Справа № 522/4281/23
Провадження №1-кс/522/2577/23
УХВАЛА

28 квітня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський Одеської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, старости Монашівського старостинського округу Маразліївської сільської ради, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000045 від 01.02.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного 01.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045.

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Одеській області підполковник юстиції ОСОБА_6 , з клопотанням, погодженим прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року о 05:00 год. за наказом президента російської федерації (далі за текстом - РФ) ОСОБА_7 , збройні сили рф незаконно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі, засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку із вказаними обставинами Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який на цей час у встановленому законом порядку продовжений.

Пунктом 3 Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зазначено, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до пункту 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, може бути встановлено у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Також у період воєнного стану порядок перетину кордону для громадян України регламентується Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», Законом України «Про порядок виїзду в України і виїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року із змінами і доповненнями, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року із змінами і доповненнями (зокрема ст. 23), «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Відповідно до зазначених нормативних актів на період воєнного стану чоловікам - громадянам України віком від 18-60 років обмежено виїзд за межі України.

10.09.2022 року Кабінетом Міністрів України був затверджений ряд змін щодо правил перетину кордону у разі введення надзвичайного або воєнного стану для людей з інвалідністю та осіб, що їх супроводжують, зокрема було знято обмеження щодо допустимої кількості виїздів за кордон.

Так, особам, які супроводжують осіб з інвалідністю, дозволено самостійно неодноразово виїжджати за межі країни. Зробити це можливо на підставі довідки про перебування осіб з обмеженими можливостями на консульському обліку, або у разі проведення ротації супроводжувальних - з-поміж працівників закладу догляду - на основі наказу директора закладу догляду.

При цьому, перетин державного кордону особи з інвалідністю можливий лише при наявності відповідних медичних довідок чи посвідчень, що підтверджують їх статус.

Щодо супроводжуючих осіб, визначені норми, а саме: зазначеними особами, яких супроводжують, можуть бути лише інваліди І або ІІ групи, що потребують постійного догляду.

Зазначені зміни сприяли вчиненню численних фактів організації незаконних переправлень осіб через державний кордон України.

Так, у невстановлений слідством час, при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_8 , переслідуючи корисливі наміри, вступила у попередню злочинну змову з громадянином ОСОБА_9 та іншими невстановленими на даний час особами, направлену на організацію незаконних переправлень осіб чоловічої стані через державний кордон України, у військовий час, під виглядом супроводження хворих, що потребують постійного догляду.

Реалізуючи злочинний намір, зазначені особи почали підшукувати осіб, які мають потребу у виїзді за межі України та при цьому не мають на це законних підстав та готові передати в якості неправомірної винагороди грошові кошти у розмірі близько 5000 доларів США, а також осіб, які будуть здійснювати виїзд в якості водіїв та будуть проінструктовані щодо порядку та діючої процедури виїзду зазначеної категорії осіб за межі території України. Також, з метою надання вигляду законності вивезення чоловіків призовного віку за кордон, зазначені особи почали підшукувати осіб похилого віку та інвалідів, які будуть знаходитись у салоні автомобіля та нібито прямувати на медичні обстеження, а також заклади, які здійснюють догляд за хворими та особами похилого віку та які виготовлять необхідний пакет документів, що підтвердить необхідність медичних досліджень цих осіб за кордоном, фактів опікунства та інше.

Приблизно в січні 2023 року, більш точна дата під час слідства не встановлена, громадянин України ОСОБА_10 , будучи особою, яка підлягає мобілізації під час дії військового стану на території України, та маючи намір виїхати за межі України у військовий час, почав цікавитись наявністю існуючих для цього правових підстав.

Від знайомих осіб він дізнався про існування громадянки України ОСОБА_8 , в користуванні якої перебуває контактний номер телефону НОМЕР_1 , та яка надає консультації та допомогу у оформлені документів, необхідних для виїзду осіб чоловічої статі, що підлягають мобілізації, за межі України у військовий час.

Приблизно 27.01.2023 у денний час, ОСОБА_10 , з метою отримання консультації з вказаного приводу, зателефонував на наданий номер телефону НОМЕР_1 та повідомив, що здійснює дзвінок за порадою свого знайомого на ім`я ОСОБА_11 з метою отримання консультацій та допомоги у вирішенні питання виїзду за межі України.

