ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1555/21

07 червня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001333 від 21.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює поліцейським відділення № 2 взводу № 2 роти № 7 батальйону конвойної служби ГУ НП у м. Києві, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 20.09.2019 близько 21.35 год., керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Неверовського у м. Золотоноша Золотоніського району Черкаської області у напрямку вул. Шевченка неподалік будинку №19/3, порушуючи вимоги п. п. 2.3 б та 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, будучи неуважним, завчасно виявивши велосипедиста, котрий рухався йому на зустріч, виляючи по всій проїзній частині, не вжив заходів до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, без зміни напрямку його руху, з метою уникнення наїзду на велосипедиста, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

Так, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом потиличної кістки зліва, крововиливом під твердою мозковою оболонкою лівої півкулі головного мозку зі здавленням головного мозку, саднами обличчя, які відповідно до висновку експерта №02-01/1039 від 12.11.2020 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя, та травма грудної клітки із забоєм обох легень, множинні садна нижніх кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи.

Порушення ОСОБА_14 вимог п. п. 2.3 б та 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких останній мав бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, а також у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, стало умовами та причинами виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме: отриманням ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні спочатку визнавав вину вчиненні кримінального правопорушенні частково. В подальшому, не оспорюючи час, місце, спосіб, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілим, просив суворо не карати. Додав, що до моменту дорожньо-транспортної пригоди потерпілий на велосипеді виляв по дорозі із сторони в сторону. Відразу ж після дорожньо-транспортної пригоди він викликав ШМД та поліцію. Не перешкоджав досудовому розслідуванню. Разом із своїм батьком ходили до потерпілого в лікарню. Лікар сказав, що ОСОБА_12 переніс складну операцію і дав список медичних препаратів, які ними було придбано. Моральну шкоду відшкодував потерпілому повністю. Просив не застосовувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що 20.09.2019 близько 21.35 год. керував велосипедом, рухаючись по проїзній частині вул. Неверовського у м. Золотоноша Золотоніського району Черкаської області. Зіткнення з транспортним засобом не пам`ятає, прокинувся у лікарні через чотири доби. Перед дорожньо-транспортною пригодою випив пляшку пива, ємністю 0,5 л. Після того, як отямився в лікарні не міг ходити, забував і слова і події. Вважає себе не винним в ДТП. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_13 у судовому засіданні під час судових дебатів додав, що наразі моральна шкода з боку обвинуваченого на користь потерпілого повністю відшкодована. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у потерпілого не має. Погоджується з думкою прокурора щодо покарання відносно обвинуваченого із застосуванням ст.. 75 КК України без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Цивільний позов в частині стягнення з ПАТ СК «Провідна» на користь потерпілого в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної зі стійкою втратою працездатності у розмірі 50076 грн., матеріальної шкоди на лікування у розмірі 23299,11 грн., моральної шкоди у розмірі 1164,95 грн. підтримав та просив задовольнити.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_14 повністю визнав свою вину, його винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні доводиться та підтверджується сукупністю, належних, допустимих та достатніх доказів, перевірених, досліджених, проаналізованих та оцінених судом.

Винуватість ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.09.2019, у якому описано та зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, місце розташування транспортного засобу «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_1 , місце знаходження велосипеда; із схемою та фототаблицями до протоколу огляду місця події від 20.09.2019;

- постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_15 від 21.09.2019, якою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001333: автомобіль «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_1 та велосипед;

- протоколом огляду предмету від 29.10.2019 з доданими фототаблицями, під час якого встановлено, що ОСОБА_16 надано прокурору ОСОБА_17 в приміщенні Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 8 Lite Gb» чорного кольору. При огляді мобільного телефону марки «Xiaomi Mi 8 Lite Gb» чорного кольору встановлено, що на його внутрішній пам`яті в папці за адресою: Фото/альбоми/фото аварії знаходяться 7 фотознімків дорожньо-транспортної пригоди від 20.09.2019 по вул. Неверовського в м. Золотоноша Черкаської області. Виявлене під час огляду вилучено: 7 фотознімків, що знаходились у внутрішній пам`яті телефону марки «Xiaomi Mi 8 Lite Gb» чорного кольору в папці за адресою: Фото/альбоми/фото аварії;

