Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6338/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у місті Києва ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . уродженки м. Києва, громадянки України, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, внесене у кримінальному провадженні № 0000370 від 13.09.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_6 , як слідча групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулась до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, з покладанням на підозрювану обов`язків.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000370, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 на підставі рішення Загальних зборів Спільного українсько-білоруського підприємства «УКРТЕХНОСИНТЕЗ» (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) від 05.05.2015 призначена на посаду директора товариства.

Перебуваючи на посаді директора Спільного українсько-білоруського підприємства «УКРТЕХНОСИНТЕЗ» (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, яка перебуває в охоронних зонах що розташована за адресою: м. Київ, вул. Ушинського, 38, обліковий код 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026) з метою самовільного, (без передбаченої Законом дозвільної документації) будівництва, шляхом проведення реконструкції приміщення в літ. «А» для збільшення площі цього приміщення та його подальшого продажу.

Так, відповідно до ст. 13 Конституції України земля являється об`єктом права власності Українського народу.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичним особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки вникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельними ділянками посвідчується державними актами. Пунктом «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни несуть кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття - це будь - які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно ч.1 ст. 112 Земельного кодексу України, охоронні зони створюються:

а) навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів;

б) уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Статтею 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Зміст приписів статті 376 ЦК України засвідчує те, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За положеннями ч. 1 ст. 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що слугують умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме: якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети: об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що по нежитловому фонду за адресою: АДРЕСА_2 первинна реєстрація на нежитлову споруду ремонтно - будівельної дільниці загальною площею 491,3 кв.м (що складається з: літ. «А» - 332,2 кв.м, літ. «Б» - 159,0 кв.м.), яка розташована на земельній ділянці з обліковим кодом 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026) була проведена за Державною адміністрацією Залізничного району м. Києва на підставі рішення Київського міськвиконкому № 26 від 13.01.1992 «Про формування комунального майна міста та районів».

У подальшому, право власності на вказане приміщення перейшло до Товариства покупців членів трудового колективу ремонтно-будівельної дільниці м Києва на підставі договору купівлі - продажу від 07.06.1996 зареєстрованого за реєстром №1-1557, укладеного з Представництвом Фонду державного майна України у Залізничному районі міста Києва.

Надалі, відповідно до свідоцтва про право власності від 03.08.2004, виданого на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 26.07.2004 №906-В, право власності на майновий комплекс загальною площею 491,30 кв.м до складу якого входять: майстерня, котельня літ. «А» площею 332,30 кв.м, склад літ. «Б» площею 159,0 кв.м та який розташований на земельній ділянці з обліковим кодом 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026), що за адресою: м. Київ, вул. Ушинського,38 перейшло до ТОВ «Рембуддільниця». На замовлення ТОВ «Рембуддільниця» 23.06.2007 проведено поточну інвентаризацію вищевказаного нежилого приміщення загальною площею 491,30 кв.м, що розташоване за вказною адресою.

У подальшому, 16.10.2007 між ТОВ «Рембуддільниця» та ВАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» укладено договір купівлі-продажу вищевказаного майнового комплексу загальною площею 491,30 кв.м., який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №7054. На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №7054 від 16.10.2007, приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_8 06.01.2017 прийнято рішення №33369688 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на підставі якого зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказаний майновий комплекс загальною площею 491,30 кв.м за ВАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що надалі, на підставі договору купівлі-продажу №1211 від 16.11.2017, укладеного між ВАТ «Київський дослідний ремонтно- механічний завод» та Спільним українсько-білоруським підприємством «Укртехносинтез» (у формі товариства з обмеженою відповідальністю), приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38181486 від 16.11.2017 та зареєстровано право власності на частину майнового комплексу загальною площею 491,3 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Ушинського, 38 ним українсько-білоруським підприємством «Укртехносинтез» (у формі товариства з обмеженою відповідальністю) (номер запису про право власності: 23413099).Крім того, за вказаним підприємством, на підставі договору купівлі- продажу № 1265 від 07.12.2017, укладеного з ВАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 зареєстровано право власності на частину майнового комплексу загальною площею 491,3 кв.м. за вищевказаною адресою (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38587785 від 07.12.2017, номер запису про право власності: 23800980).

Згідно вказаних договорів купівлі-продажу загальна площа майнового комплексу, що розташований за адресою: земельній ділянці з обліковим кодом 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026), що за адресою: м. Київ, вул. Ушинського, 38 та зареєстрований на праві власності за СУБП «Укртехносинтез» (у формі ТОВ) становить 491,30 кв.м. та складається з: майстерні, котельні (літ. «А») загальною площею 332,3 кв.м., складу (літ. «Б») загальною площею 159,0 кв.м.