ОСОБА_8 , в свою чергу, з метою консперації своєї злочинної діяльності звернулась з проханням спілкування з нею шляхом переписки у мобільному додатку «Viber». Далі, ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_8 , у зазначеному мобільному додатку звернувся до останньої, продублював повідомлення та поцікавився можливістю отримання допомоги саме йому щодо виїзду за межі України.

Після цього, ОСОБА_8 надала ОСОБА_10 інший належній їй номер телефону НОМЕР_2 та з метою приховати свою злочинну діяльність повідомила про необхідність спілкування з вказаного питання за допомогою іншого мобільного додатку «Теlеgram», після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_8 продовжили спілкування за вказаним номером у зазначеному мобільному додатку, шляхом особистої телефонної розмови. При цьому, під час розмови ОСОБА_8 поцікавившись особистими даними ОСОБА_12 та відповіла, що з причин того, що він є особою призовного віку, можуть виникнути питання та у разі організації йому виїзду за межі України протягом одного тижня він повинен бути передати їй грошову винагороду у розмірі 5200 доларів США у якості неправомірної винагороди.

Також, ОСОБА_8 роз`яснила інші додаткові питання про те, що потреби у відвідуванні будь-яких офіційних закладів ОСОБА_10 не буде, їй потрібна лише копія його паспорта громадянина України та дві фотокартки розміром 3х4 см, в матовій якості. Тривалість виготовлення документів буде складати 7 днів.

Крім того, ОСОБА_8 повідомила, що передача грошових коштів у якості завдатку не потрібна, оплата послуг, пов`язаних з організацією його незаконного переміщення через державний кордон України, буде здійснюватися вже після того, як ОСОБА_10 перетне кордон та буде знаходитися за межами України. Для цього йому необхідно буде заздалегідь підшукати довірену особу, яка і здійснить розрахунок з нею.

Також, ОСОБА_8 повідомила, що виїзд буде здійснюватися на територію Республіки Молдова та супровід ОСОБА_10 буде здійснювати її водій, обізнаний стосовно обставин зазначеного незаконного виїзду.

Зазначена розмова закінчилась на тому, що ОСОБА_10 повідомив, що умови йому зрозумілі та йому потрібен деякий час на збір необхідної суми грошових коштів та вирішення особистих питань. Після того, як необхідна сума грошових коштів буде у наявності, він напише ОСОБА_8 або зателефонує, на що остання погодилась.

27.02.2023 біля 18 годин, під час заздалегідь обумовленої з ОСОБА_8 зустрічі та повідомлення про готовність до виїду, знаходячись на парковці автотранспорту біля торгового центру «Маршал», розташованому по вул. Ак. Глушко, 29а у м. Одесі, у салоні автомобілю моделі «Шкода», державний номер невстановлений, ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_10 про необхідність скорішого виїзду, запевнивши останнього в тому, що схема ними налагоджена та немає потреби у затягуванні вирішення зазначеного питання.

При цьому, ОСОБА_8 повідомила, що виїзд буде здійснюватися через державний кордон з Республікою Молдова, вести ОСОБА_10 буде її проінструктований водій, який довезе його до пункту пропуску Маяки Одеської області. Крім того, на руках у ОСОБА_10 в якості підтвердження необхідності переміщення у вказаному напрямку, буде повістка-виклик до державних органів, можливо суду.

Після цього, зі слів ОСОБА_8 , його забере водій, з яким вони поїдуть до м. Білгород-Дністровський Одеської області, де їм дадуть довідку, що буде підтверджувати факт того, що ОСОБА_10 є опікуном особи похилого віку або хворого.

Таким чином, перетин державного кордону України буде здійснюватись під виглядом супроводу хворого нібито на медичне обстеження. При цьому, ОСОБА_10 будь-які документи на руки видаватись не будуть, нібито зазначені відомості будуть внесенні до електронної бази та у разі заборони виїзду, інших можливих труднощів або виникненні питань з боку правоохоронних органів, порушень з боку ОСОБА_10 не виникне, закон він не порушує та у разі потреби зможе повернутись до України у зручний час та спробувати виїхати іншою датою.

