Справа № 541/2051/23
Провадження № 1-кп/541/231/2023
У Х В А Л А
17 серпня 2023 рокум. Миргород
Колегія суддів Миргородського міськрайонного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
Під час судового розгляду прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги наступним. 22 червня 2023 року ухвалою колегії суддів ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. На даний час ризики, які слугували підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, зокрема передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавленням волі, тому обвинувачений, розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, може переховуватись від суду. Окрім того, ОСОБА_7 на час затримання не мав постійного місця проживання, не був працевлаштований, не мав міцних соціальних зв`язків, має незняту і непогашену судимість. У разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_7 може залишити місце свого перебування, що унеможливить виконання ним своїх процесуальних обов`язків; застосувати заходи фізичного або психічного впливу до свідка ОСОБА_9 з метою спонукання останньої до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання, що унеможливить якісне проведення судового розгляду. ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, що свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Заявлені ризики не зменшилися і не відпали, тому існує необхідність у продовженні відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпілий підтримав думку прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора .
Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів прийшла наступного висновку.
Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2023 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє - до 20 серпня 2023 року.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
У відповідності з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню, були встановлені на стадії досудового розслідування, враховані слідчим суддею під час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу та колегією суддів під час продовження запобіжного заходу.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 обрано з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, даних про його особу, а також наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурором доведено, що перебуваючи на волі, усвідомлюючи особливу тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_7 може ухилитися від суду. Так, кримінальне правопорушення, передбачене п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, є особливо тяжким, за його скоєння передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, яке йому загрожує, обвинувачений може переховуватися від суду. Враховуючи характер злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 , попереднє притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Однак, колегія суддів зазначає про відсутність наразі існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки під час судового розгляду була допитана свідок сторони обвинувачення, яка надала суду пояснення, учасники судового провадження мали можливість з`ясувати у неї всі обставини, на які вони посилаються. Клопотань про додатковий допит свідків заявлено не було. Враховуючи зазначене, у обвинуваченого вже відсутні підстави для впливу на свідка.
Незважаючи на відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала.
Обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не перешкоджає інтересам правосуддя.
Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 в подальшому належить утримувати під вартою, оскільки саме цей вид запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 376 КПК України, колегія судів
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів по 15 жовтня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, однак ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3