Надалі, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 18.06.2018 прийнято рішення № 41665796 про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та проведено реєстрацію змін розділу об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер: 000. Після проведення вказаної реєстрації до складових частин об`єкта нерухомого майна включено: приміщення охорони літ. «Г»; №1 - вимощення; №1 - підпірна (протизсувна) стіна; №2 - шлагбаум; №3 - огорожа.

Далі, 01.10.2021 державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) ОСОБА_11 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено реєстрацію змін розділу об`єкта нерухомого майна №000 та змінено загальну площу з 491,3 кв.м на 1760,6 кв.м (індексний номер рішення 60701895), що на земельній ділянці з обліковим кодом 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026), за адресою: м. Київ, вул. Ушинського, 38, при цьому у СУБП «УКРТЕХНОСИНТЕЗ» будь-яких правовстановлюючих на вищезазначену земельну ділянку та дозвільних документів на будівництво не було.

Крім того, цим же державним реєстратором 01.10.2021 на підставі вищевказаного рішення проведено реєстрацію змін до права власності (номери записів про право власності: 23800980, 23413099) та додано до реєстру підставу для вказаної державної реєстрації - довідку про показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 23/09/2021-2033-2018, видану 23.09.2021, видавник: ТОВ «Київське міське БТІ». Відповідно до технічних інвентаризацій та технічних паспортів від 23.07.2007 та 01.03.2018, встановлено, що майновий комплекс складався лише із двох приміщень, які в свою чергу мали відповідні характеристики, а саме: майстерня, котельня - літ. «А» загальною площею 332,3 кв.м, склад - літ. «Б» загальною площею 159,0 кв.м.

Таким чином, СУБП «Укртехносинтез» (у формі ТОВ) в особі директора ОСОБА_5 після набуття права власності на нерухоме майно загальною площею 491,3 кв.м., яке розташоване на земельній ділянці з обліковим кодом 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026), за адресою: м. Київ, вул. Ушинського, 38, всупереч зазначеним нормам законодавства, у листопаді 2017 року, реалізуючи свій злочинний намір, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу у власність чи надання у користування земельної ділянки, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, самовільно зайняла земельну ділянку з обліковим кодом 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026), за адресою: м. Київ, вул. Ушинського,38, яка розташована в охоронних зонах, з метою проведення самовільного будівництва.

У подальшому, в порушення вимог статей 29, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» без одержання містобудівних умов та обмежень, реєстрації документів, які надають право на проведення будівельних робіт, СУБП «Укртехносинтез» (у формі ТОВ) в особі директора ОСОБА_5 , самовільно здійснила підготовчі роботи для будівництва та реконструкції будівлі, що розташована на самовільно земельній ділянці з обліковим кодом 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026), за адресою: м. Київ, вул. Ушинського,38, в результаті якої виникли нові складові майнового комплексу, склад - літ. Б, загальною площею 159,0 кв.м; приміщення охорони - літ. Г; №1 -вимощення; №1 - підпірна (протизсувна) стіна; №2 - шлагбаум; №3 - огорожа, а приміщення в літ. «А» змінило свою конфігурацію, а загальна площа об`єкта нерухомого майна змінилась до 1760, 6 кв.м.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час майновий комплекс загальною площею 1760,6 кв.м., що знаходиться на самовільно земельній ділянці з обліковим кодом 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026), за адресою: м. Київ, вул. Ушинського,38, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №785 від 13.10.2021, укладеного між СУБП «Укртехносинтез» (у формі ТОВ) та ОСОБА_12 , зареєстрований на праві власності за останньою (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 60941514 від 13.10.2021, номер запису про право власності: 44469873, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Відповідно до технічного звіту по встановленню в натурі (на місцевості) зовнішніх меж фактичного розташування об`єктів нерухомості, що розташовані на самовільно зайнятій земельній ділянці з обліковим кодом 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026), за адресою: м. Київ, вул. Ушинського,38, які на праві власності належали СУБП «Укртехносинтез» (у формі ТОВ) становить 0,0888га.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 будучи директором СУБП «Укртехносинтез» (у формі ТОВ) всупереч вищевказаним нормам Законодавства, самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0888 га, з обліковим кодом 72:475:0012 (кадастровий номер :72:475:0026), яка на праві власності належить територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ушинського,38 та здійснила самовільне будівництво будівлі, шляхом проведення її реконструкції, без отримання відповідної дозвільної документації.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 своїми умисними діями, які виразилися у самовільному будівництві будівлі на самовільно затятій земельній ділянці, щодо земель в охоронних зонах вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 197-1 КК України.

У подальшому органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Козмодем`янськ, Горномарійського району, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, яка перебуває на посаді директора СУБП «УКРТЕХНОСИНТЕЗ» (у формі ТОВ) реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 197-1 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра підтверджується наступними доказами:

1. Рапорт про виявлене кримінальне правопорушення.

2. Заявою про злочин від 12.09.2022.

3. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

4. Довідкою про показники об`єкта нерухомого майна ТОВ «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 23.09.2021.