Далі, ОСОБА_8 нагадала ОСОБА_10 про необхідність знайомства з гарантом - довіреною собою, яка передасть їм обумовлену суму грошових коштів у розмірі 5200 доларів США, на що останній повідомив, що у найближчий час зателефонує та познайомить їх.

07.03.2023 біля 18.10 години під час заздалегідь обумовленої із ОСОБА_8 зустрічі та повідомлення про готовність знайомства останньої з гарантом - особою, що передасть грошову винагороду, яким був визначений ОСОБА_13 , знаходячись на парковці автотранспорту біля торгового центру «Маршал», розташованому по вул. Ак. Глушко, 29а у м. Одесі, відбулася зустріч між ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та громадянином ОСОБА_9 .

Під час зазначеної зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_15 особисто познайомились з ОСОБА_13 , який згідно домовленості повинен буде зателефонувати ОСОБА_8 та при особистій зустрічі передати грошові кошти за організацію виїзду за межі державного кордону ОСОБА_10 .

Крім того, у бесіді приймав участь ОСОБА_9 , який, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , пояснив питання затримки організації виїзду ОСОБА_10 , посилаючись на необхідність збереження безпеки, існування перевірок та фільтрації осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Також ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 про те, що уся документація для його виїзду вже готова та він планується у найближчий час, можливо на 10.03.2023-11.03.2023, пояснюючи саме ці дати припиненням перевірок контролюючих органів на кордоні.

Крім того, ОСОБА_9 зазначив, що водієм, який буде здійснювати виїзд, буде жінка. Особою, яку нібито буде супроводжувати ОСОБА_10 , буде літній чоловік похилого віку. При цьому, його додатково проінструктують, тобто нададуть вказівки та поради, що нададуть вигляд законності його дій, та не викличуть підозр щодо легальності їх виїзду за кордон.

Тим часом, ОСОБА_9 , діючі з єдиним злочинним наміром, направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, у невстановлених слідством час, при невстановлених слідством обставинах, звернувся до старости Монашівського старостинського округу Маразліївської сільської ради ОСОБА_5 з проханням виготовлення офіційних документів - актів встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, які у подальшому будуть підставою для нібито легального перетину державного кордону особами чоловічої статі, що підлягають мобілізації і яким на теперішній час у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні заборонено перетин державного кордону України.

При цьому ОСОБА_9 громадянці ОСОБА_5 були надані анкетні дані, місця реєстрації осіб, організація переправлення яких планувалась - ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , прізвища яких необхідно було внести до акту встановлення догляду як доглядачів хворих та анкетні дані осіб, що нібито потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за ОСОБА_17 та ОСОБА_18 та номера з датами видачі довідок ЛКК, що підтверджують наявні діагнози хворих.

В свою чергу, ОСОБА_5 будучи обізнаною проте, що механізм складання акта визначено відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України (зі змінами) та про те, що видача зазначеного документу затвердженого зразка, здійснюється комісією у складі п`яти осіб, перелік якої був затверджений на підставі рішення № 162 /2022 від 30.11.2022 виконавчого органу Маразліївської сільської ради, на підставі письмового звернення на ім`я сільського голови або керівника виконавчого органу Маразліївської сільської ради, не маючи на це жодних правових підстав та повноважень, достовірно знаючи про те, що зазначений акт буде пред`являтися співробітникам Державної прикордонної служби України та буде надавати право особі чоловічої статі, що підлягає мобілізації для виїзду за межі України у військовий час, надала згоду на виготовлення зазначених підроблених документів, тим самим вступила у злочину змову з ОСОБА_9 та іншими особами, направлену на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статі, сприяючи, наданням засобів та усуненням перешкод.