- постановою прокурора Золотоніської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_17 від 29.10.2019, якою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001333 від 21.09.2019: мобільний телефон марки «Xiaomi Mi 8 Lite Gb» чорного кольору на внутрішній пам`яті якого знаходяться 7 фотознімків місця події дорожньо-транспортної пригоди по вул. Неверовського в м. Золотоноша Черкаської області, яка трапилася 20.09.2019; 7 фотознімків по вул. Неверовського в м. Золотоноша Черкаської області та 7 їх копій, що роздруковані за результатами протоколу огляду предметів від 29.10.2019 з мобільного телефону марки «Xiaomi Mi 8 Lite Gb» чорного кольору;

- висновком судової-трасологічної експертизи № 4/267 від 04.05.2020, у висновках якої вказано, що місце контактування автомобіля ВАЗ 2107 з велосипедом розташоване у районі утворення осипу, показаних на схемі позначкою «6». Встановити точне місце зіткнення вказаних транспортних засобів відносно проїзної частини дороги та відносно слідів гальмування автомобіля ВАЗ 2107 експертним шляхом не є можливим. В первинний контакт вступала передня частина автомобіля «ВАЗ-2107» номерні знаки НОМЕР_1 , а саме: передній бампер, декоративна решітка радіатора, капот автомобіля, та права передня бокова частина велосипеда, а саме: переднє колесо і ліве перо передньої вилки, на відстані близько 55 см. від лівої сторони автомобіля;

- висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/268 від 29.04.2020, у висновках якої вказано, що до моменту дорожньо-транспортної пригоди рульове керування автомобіля «ВАЗ 2107» номерні знаки НОМЕР_1 знаходилось в працездатному стані. Оскільки, рульове керування автомобіля «ВАЗ 2107» перебуває в працездатному стані, тому питання в частині виявлення технічних несправностей, які б перебували в причинному зв`язку із виникненням ДТП з технічної точки зору втрачає сенс. До моменту ДТП робочі деталі гальмівної системи автомобіля «ВАЗ 2107» номерні знаки НОМЕР_1 перебували в працездатному стані. Товщина передніх гальмових дисків не відповідає вимогам підприємства-виробника, відповідно до вимог п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України, експлуатація даного транспортного засобу заборонялася. Водій автомобіля «ВАЗ 2107» номерні знаки НОМЕР_1 мав можливість виявити вказані невідповідності шляхом проведення своєчасного технічного огляду. Питання «Чи перебуває стан гальмових дисків автомобіля ВАЗ 2107 в причинному зв`язку з описаною ДТП?» виходить за межі експертної спеціалізації 10.2 Дослідження технічного стану транспортних засобів та може бути вирішена експертною спеціальністю 10.1 Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди. До моменту ДТП деталі ходової частини автомобіля «ВАЗ 2107» номерні знаки НОМЕР_1 перебували в працездатному стані. Оскільки ходова частина автомобіля «ВАЗ 2107» перебуває в працездатному стані, тому питання в частині виявлення технічних несправностей, які б перебували в причинному зв`язку із виникненням ДТП з технічної точки зору втрачає сенс. До моменту ДТП система головного світла фар автомобіля «ВАЗ 2107» номерні знаки НОМЕР_1 перебувала в працездатному стані. Оскільки, система головного світла фар автомобіля «ВАЗ 2107» перебувала в працездатному стані, тому питання в частині виявлення технічних несправностей, які б перебували в причинному зв`язку із виникненням ДТП з технічної точки зору втрачає сенс;

- висновком судово-медичної експертизи № 02-01/1039 від 23.10.2020 у підсумках якого вказано, що у ОСОБА_12 , згідно даних наданих медичних документів, мали місце ушкодження: травма голови з переломом потиличної кістки зліва, крововиливом під твердою мозковою оболонкою лівої півкулі головного мозку зі здавленням головного мозку, саднами обличчя; травма грудної клітки із забоєм обох легень; множинні садна нижніх кінцівок. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться: травма голови з переломом потиличної кістки зліва, крововиливом під твердою мозковою оболонкою лівої півкулі головного мозку зі здавленням головного мозку, саднами обличчя до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя; травма грудної клітки із забоєм обох легень до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; множинні садна нижніх кінцівок до категорії легких тілесних ушкоджень;

- висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/124-21/5166-ІТ від 21.04.2021 у висновках якої вказано, що у дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, водій автомобіля «ВАЗ 2107» номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_14 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП, велосипедист ОСОБА_12 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 10.1., 11.14. Правил дорожнього руху України. За обставин зазначених в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля ВАЗ-2107 номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_14 , в момент виникнення небезпеки для його руху, не змінюючи свого напрямку руху та виконуючи вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_12 шляхом зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу в умовах місця дорожньо-транспортної пригоди навіть не застосовуючи екстреного гальмування. За обставин, зазначених в постанові про призначення експертизи, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, було невжиття водієм автомобіля ВАЗ-2107 номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_14 заходів до зменшення швидкості, а при необхідності, зупинки керованого транспортного засобу без зміни напрямку його руху з метою уникнення наїзду на велосипедиста ОСОБА_12 який рухався в зустрічному напрямку, виляючи по всій проїзній частині;

- висновком судової автотехнічної експертизи № СТ-39Е-21 від 11.06.2021 у висновках якої вказано, що у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в заяві вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ-2107 номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_14 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в заяві вихідних даних, велосипедист ОСОБА_12 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 10.1., 11.14. Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля ВАЗ-2107 номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_14 , в момент виникнення небезпеки для його руху, не змінюючи свого напрямку руху та виконуючи вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_12 шляхом зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу в умовах місця дорожньо-транспортної пригоди. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в заяві вихідних даних, у діях водія автомобіля ВАЗ-2107 номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_14 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, на виконання яких він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав, та які перебували у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в заяві вихідних даних, у діях велосипедиста ОСОБА_12 , з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пп. 10.1.; 11.14. Правил дорожнього руху України, які перебували у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. За обставин, зазначених в заяві, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, було невжиття водієм автомобіля ВАЗ-2107 номерні знаки НОМЕР_1 ОСОБА_14 заходів до зменшення швидкості, а при необхідності, зупинки керованого транспортного засобу без зміни напрямку його руху з метою уникнення наїзду на велосипедиста ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку, виляючи по всій проїзній частині, тобто невідповідності у діях водія ОСОБА_14 вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та невідповідності у діях велосипедиста ОСОБА_12 вимогам пп. 10.1.; 11.14. Правил дорожнього руху України;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка будучи допитаною у судовому засіданні дала покази про те, що вона була свідком після скоєння дорожньо-транспортної пригоди по вул. Неверовського в м. Золотоноша. По лівій стороні стояв транспортний засіб з приглушеними фарами, а неподалік у траві лежав велосипед. Було дуже темно. Потім приїхала ШМД. Потерпілий лежав і не ворушився. Більш точні покази надати не змогла, оскільки подія трапилася давно;

- показами свідка ОСОБА_19 , яка будучи допитаною у судовому засіданні дала показання про те, що в кінці вересня 2019 року вона, будучи за кермом автомобіля їхала разом з Трачук Даною, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 по вул. Неверовського до вул. Шевченка в м. Золотоноша. На місці дорожньо-транспортної пригоди вона побачила поліцейський автомобіль, на дорозі по лівій стороні автомобіль радянського виробництва і далі лежав велосипед, у якого були пошкоджені колеса. Більш точні покази надати не змогла, оскільки подія трапилася давно і було погане освітлення вулиці;

- показаннями свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які будучи допитаними у судовому засіданні дали аналогічні показання;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який будучи допитаним у судовому засіданні надав показання про те, що він являється рідним братом потерпілого. Після дорожньо-транспортної пригоди вперше він побачив брата у лікарні, який був непритомний. Спочатку брат багато чого не пам`ятав і лікарі говорили, що може не вижити. ОСОБА_14 на той час вину не визнавав, допомогав на лікування недостатніми сумами. У потерпілого батьки похилого віку, має трьох дітей та дружину. Наразі не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи та отримує пенсію.

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, в силу вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд дослідив докази, надані сторонами обвинувачення та захисту.

