Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2905/23
Провадження № 1-кс/723/3650/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання дізнавача, начальника сектору дізнання ВП № 1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій областіі ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно,

встановив:

Начальник СД відділення поліції № 1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 , звернувся в суд із клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури про накладення арешту на майно посилаючись на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження внесенного до ЄРДР за № 0000331 від 28.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України виникла підозра в тому що автомобіль марки «FOLKSWAGEN,VW» моделі «ARTEON» на іноземній реєстрації номерний знак « НОМЕР_1 », який був вилучений 28.06.2023 року на території пункту пропуску «Красноїльськ» має імовірні ознаки підробки, а саме заміна номерів вузлів та агрегатів.

06.07.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за № 0000164 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ст.290 КК України.

Дізнавач, посилаючись на необхідність збереження цього автомобіля як речового доказу для проведення ряду слідчих (процесуальних) дій, а саме проведення огляду, відібрання зразків для призначення та проведення експертиз, пред`явлення для впізнання за участі свідків і запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі і відчуження просив накласти арешт на транспортний засіб марки «FOLKSWAGEN,VW» моделі «ARTEON» на іноземній реєстрації номерний знак « НОМЕР_1 ».

Вивчивши клопотання, слідчий суддя вважає, що розглядуване клопотання не відповідає вимогам статті 171 КПК України, а саме.

Згідно вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Із клопотання вбачається, що воно не містить посилання на обставини які б існували і на докази які б підтверджували необхідність обмеження розпорядження вказаним автомобілем (ч.11 ст.170 КПК України).

Без такого підтвердження належними доказами, неможливо перевірити можливість застосування обмежень передбачених кримінально процесуальним законодавством України.

Згідно вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та для відшкодування шкоди чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Абзац другий ч.1 ст.170 КПК України передбачає певні ризики, наявність яких свідчать про необхідність арешту майна. Такими ризиками є запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що дізнавач в своєму клопотанні зазначив мету арешту автомобіля, а саме збереження його як речового доказу, однак в порушення вимог ч.1 ст. 170 КПК України не конкретизував ризики, які свідчили б про необхідність арешту майна

Так, зазначаючи про наявність ризиків які свідчать про необхідність арешту майна слідчий послався на те, що автомобіль, якщо він не буде арештований то може бути прихований, пошкоджений, зіпсутий, зникне, втратиться, знищиться, використається, перетвориться, буде переданий і відчужений.

На думку слідчого судді, вказані негативні дії із автомобілем беззаперечно призведуть до негативних наслідків для речового доказу. Однак слідчий суддя не знайшов відповіді на запитання чому саме особа яка є власником чи користувачем цього автомобіля буде вчиняти такі дії із своєю власністю.

Крім цього в клопотанні не зазначені підстави і мета, відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна (п.1 ч.2 ст. 171 КПК України).

При цьому зазначення слідчим в клопотанні того, що необхідність арешту пов`язана із проведенням експертизи до уваги не приймається так як таке твердження є безпідставне і не підтверджене жодними доказами.

Крім цього дізнавач заявляючи про необхідність арешту автомобіля не зазначив ні власника ні користувача автомобіля та не надав документи, які це підтверджують, чим порушив вимоги п.3 ч.2 ст. 171 КПК України.

Із ч.3 ст.172 КПК України вбачається, що слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вказане та керуючись ст.ст.170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання дізнавача начальника сектору дізнання ВП № 1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій областіі ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, із прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 повернути прокурору для виправлення виявлених і зазначених в ухвалі недоліків.

Встановити строк в 72 (сімдесят дві) години для усунення цих недоліків.

Слідчий суддя Іван ЯКІВЧИК