Далі, діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_5 , не перебуваючи у персональному складі членів комісії та не маючі відповідних повноважень, виготовила підроблений документ невстановленого зразку, з частковою відсутністю необхідних реквізитів та встановленої численної кількості членів комісії, підписала його як староста Монашівського старостинського округу та затвердила відбитком печатки зазначеної установи, а саме: акт встановлення факту здійснення догляду № 7 від 10.03.2023 та внесла до нього відомості надані їй ОСОБА_9 , а саме, що підставою для складання його є заява під реєстраційним номером 9 від 10.03.2023, громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 та здійснюючого догляд за громадянкою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стан здоров`я якої підтверджується довідкою ЛКК № 128 від 10.03.2023.

Далі ОСОБА_5 для надання зазначеному документу вигляду легітимності внесла відомості про нібито присутність при встановленні факту догляду медичної сестри КНП Білгород-Дністровської міської багатопрофільної лікарні» ОСОБА_19 та самостійно виконала підпис від імені останньої.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючим разом та за попередньою змовою з ОСОБА_9 при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_20 , не перебуваючи у персональному складі членів комісії та не маючі відповідних повноважень виготовила підроблений документ невстановленого зразку, з частковою відсутністю необхідних реквізитів та численної кількості членів комісії, підписала його як староста Монашівського старостинського округу та затвердила відбитком печатки зазначеної установи, а саме : акт встановлення факту здійснення догляду № 9 від 10.03.2023 та внесла до нього відомості надані їй ОСОБА_9 , а саме, що підставою для складання його є заява під реєстраційним номером 11 від 10.03.2023, громадянина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 та здійснюючого догляд за громадянкою ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стан здоров`я якої підтверджується довідкою ЛКК № 127 від 10.03.2023.

Далі ОСОБА_5 для надання зазначеному документу вигляду легітимності внесла відомості про нібито присутність при встановленні факту догляду медичної сестри КНП Білгород-Дністровської міської багатопрофільної лікарні» ОСОБА_19 та самостійно виконала підпис від імені останньої.

11.03.2023 в ході телефонної розмови ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_10 про те, що організація його переправлення через державний кордон запланована на 12.03.2023 та про необхідність йому бути готовим о 05.00 годині ранку.

12.03.2023 біля 06 год. 06 хв. до будинку АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_10 , відповідно до попередньої домовленості прибув автомобіль моделі «Nissan Pathfinder», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_21 , в салоні якого знаходилась особа, яка нібито згідно з медичним висновком має в наявності порушення функцій організму, через які не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі - громадянка України ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , супровід якої відповідно до злочинного плану ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , нібито повинен був здійснювати ОСОБА_10 .

Далі, на зазначеному автомобілі ОСОБА_10 та вищевказані особи направилися до с. Маяки Одеської області, де по дорозі у с. Великий Дальник біля будинку АДРЕСА_5 підібрали іншу нібито хвору особу, яка потребує постійного огляду - громадянку України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з метою організації перетину державного кордону ОСОБА_16 , також під виглядом здійснення догляду на постійній основі, надавши таким чином легітимності перетину державного кордону України у військовий час останнім.

У той же день, біля 07.00 год., прибувши у с. Маяки Одеської області, ОСОБА_10 , водія та зазначених хворих осіб вже чекали ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на організацію незаконного перетину державного кордону України особою призовного віку, передали ОСОБА_10 запрошення Монашівського старостинського округу Маразліївської сільської ради за вих. № 111 від 12.03.2023 року, виписане на ім`я останнього, на 13.03.2023 року нібито з метою оформлення пакета документів по догляду за хворим та додатково проінструктували ОСОБА_10 , надавши поради та вказівки щодо його незаконного переправлення через державний кордон України та щодо можливості, у разі виникнення потреби, здійснення дзвінка старості Монашівського старостинського округу ОСОБА_22 , яка повинна підтвердити легітимність документів, що стануть подальшою підставою для перетину ОСОБА_10 державного кордону України, а саме: акту, складеного відповідно до пункту 2-1 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, про те, що ОСОБА_10 здійснює постійний догляд за ОСОБА_17 , яка відповідно до довідки ЛКК № 128 від 10.03.2023 потребує постійного стороннього догляду.