5. Довідкою про показники об`єкта нерухомого майна ТОВ «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 23.09.2021 від 11.05.2021

6. Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20.09.2022.

7. Протоколом огляду від 17.03.2023 року.

8. Технічним звітом по становленню меж в натурі по об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 .

9. Іншими, зібраними в ході досудового розслідування доказами в сукупності.

Орган досудового слідства вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також не зможуть запобігти спробам:

1) Переховуватись від органів досудового слідства та суду

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від одного до трьох років.

Таким чином, знаючи про суворість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений нею злочин ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Крім того, підозрювана ОСОБА_5 постійно проживає поза межами міста Києва, що також підтверджує необхідність у застосуванні запобіжного заходу, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної під час проведення досудового розслідування.

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлюється причетність інших невстановлених осіб до вчинення інших кримінальних правопорушень, у вчиненні яких на даний час не повідомлено про підозру.

3) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні

Враховуючи надані під час досудового слідства показання свідків, мають істотне значення, то існують підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати шляхом вмовляння чи залякування на свідків.

Крім цього, на даний час у кримінальному провадженні підлягають встановленню та допиту ще значна кількість осіб - свідків, які ще не допитані, та які можуть надати показання, що мають суттєве значення для досудового розслідування, у зв`язку з чим ОСОБА_5 може впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Показання осіб мають вирішальне значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

4) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

На даний час перевіряються відомості щодо залучення інших осіб до вчинення злочину, які могли сприяти його вчиненню або подальшому переховуванню підозрюваної, та встановленню інших співучасників.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_5 , слідчим на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, а також тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Все вище наведене вказує на те, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваної не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваної та виконанню процесуальних рішень у провадженні.

Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як:

- особисте зобов`язання;

- застава;

не зможуть зашкодити підозрюваному переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваного до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а

- особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_5 з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру.

З урахуванням всього вищенаведеного, на думку сторони обвинувачення лише такий запобіжний захід як нічний домашній арешт зможе забезпечити нормальну процесуальну поведінку підозрюваного та закінчення досудового розслідування у розумні строки.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за вказаними у клопотанні підставами, вказавши, що відносно підозрюваного, з урахуванням даних про його особу, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрювана проти задоволення клопотання заперечувала, просила не застосовувати відносно неї будь-якого запобіжного заходу, оскільки підозра необґрунтована.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні просив не застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилався на те, що в ЄРДР не зазначено фабулу кримінального правопорушення вважає, що порушено правила підслідності, зазначив, що ризики не доведені, а підозра необґрунтована.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000370, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

У подальшому органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Козмодем`янськ, Горномарійського району, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій, яка перебуває на посаді директора СУБП «УКРТЕХНОСИНТЕЗ» (у формі ТОВ) реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України.

На даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані та додані до нього матеріали кримінального провадження у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваної встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судима, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому є обґрунтовані підстави вважати, що останя може переховуватися від органів слідства та суду.

Перевіряючи ризик того, що підозрювана може впливати на свідків, вказує те, що підозрювана може чинити тиск на свідків з метою зміни ними показань з метою уникнення кримінальної відповідальності. Показання свідків мають вирішальне значення для повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно зі змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду. Відповідно до вимог 177 цього ж Кодексу, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Разом із тим, наявність чи відсутність у даному випадку складу кримінального правопорушення має встановлюватись та детально перевірятись судом під час судового розгляду кримінального провадження, та не є предметом розгляду в ході вирішення питання про застосування запобіжного заходу. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК, протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно із частиною 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, згідно із практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), слід мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також практика ЄСПЛ передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.

Суд приймає до уваги також практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, у рішенні "Мангурас проти Іспанії" від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. При цьому ЄСПЛ також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні прокурора, суд вважає, що наведені обставини свідчать про високий ступінь наявних ризиків того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, й при цьому судом оцінена наявність обставин, які за статтею 178 КПК повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема міцність її соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, задовільний стан здоров`я тощо.

Суд вважає, що з урахуванням досліджених документів, пояснень підозрюваної щодо її майнового стану. Оскільки прокурором не доведено, що застосування більш мякого запобіжного заходу не забезпечить встановлених ризиків. Відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, встановлені статтею 181 КПК, а тому у клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту належить відмовити.

При цьому, внаслідок існування ризиків суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК, які можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців, згідно із частиною 7 статті 194 КПК, тобто у даному випадку строк дії обов`язків слід визначити до 05.08.2023 включно в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.131, 132, 176-179, 182, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУНП у місті Києва ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, внесене у кримінальному провадженні № 0000370 від 13.09.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.08.2023 (включно).

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду у визначений час, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з міста Суми без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити до 05.08.2023 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 12.06.2023 року о 15 год. 30 хв.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1