При цьому, сторони кримінального провадження не заперечували щодо закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Під час судового засідання, сторони клопотань щодо визнання доказів неналежними або недопустимими не заявляли, а тому суд за наслідком їх дослідження, вважає докази такими, що відповідають вимогам глави 4 параграфу 1 КПК України щодо їх належності та допустимості.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_14 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_14 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Переконавшись у доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_14 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, добровільне відшкодування збитків потерпілому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_24 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, особу обвинуваченого, а саме: він раніше не судимий; вперше вчинив кримінальне правопорушення; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та щиро розкаявся; не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; позитивно характеризується за місцем роботи та проживання; є особою молодого віку; працює; одружений; не має на утриманні неповнолітніх дітей; повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому; думку потерпілого про призначення ОСОБА_14 покарання не пов`язаного з позбавленням волі і без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, що підтверджується заявою від 22.04.2023, яка приєднана до матеріалів справи; наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Також суд враховує, що обвинувачений працює поліцейським в ГУ НП у м. Києві і користування автомобілем є необхідним.

Відповідно до висновку досудової доповіді від 29.09.2021, складеної провідним інспектором Золотоніського РВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_25 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_14 , його спосіб життя, історію правопорушень, низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст.65 КК України, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, однак, з урахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_14 у вигляді особистого зобов`язання закінчений.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд зазначає наступне.

Потерпілим ОСОБА_12 заявлено цивільний позов про стягнення з ПрАТ «СК «Провідна» матеріальної шкоди в сумі 23299,11 грн., моральної шкоди в сумі 1164,95 грн. та шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 50076 грн.

Відповідно до ст. 129 КПК України, суд постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до полісу про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності при настанні страхового випадку № АМ6852713, який станом на 20.09.2019 діючий, відповідальність ОСОБА_14 при керуванні «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна».

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду у справа №147/66/17 від 14 грудня 2021 року, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону).

При цьому, судом не беруться до уваги доводи ПрАТ «СК Провідна» щодо не звернення потерпілого до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 по справі № 465/4287/15 зробила висновок про те, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом до страховика (або МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону № 1961-IV, загалом не є обов`язком та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № № 02-01/1039 від 23.10.2020 у результаті ДТП потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження. Після лікування, на підставі акту огляду МСЕК, 21.07.2020 йому було встановлено третю групу інвалідності.

Згідно з п. 26.2. ст.26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення ІII групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Страховий випадок настав в момент ДТП: 20.09.2019. Станом на вересень 2019 рік мінімальна заробітна плата складала 4173 грн. А тому мінімальний розмір страхового відшкодування у такому випадку повинен складати: 12 х 4173 = 50076 грн.

Згідно ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому повинно бути відшкодовано витрати у зв`язку з лікуванням. Відповідно до оригіналів квитанцій доданих до справи (Т. 2 а.с. 95) потерпілим було здійснено витрати на лікування у сумі 22617,34 грн., які повинні бути відшкодовані страховою компанією. Сума інших витрат на лікування, яка вказана у цивільному позові, оригіналами квитанцій не підтверджена.

Суд приходить до висновку, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди була спричинена моральна шкода, яка полягає в глибоких моральних та душевних стражданнях. Потерпілий переніс стаціонарне та амбулаторне лікування, після дорожньо-транспортної пригоди не працює, що порушило звичний спосіб його життя. Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому встановлена ІІІ група інвалідності. Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права та ст.1168 ЦК України підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Позивачем у позовній заяві зроблено розрахунок, виходячи із завданої майнової відповідальності щодо витрат на лікування. Оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог, розмір моральної шкоди становить 1130,85 грн. (22617,34 грн. х 5% = 1130,85 грн.), яка підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Провідна» на користь потерпілого.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів, у відповідності до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,373,374,376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо ОСОБА_14 протягом іспитового строку два роки, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_14 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА СТРАХОВОЇ КОМПАНІЇ «ПРОВІДНА» на користь ОСОБА_12 в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності у розмірі 50076 грн., шкоди пов`язаної з лікуванням у розмірі 22617,34 грн. та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 1130,85 грн., а всього стягнути 73824,19 грн..

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертиз на загальну суму 5 557,30 грн..

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2107 номерні знаки НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_14 ; велосипед, який зберігається в Золотоніському РВП ГУНП в Черкаській області - повернути ОСОБА_12 ; мобільний телефон Xiaomi Mi8 Lite 4/64 Gb, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_16 , залишити у останнього.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1