Справа № 532/308/15-к
Номер рядка звіту 11
У Х В А Л А

31 липня 2023 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_13 про негайне звільнення з-під варти у кримінальному провадженні за обвинувальним актом від 28.07.2022 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.2 ст.377, ч.3 ст.27 п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.377, ч.3 ст.27 п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, п.п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_13 звернувся до суду з клопотанням про негайне звільнення з-під варти. В обґрунтування клопотання зазначив, що станом на даний час ОСОБА_14 саме як невинувата особа, яка в силу вимог ст.62 Конституції України в праві розраховувати на поводження з ним як з невинуватою особою, знаходиться під вартою вже більше 8 років та 10 місяців. Захисник зазначає, що прокурор постійно твердить, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою дієвості цього провадження, а дієвість провадження у цій справі можлива чомусь лише тоді, коли обвинувачені будуть продовжувати утримуватися під вартою до вироку суду. Водночас дієвість кримінального провадження - це не принцип кримінального судочинства, а інструмент для втілення загальних засад кримінального провадження, визначених у ст.7 КПК України. Оскільки дієвість провадження у кримінальній справі №532/308/15-к поставлена під сумнів порушенням принципів, зокрема, розумних строків її розгляду та тривале перебування під вартою з вини держави невинуватої людини, то автоматичне продовження для ОСОБА_9 як невинуватої особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом майже 9 років є нічим іншим як порушенням вимог Конвенції з прав людини та основоположних свобод, Конституції України та положень кримінального процесуального закону щодо завдань кримінального провадження та його загальних засад. Наголошує на тому, що дотримуючись принципу верховенства права, суд має обов`язково застосовувати практику Європейського суду з прав людини, викладену ним у рішенні від 06.10.2022 у справі №16218/17 «Крижановський та інші проти України», яким встановлено порушення параграфу 3 статті 5 Конвенції відносно ОСОБА_9 . Крім цього захисник зазначає, що ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.377, ч.3 ст.27, пп.6,11.12 ч.2 ст.115 КК України. Частина 2 статті 377 КК України передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.115 КК України встановлено у позбавленні волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. При цьому довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд під час проголошення вироку не вважатиме за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк. Таким чином застосування судом довічного ув`язнення, як виключної міри покарання, можливе лише у випадку доведення вини особи, не є автоматичним та обумовлюється наявністю певних обставин. Захисник наголошує на тому, що Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015р. №838-VIII (так званий «Закон Савченко») застосовується до осіб, відносно яких вирок у справі не винесений, зокрема, і до ОСОБА_9 . З врахуванням недоведеності прокурором ризиків, визначених ст.177 КПК України, враховуючи стан здоров`я його підзахисного, міцність його соціальних зв`язків, обставин, що раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, а також через необхідність застосування кримінального процесуального закону з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема, висловлену у його рішенні від 06.10.2022 у справі №16218/17 «Крижановський та інші проти України», захисник просить зметою недопущення катування людини в спосіб свавільного утримання під вартою за межами будь-яких розумних строків скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та негайно звільнити з-під варти ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника, вважає його обґрунтованим і просить задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 . Зазначив, що питання, які порушуються в клопотанні, вже неодноразово переглядалися і судом надано відповідну оцінку. Щодо посилання захисника в клопотанні на статтю 90 КПК України зазначив, то в даному випадку дана стаття не стосується питання застосування запобіжного заходу, оскільки вона знаходиться в главі «Докази і доказування», яке використовується під час досудового розслідування і судового розгляду. Що стосується застосування до обвинуваченого «Закону Савченко» прокурор зазначив, що захисник робить акцент на те, що закон про кримінальну відповідальність, який поліпшує становище обвинуваченого має зворотну дію у часі, водночас, норми, які стосуються запобіжного заходу відповідно до ст. 5 КПК України, зворотної дії у часі не мають.

Захисник ОСОБА_11 підтримав клопотання захисника ОСОБА_13 , уважає, що в силу ч.4 ст.12 КПК України клопотання підлягає задоволенню.

Захисник ОСОБА_12 вважає розгляд даного клопотання абсолютною фікцією, оскільки 26.07.2023 ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_15 вже продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підтримали клопотання захисника ОСОБА_13 .

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_13 , вислухавши думку учасників судового розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Вивчивши доводи, викладені у клопотанні, суд присяжних зазначає наступне.

Щодо посилання захисника в клопотанні на рішення ЄСПЛ «Крижановський та інші проти України», суд присяжних зазначає, що у своїх попередніх судових рішеннях суд зазначав, чому до обвинуваченого не може бути застосований такий додатковий захід індивідуального характеру як відновлення попереднього юридичного стану.

Підстави для застосування положень ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 №838-VIII («Закон Савченко»), на застосуванні яких наполягає захисник, відсутні, оскільки такі положення закону можуть бути застосовані лише до особи, стосовно якої ухвалено обвинувальний вирок та призначено відповідне покарання.

Щодо інших доводів сторони захисту суд зазначає, що суд не повинен надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін, про що неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ (рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, «Серявін та інші проти України від 10 лютого 2011 року).

Отже, будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для скасування обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено, а тому клопотання захисника ОСОБА_13 про негайне звільнення з- під варти обвинуваченого ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.201, 331, 350, 372, 395 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_13 про негайне звільнення з-під варти відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 04.08.2023.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5