дійсно 13.02.2023 перебуваючи у камері №101 посту №13 ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», що за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 20, у зв`язку з власним збагачення під виглядом збору коштів на лікування військовослужбовця Збройних сил України, шляхом створення аккаунту в соціальний мережі «Facebook», під назвою « ОСОБА_5 » на стіні якої розмістив неправдивий допис про збір коштів для лікування пораненого військовослужбовця Збройних сил України, вказавши банківські реквізити АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 . Після чого, 16.02.2023 року приблизно о 11:01 год. ОСОБА_6 , з метою допомоги пораненому військовослужбовцю, перерахувала грошові кошти в сумі 500 грн. на вказаний банківський рахунок. Дані гроші використовував на власні потреби. Також, 26.02.2023 перебуваючи у камері №101 посту №13 ДУ «Львівська установа виконання покарань (19)», що за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 20, у зв`язку з власним збагачення під виглядом збору коштів на придбання автомобіля швидкої медичної допомоги, шляхом створення аккаунту в соціальній мережі «Facebook», під назвою « ОСОБА_7 » на стiнi якої розмістив неправдивий допис на збiр коштiв для придбання автомобiля швидкої медичної допомоги, вказавши банкiвськiй реквізити АТ «Приват Банк» № НОМЕР_2 . Після чого, 31.03.2023 ОСОБА_8 , виявивши вищевказане оголошення, перерахував грошові кошти у сумі 400 грн. на вказаний банківський рахунок. Дані гроші використовував на власні потреби. Також 05.03.2023 перебуваючи у камері №101 посту №13 ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, у зв`язку з власним збагачення під виглядом збору коштів на лікування військовослужбовця Збройних сил України, шляхом створення аккаунту в соціальній мережі «Facebook», під назвою « ОСОБА_9 » на стiнi розмістив неправдивий допис на збiр коштiв для лікування військовослужбовця Збройних сил України вказавши банківській реквізити АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_3 . Після чого, 07.04.2023 року ОСОБА_10 виявивши вищевказане оголошення, перерахував грошові кошти в сумі 700 грн. на вказаний банківський рахунок. Дані гроші використовував на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України при вищезазначених обставинах.

Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, винуватість, мотиви, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані її дії, оскільки він заволодів чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий. На обліку в лікарів нарколога та психолога не перебуває, характеризується посередньо,

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття та утримання неповнолітньої дитини.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому, буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.190 КК України.

ОСОБА_4 був раніше засуджений вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.04.2022 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. На цей час відбуває покарання за вищезазначеним вироком у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)». Приймаючи до уваги, що обвинувачений кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 190 КК України вчинив до повного відбуття покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.04.2022 року, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.04.2022 року.

Вирішуючи питання щодо скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Таким чином, зважаючи на наведені вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність скасування накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 13.04.2022 року арешту на:

-6 аркушів паперу різного формату із друкованим та рукописним текстом;

-обкладинки від зошита із рукописним текстом;

-мобільний телефон «Samsug J3» (IMEI1: НОМЕР_4 , (IMEI2: НОМЕР_5 ) із сім карткою «Лайфселл» із номером НОМЕР_6 .

Цивільний позов у провадженні заявлений не був, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.190 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 07.04.2022 року, у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 17.02.2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 13.04.2023 року арешт на:

-6 аркушів паперу різного формату із друкованим та рукописним текстом;

-обкладинки від зошита із рукописним текстом;

-мобільний телефон «Samsug J3» (IMEI1: НОМЕР_4 , (IMEI2: НОМЕР_5 ) із сім карткою «Лайфселл» із номером НОМЕР_6 .

Речові докази:

-6 аркушів паперу різного формату із друкованим та рукописним текстом та обкладинки від зошита із рукописним текстом - знищити

-мобільний телефон «Samsug J3» (IMEI1: НОМЕР_4 , (IMEI2: НОМЕР_5 ) із сім карткою «Лайфселл» із номером НОМЕР_6 - конфіскувати в дохід держави.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1