При цьому, пакет документів, а саме: акт встановлення факту здійснення догляду, довідка Монашівського старостинського округу Маразліївської сільської ради, що підтверджує факт здійснення догляду, незаконно виготовлена ОСОБА_5 , висновок про наявність порушення функцій організму хворого, внаслідок яких особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує непрофесійного догляду, висновок ЛКК, медичний висновок про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі, був переданий на руки водію ОСОБА_23 .

Далі, відповідно до розробленого плану, з метою надання діям ОСОБА_10 вигляду законного характеру, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 посадили ОСОБА_10 до маршрутного такси, що прямувало у напрямку м. Татарбунари Одеської області, та за вказівкою яких він доїхав до с. Удобне Одеської області, де вони його очікували відповідно до попередньої домовленості.

Діючи відповідно до наданих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 вказівок, ОСОБА_10 сів до автомобіля моделі «Мерседес Віта», державний номер НОМЕР_4 , під керуванням громадянки ОСОБА_24 , в салоні якого знаходилась раніше незнайома йому хвора особа ОСОБА_17 , який у той же день, 12.03.2023 о 10:13 год., перетнув державний кордон України та направився у напрямку м. Каушан Республіки Молдова.

У той же час ОСОБА_16 , незаконну організацію перетину якого організовували ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , діючи за вказівками останніх та маючи на руках пакет документів, а саме: акт встановлення факту здійснення догляду, довідку Маразліївської сільської ради, що підтверджує факт здійснення догляду, незаконно виготовлений ОСОБА_5 , висновок про наявність порушення функцій організму хворого, внаслідок яких особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує непрофесійного догляду, висновок ЛКК, медичний висновок про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі сів до автомобіля моделі «Форд Тарнео Коннект», державний номер НОМЕР_5 , під керуванням громадянина ОСОБА_25 , в салоні якого знаходилась раніше не знайома йому хвора особа ОСОБА_18 , який у той же день о 11:16 год. перетнув державний кордон України та направився у напрямку м. Каушан Республіки Молдова.

При цьому підставою для безперешкодного виїзду у пункті пропуску через державний кордон «Старокозаче» ОСОБА_10 та ОСОБА_16 були надані співробітникам прикордонного загону ДПС України підроблені акти встановлення догляду за хворими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 та медична документація, що підтверджує наявність хвороб у останніх.

Після перетину державного кордону України перебуваючи на території Республіки Молдова ОСОБА_10 та ОСОБА_16 за додаткову плату на автомобілі під керування ОСОБА_26 направились до готелю, а хворі особи ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на автомобілі під керуванням ОСОБА_24 , не відвідуючи будь - яких медичних закладів на території Республіки Молдова у той же день у 13:55 год. через прикордонний пункт пропуску «Маяки-Паланка Удобне» повернулись до України.

Після того, як автомобіль з ОСОБА_10 перетнув державний кордон України, відповідно до попередньої домовленості щодо передачі грошової винагороди за організацію його переправлення через державний кордон України, на зустріч із ОСОБА_8 на парковку автотранспорту біля торгового центру «Таврія Маршал», розташовану по вул. Ак. Глушко, 29а у м. Одесі, 13.03.2023 року біля 10.30 годин прибув ОСОБА_13 , тобто особа-гарант, який передав останній заздалегідь виготовлені імітаційні грошові кошти у розмірі 5200 доларів США.

Після отримання ОСОБА_8 грошової винагороди, остання та ОСОБА_9 були затримані з метою недопущення вчинення аналогічних злочинів у подальшому, а їх незаконні дії викрито органом досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується особою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України наданням засобів та усуненням перешкод, за попередньої змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

28.04.2023 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 332 КК України.

Допитана як підозрювана, ОСОБА_5 свою вину визнала частково, в частині вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, зауваживши те, що зазначені акти будуть використані як підстава для виїзду за межі України їй нічого відомо не було.

