В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" серпня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002195 від 17.06.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ Житомирської області, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

17.06.2023 року, приблизно о 00:30, у АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 спільно розпивали алкогольні напої, в ході чого між ними відбувся конфлікт.

Під час лайки ОСОБА_6 нецензурно виражався та провокував ОСОБА_3 на бійку, а тому останній піднявся з-за столу та відійшов від ОСОБА_6 , який в свою чергу також піднявся та підійшов до ОСОБА_3 продовжуючи лайку та провокуючи ОСОБА_3 на бійку.

З метою уникнення бійки у ОСОБА_3 виник умисел відштовхнути від себе ОСОБА_6 , щоб той не стояв в безпосередній близькості біля нього під час лайки. Не бажаючи настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілого, ОСОБА_3 взяв правою рукою за підборіддя ОСОБА_6 та відштовхнув його від себе. Внаслідок вказаного фізичного зусилля ОСОБА_6 упав спиною на підлогу з положення стоячи та в момент падіння ударився заднє-боковою лівою поверхнею голови та ділянкою лівого плечового суглобу/ключині об керамічну раковину, яка перебувала на підлозі.

Побачивши кров па голові ОСОБА_6 , ОСОБА_3 викликав швидку медичну допомогу. В подальшому, потерпілого ОСОБА_6 було доставлено до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» та поміщено на стаціонарне лікування.

Згідно висновку експерта № 042-1080-2023 від 06.07.2023-20.07.2023, надані медичної документації на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 17.06.2023 року, у нього було виявлено наступні ушкодження:

а) закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку з формуванням епідуральних нашарувань в лівій тім`яно-потиличні ділянці, лінійний перелом тім`яної та потиличної кістки з переходом на потилично-соскоподібний шов, геморагічні нашарування на рівні середньої черепної ямки між борознами скроневої і лобної часток (субарахноідальний крововилив), гематома м`яких тканин лівої скронево-потиличної ділянки;

б) закритий перелом лівою ключиці в середній третині зі зміщенням уламків; в) різана рана на долонно-внутрішній поверхні основи середньої фаланги 5 пальця правої кисті.

Вказане в пункті в) тілесне ушкодження відноситься до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказане в пункті б) тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Вказане в пункті а) тілесне ушкодження відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Враховуючи локалізацію та характер всіх виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, дані викладені у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_3 та протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 28.06.2023 року, можна заключити, що зазначені тілесні ушкодження могли утворитися при умовах та у спосіб, на які вказує підозрюваний ОСОБА_3 , тобто при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла, а саме задньою його поверхнею, на поверхіню/предмет з ударом заднє-боковою поверхнею голови та ділянкою лівого плечового суглобу/ключиці об твердий предмет чи поверхню. Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він знайомий з обвинуваченим, проживав в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . У день події, 17.06.2023 року він вдома зранку вживав алкогольні напої з господарем квартири, потім прийшов додому ОСОБА_3 та вони разом, уже вдвох, продовжили вживати алкогольні напої (горілку), сам конфлікт, у результаті якого він отримав тілесне ушкодження внаслідок падіння, він не пам`ятає у зв`язку з сильним алкогольним сп`янінням, однак знає про нього від обвинуваченого та працівників поліції. Потерпілий вказував, що не проходив лікування у зв`язку з відсутністю cкарг на стан здоров`я, зараз почувається задовільно, будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає. Обвинувачений попросив у нього вибачення за скоєне правопорушення, на сьогодні вони примирилися, товаришують, просив призначити ОСОБА_3 покарання відповідно до закону з іспитовим строком.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ст. 128 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що 17.06.2023 року, близько 00:30, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , під час вживання алкогольних напоїв у нього з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, вході якого він відштовхнув ОСОБА_6 від себе, в результаті чого останній впав спиною на підлогу та в момент падіння ударився головою об керамічну раковину. Побачивши кров на голові ОСОБА_6 , він викликав швидку допомогу та працівників поліції, яким повідомив про обставини події. Зокрема зазначив, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення відповідають дійсності та розуміє, що його дії були умисними. Він вибачився перед потерпілим, вони примирилися, у скоєному щиро каявся, обіцяв відшкодувати моральну шкоду у майбутньому як тільки влаштується на роботу, запевняв, що більше правопорушень вчиняти не буде.

У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження, які надав прокурор, та документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, в тому числі і тих, що характеризують особу обвинуваченої. Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями спричинив необережно тяжке тілесне ушкодження, і тому знаходить правильною кваліфікацію її дій за ст. 128 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин. При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових злочинів. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ст. 128 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому, активно сприяв слідству; дані про його особу, зокрема: не працює; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судимий, вчинив необережний злочин вперше; думку сторони обвинувачення, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років обмеження волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України, думку сторони захисту, яка просила на підставі ст. 46 КК України звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим. Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , який будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та просив призначити обвинуваченому покарання відповідно до закону зі застосуванням іспитового строку.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, висловив щирий жаль з приводу учинених протиправних дій, на досудовому розслідуванні сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час та після вчинення злочинних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, у виді обмеження волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 46 КК України суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Арешти, накладені на майно ухвалами слідчих суддів від 26.06.2023 року підлягають скасуванню після набрання вироком законної сили. Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без зміни. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судових експертиз:

- № 042/1-270-2023 від 19-20.06.2023 року у сумі 1134 гривень 00 копійок;

- № 042/1-1080-2023 від 06-20.07.2023 року у сумі 2672 гривень 00 копійок.

Арешти, накладені ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2023 року на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_3 , та під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- сумку чорного кольору, запальничку, медикаменти «вугілля», стік «Нескафе», перепустка ТОВ «ернес» на ім`я ОСОБА_3 , ключі, пластир, довідка ТОВ «Новобудова» на ім`я ОСОБА_3 , окуляри чорного кольору в чорному чохлі, зарядний блок, картка монобанк НОМЕР_1 , аркуш чернетки, два аркуші виписки з медичної документації, запальничка; мобільний телефон марки «Iphone 6» cірого кольору, м.т. НОМЕР_2 , imei: НОМЕР_3 , футболку чорного, що належить ОСОБА_3 , джинси синього кольору з ременем, що належить ОСОБА_3 , кросівки, що належить ОСОБА_3 - повернути власнику ОСОБА_3 ;

- частину раковини зі слідами речовини бурого кольору, простирадло зі слідами речовини бурого кольору, змив речовини бурого кольору зі стіни на кухні, змив речовини бурого кольору зі стола на кухні - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, потерпілому, обвинуваченому та його захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1