печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000305 від 07.04.2023 прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000305 від 07.04.2023 прокурора у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подала письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримала, просила задовольнити. Розгляд справи просила здійснювати без виклику власника майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000305 від 07.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

У кримінальному провадженні досліджується факт перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України (далі - ЗСУ) та інших військових формувань.

Під час досудового розслідування встановлено, що у травні 2022 року службові особи АТ «Мотор Січ» разом з службовими особами АК АТ «Мотор Січ» та ПрАТ «Авіакомпанія Константа» з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, яке виразилось у втручанні в цю діяльність шляхом створення перешкод, надали розпорядження на вивезення за межі України авіаційної техніки для проведення виставки «Defence 24 DAY-2022» (Республіка Польша, м.Варшава, 24-25 травня 2022). У подальшому, після закінчення виставки, з метою унеможливлення здійснення законної діяльності ЗСУ та іншими військовими формуваннями надали вказівку на не повернення в Україну зазначеної авіаційної техніки.

Так, встановлено, 04.05.2022 директором по маркетингу та торгівлі ОСОБА_4 затверджено розпорядження №Р.161.2022ВТД щодо робіт з участі АТ «Мотор Січ» у міжнародній виставці «Defence 24 DAY-2022» (Республіка Польша, м.Варшава, 24-25 травня 2022).

20.05.2022 командир повітряного судна ОСОБА_5 подав до Державної митної служби Зобов`язання про зворотнє вивезення за межі митної території України (ввезення на митну територію України повітряного судна)вертольоту Мі-2 рег. номерUR-MSM експлуатантом якого є АТ «Мотор Січ». У цей же день зазначене повітряне судно вивезено за межі митної території України.

Повітряне судно Мі-2, заводський номер , реєстраційний номер UR-MSM (двигун правий ГЕД-350 №491611079, Двигун лівий ГТД-350 №481694064) 11.01.2019 ОСОБА_6 придбав за 369 419,00грн. у ОСОБА_7 . У липні 2019 році АТ «Мотор Січ» проведено модернізацію зазначеного повітряного судна Мі-2МСБ-1 заводський номер , реєстраційний номер UR-MSM.

ОСОБА_6 , ІНН НОМЕР_1 за 2019 рік отримував доходи від ТОВ «ЮКУН» та ТОВ «Промтехпоставка» у сумі 123 384,19грн.

Засновником та володільцем ТОВ «Юкун» є ОСОБА_8 , який пов`язаний з колишнім головою АТ «Мотор Січ» ОСОБА_9 .

Прокурор вказує, для належного збереження речових доказів, з метою забезпечення досягнення мети накладення арешту на майно, збереження майна та збереження його економічної вартості, реалізації завдань кримінального провадження виникла необхідність в накладенні арешту на майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення, як арешт призведе до втрати вищезазначеного майна, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженню.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на повітряне судно Мі-2МСБ-1 заводський номер , реєстраційний номер UR-MSM (двигун правий ГЕД-350 №491611079, Двигун лівий ГТД-350 №481694064), експлуатант АТ «Мотор Січ», власник ОСОБА_6 , шляхом заборони його відчуження.

Заборонити Державній авіаційній службі України та іншим фізичним або юридичним особам вчиняти дії щодо реєстрації, перереєстрації, зняття з реєстрації повітряного судна Мі-2МСБ-1 заводський номер , реєстраційний номер UR-MSM (двигун правий ГЕД-350 №491611079, Двигун лівий ГТД-350 №481694064), експлуатант АТ «Мотор Січ».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1