При цьому, причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованих їй злочинів підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- рапортом працівників 10 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 31.01.2023;

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 31.01.2023 ;

- рапортом працівників 10 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 27.04.2023;

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 27.04.2023

- рапортом працівників 10 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 27.04.2023;

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 27.04.2023

- протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 06.02.2023; від 01.03.2023; від 27.04.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.03.2023;

-протокол огляду місця події від 13.03.2023 під час якого у сумці ОСОБА_8 були виявлені та вилучені імітаційні грошові кошти ;

-протоколом обшуку від 13.03.2023 за місцем мешкання громадянки ОСОБА_8 під час якого були виявлені та вилучені два файли з пакетами документі стосовно оформлення догляду ОСОБА_27 за громадянкою ОСОБА_17 та громадянином ОСОБА_16 за громадянкою ОСОБА_18 ;

-показами свідка ОСОБА_19 від 10.01.2023;

-висновком судової почеркознавчої експертизи № 124 від 18.04.2023;

-висновком судової технічної експертизи № 123 від 18.04.2023;

-оглянутими та долученими в якості речових доказів медичними документами та документами стосовно оформлення догляду за хворими;

-положенням про складання акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, затвердженого рішенням виконкому Маразліївської сільської ради № 162/2023 від 30.11.2022;

-рішенням виконкому Маразліївської сільської ради «Про затвердження Акта, складу комісії, яка буде встановлювати факт здійснення догляду за особами з інвалідністю 1 чи іі групи або особами, які потребують постійного догляду» та Положення про складання відповідного акта.

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Вказані докази є вагомими доказами вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів.

ОСОБА_5 підозрюється у тому числі і у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим, у разі визнання судом її винною, їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років, що, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як зазначає сторона обвинувачення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, в силу своїх особистих і ділових зв`язків ОСОБА_5 може володіти інформацією щодо персональних даних потенційних свідків, місця їх проживання, членів їх сімей, а тому має можливість протиправно використовуючи ці відомості підбурювати свідків до дачі неправдивих показань для уникнення кримінальної відповідальності, протиправно тиснути на них, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищенаведені ризики обґрунтовуються тим, що кримінальне провадження здійснюється за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні не тяжкого злочину та тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, а також неможливістю призначення за правопорушення покарання нижче від найнижчої межі санкції, та неможливістю звільнення особи від покарання з випробуванням, окрім як за угодою про визнання винуватості.

У зв`язку з викладеним, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник підозрюваного проти застосування запобіжного заходу заперечувала, підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрювану, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої їй підозри у вчиненні вказаного злочину.

Так, пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме:

-рапортом працівників 10 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 31.01.2023;

-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 31.01.2023 ;

-рапортом працівників 10 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 27.04.2023;

-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 27.04.2023

-рапортом працівників 10 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 27.04.2023;

-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 27.04.2023

-протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 06.02.2023; від 01.03.2023; від 27.04.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.03.2023;

-протокол огляду місця події від 13.03.2023 під час якого у сумці ОСОБА_8 були виявлені та вилучені імітаційні грошові кошти ;

-протоколом обшуку від 13.03.2023 за місцем мешкання громадянки ОСОБА_8 під час якого були виявлені та вилучені два файли з пакетами документі стосовно оформлення догляду ОСОБА_27 за громадянкою ОСОБА_17 та громадянином ОСОБА_16 за громадянкою ОСОБА_18 ;

-показами свідка ОСОБА_19 від 10.01.2023;

-висновком судової почеркознавчої експертизи № 124 від 18.04.2023;

-висновком судової технічної експертизи № 123 від 18.04.2023;

-оглянутими та долученими в якості речових доказів медичними документами та документами стосовно оформлення догляду за хворими;

-положенням про складання акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю І чи ІІ групи та особами, які потребують постійного догляду, затвердженого рішенням виконкому Маразліївської сільської ради № 162/2023 від 30.11.2022;

-рішенням виконкому Маразліївської сільської ради «Про затвердження Акта, складу комісії, яка буде встановлювати факт здійснення догляду за особами з інвалідністю 1 чи іі групи або особами, які потребують постійного догляду» та Положення про складання відповідного акта.

-іншими матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому числі у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років.

В свою чергу, щодо доводів сторони обвинувачення про те, що підозрювана може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, слідчий суддя наголошує, що зазначений ризик обґрунтовується лише мірою покарання, яке може загрожувати підозрюваній і по своїй суті є мінімальним, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_5 є громадянкою України, не судима та до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрована та має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , працевлаштована, має вищу освіту, має на утриманні неповнолітню дитину, що свідчить про наявність у неї міцних соціальних зв`язків та не підтверджує схильність до асоціального способу життя та скоєння кримінальних правопорушень.

