Провадження №1-кп/447/247/23
Справа №447/2352/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2023 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження 0000064 від 12.02.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, офійно не працевлаштованого, зареєстрованого та порживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

захисник: ОСОБА_5

потерпіла: ОСОБА_6

встановив:

ОСОБА_3 , 11.02.2023, близько 18:00 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «DACIA LOGAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автошляху «Київ-Чоп», у напрямку з с. Новосілка то м. Миколаєва, Стрийського району, Львівської області у своїй смузі руху. Під час подальшого руху, ОСОБА_3 , неподалік с. Красів, Тростянецької ОТГ, Стрийського району, Львівської області, рухаючись смугою руху у напрямку до м. Чоп, у місці призначеному дня розвороту, виконуючи маневр лівого розвороту у напрямку до м. Львів на 571 км автошляху «Київ-Чоп», діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, почав виконувати маневр розвороту ліворуч, чим порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: Розділ 1 п.п. 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); Розділ 2 п.2.3 б) д); Розділ 10 п. 10.1, 10.4; які виразились в тому, що він перед початком руху не переконався що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху. При виконанні розвороту ліворуч з крайнього лівого положення своєї смуги руху на проїзній частині, не надав дорогу автомобілю марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався прямолінійно в крайній правій смузі, по автодорозі сполученням «Київ-Чоп», у напрямку до м. Львова, в результаті чого допустив зіткнення із вказаним автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «DАСІА LOGAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження у вигляді: забій головного мозку, травматичний субдуральний крововилив. Залишкові листовидні зміни лівої гемісфери. Підшкірна гематома м`яких тканин лобної ділянки справа. Перелом кісток тазу справа зі зміщенням уламків з пошкодженням на праву вертлюгову западину, які згідно висновку експерта №29/2023 від 23.02.2023 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «DАСІА LOGAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , яка перебувала на задньому пасажирському сидінні з правої сторони, отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку легкого ступеня, локальний субарахноїдальний крововилив правої лобної ділянки, перелом клубово-лобкового підвищення лівої сідничної кістки до суглобової западини, перлом нижньої гілки донної кістки зліва із зміщенням уламку, забійна рана мушлі правого вуха, які згідно висновку експерта №75/23 від 16.03.2023 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля марки «DАСІА LOGAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , малолітня ОСОБА_9 , яка перебували на задньому пасажирському сидінні з лівої сторони, отримала тілесні ушкодження у вигляді: струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, закритий перелом правої сідничної кістки, синець в ділянці правого стегна та в проекції великого вертлюга праворуч, які згідно висновку експерта №52/23 під 17.02.2023 відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодженні та тяжке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд врахувати, що обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушення, є опікуном мами за якою здійснює постійний догляд, а тому просив суд призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобами, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 роки.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо не карати та не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки є опікуном матері ОСОБА_8 , яка є особою похилого віку, потребує постійного догляду, та яку часто потрібно возити у медичний заклад.

Захисник ОСОБА_5 просив суд при призначенні покарання врахувати, що його клієнт до кримінальної відповідальності раніше не притягався, має великий стаж керування транспортним засобом, вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, здійснює догляд за мамою, яка є особою похилого віку та має інвалідність І групи, просив суд не призначати покарання з реальним позбавленням волі та позбавленням права керування транспортними засобами.

Потерпіла ОСОБА_6 просила суд суворо не карати ОСОБА_3 та не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки вона має інвалідність І групи, а син ОСОБА_3 здійснює за нею постійний догляд та є її опікуном.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Крім цього, в судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копію паспорта громадянина України ОСОБА_3 ; копію посвідчення водія виданого ОСОБА_3 ; вимогу про судимість; довідку про не перебування на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.02.2023, відповідно до якого у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено; лист територіального сервісного центру МВС №4649, відповідно до якого ОСОБА_3 , 17.09.1974 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 20.04.2004; довідку від 15.08.2023 відповідно до якої він перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, соціальні послуги надаються особі з інвалідністю І групи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію трудової книжки ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, документи, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер та наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставини, яка обтяжує покарання.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить висновку про не доцільність застосування до ОСОБА_3 додаткового покарання, оскільки обвинувачений є опікуном матері ОСОБА_6 , яка є особою з І групою інвалідності, здійснює за нею постійний догляд, та враховуючи, що потерпіла просила суд не застосовувати до ОСОБА_3 покарання пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки такий здійснює за нею постійний догляд, возить на лікування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначити покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю вказаних речей вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі безз позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та призначити йому 2 (два) роки іспитового строку, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 33696 грн. 18 коп.

Скасувати арешт майна, що був накладений згідно ухвали слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 14.02.2023 у справі № 447/389/23 (провадження №1-кс/447/105/23).

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2008 року випуску, ключ від автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; автомобіль марки «DАСІА LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, ключ від автомобіля марки «DАСІА LOGAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 повернути власникам.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1