Також те, що вказаний ризик є мінімальним підтверджує те, що, як встановлено у судовому засіданні, за місцем проживання ОСОБА_5 співробітниками УСБУ в Одеській області майже 2 тиждні тому проводився обшук, а підозру їй було пред`ялено 28.04.2023 року і за цей час жодних намагань уникнути досудового слідства з її сторони не здійснювалось.

Відповідно до характеристики, наданої Маразліївським сільським головою ОСОБА_28 за період роботи на посаді старости Монашівського старостинського округу зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, небайдужий до проблем громади, який може проявити ініціативу й прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються його професійної діяльності в умовах своєї компетенції, врівноважена, доброзичлива, товариська, має високу загальну культуру, користується авторитетом та повагою серед колег та населення с. Монаші, дисциплінарних стягнень не має, трудову дисципліну не порушувала, скарг від мешканців не надходило.

Слідчим суддею також встановлено, що неповнолітня донька ОСОБА_5 - ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є школяркою, навчається в Білгород-Дністровському ліцеї «Пріоритет», мешкає з матір`ю. З батьком дитини ОСОБА_5 розлучена, що підтверджується рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, від 24.07.2019 року по справі №495/4461/19. При цьому, як вбачається з матеріалів, наданих слідчому судді захисником, зокрема: з навчального закладу, де навчається дитина, з Маразліївської сільської ради, дитина перебуває на повному утриманні ОСОБА_5 та батько її вихованням не займається.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має ще одну доньку, яка є повнолітньою, але станом на теперішній час вона проживає та навчається у м. Києві.

Відповідно до ч. 9 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд встановить, що у зв`язку із застосуванням зазначеного запобіжного заходу дитина, яка перебуває на утриманні підозрюваного, обвинуваченого, залишиться без батьківського піклування, слідчий суддя, суд зобов`язує прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини, відомості про що зазначаються в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, інформує слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дитини. Після отримання такої інформації слідчий, прокурор невідкладно повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про місце проживання (перебування) дитини.

Відповідно до ст. 1 Конвенції ООН про права дитини дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше.

Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У даному випадку, слідчий суддя вважає, що ризикам, зазначеним стороною обвинувачення можливо запобігти і шляхом застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Так, підозрювана, враховуючи, що за місцем її проживання органом досудового розслідування вже проведено обшук, не матиме можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; також як і не зможе незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то слідчий суддя вважає його недостатньо доведеним стороною обвинувачення, оскільки жодних доказів існування цього ризику не надано.

В свою чергу, на думку слідчого судді, саме такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт, дозволить найкращим чином дотриматись інтересів неповнолітньої дитини, запобігти її поміщенню до закладу для дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки вона виховується тільки матір`ю, а також зберегти її здоров`я та стабільний психологічний стан, особливо в умовах воєнного часу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваної менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 176 КПК України є домашній арешт.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя враховує, що у даному випадку домашній арешт як запобіжний захід обмежує права та свободи громадян (у тому числі і конституційні ? недоторканність житла, свободу пересування тощо) та у повній мірі зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

У судовому засіданні встановлено, що строк досудового розслідування зазначеного кримінального провадження спливає 14.05.2023 року.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним, достатнім і доцільним запобіжним заходом з метою забезпечення виконання підозрюваним передбачених процесуальним законом обов`язків є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та можливістю здійснення контролю за поведінкою останньої органом національної поліції за місцем відбування запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 181, 193-194, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000045 від 01.02.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 332 КК України, залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування строком на 17 діб, заборонивши їй за винятком випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошеної повітряної тривоги з метою перебування в укритті, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю.

Строк дії запобіжного заходу обчислювати з 28.04.2023 року по 14.05.2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період з 28.04.21023 року по 14.05.2023 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання вище викладених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладе грошовестягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до ГУНП в Одеській області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 28.04.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1