№ 1-кп/755/107/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002121 від 18.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого неофіційно охоронцем, не одруженого, із незакінченою вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002121 від 18.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, після повідомлення особі про підозру, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України мотивуючи тим, що відповідно до змісту матеріалів провадження, у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0002121, 20.08.2020 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 15 жовтня 2020 року у зазначеному провадженні було складено та затверджено обвинувальний акт та у цей же день, сторона захисту ознайомилася з матеріалами кримінального провадження. 22 жовтня 2020 року прокурором підписано супровідний лист про направлення обвинувального акту в даному провадженні до суду. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції, на цьому ж супровідному листі та протоколі автоматизованого розподілу зазначений обвинувальний акт фактично було подано до суду 26.10.2020 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2020 року обвинувальний акт від 15.10.2020 року було повернуто прокурору. 29 січня 2021 року у кримінальному провадженні № 0002121 було складено та затверджено новий обвинувальний акт, з яким сторону захисту було ознайомлено 01.02.2021 року та який 04.02.2021 року було фактично подано до Дніпровського районного суду м. Києва. Таким чином, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні завершився 20.10.2020 року, а всі подальші процесуальні дії, в тому числі, подання 26.10.2020 року до суду обвинувального акту від 15.10.2020 року, складення та затвердження обвинувального акту від 29.01.2021 року, надання його копії стороні захисту та подання до суду, є такими, що вчинені поза межами процесуального строку. Оскільки пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення (ч. 3 ст. 186 КК України) не відноситься до такого, що посягає на життя та здоров`я особи, дане кримінальне провадження підлягає закриттю. Крім того, оцінка доводів щодо дотримання стороною обвинувачення строків досудового розслідування у даному кримінальному провадженні була здійснена Дніпровським районним судом м. Києва в ухвалі від 17.12.2021 року, якою провадження було призначено до судового розгляду. Зокрема, суд дійшов висновку, що на підставі ч. 5 ст. 219 КПК України до строків досудового розслідування не слід включати строк ознайомлення потерпілої з матеріалами даного кримінального провадження. Також, суд дійшов висновку про ототожнення дати підписання прокурором 22.10.2020 року супровідного листа про направлення обвинувального акту від 15.10.2020 року до суду із самою обставиною направлення обвинувального акту до суду. Однак, сторона захисту вважає, що на даний час є відповідні висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в рішеннях Верховного Суду (постанова від 02.04.2020 року в справі № 161/19398/17, ухвала від 15.03.2021 року в справі № 676/6116/18, постанова від 15.09.2021 року в справі № 711/3111/19 та постанова від 26.05.2020 року в справі № 556/1381/18). Наведені вище обставини мають лише додаткове значення, оскільки судом на даний час здійснюється розгляд обвинувального акту від 29.01.2021 року, який направлений до суду 03.02.2021 року, тобто, поза будь-якими межами процесуального строку, встановленого для проведення досудового розслідування. У зв`язку з вищенаведеним, сторона захисту вважає, що дане провадження підлягає закриттю у зв`язку закінченням строку досудового розслідування.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримав, прохав задовольнити з підстав, наведених у ньому, зазначивши, що п. 10 ч. 1 ст. 184 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування і така обставина настала, оскільки у даному провадженні судом було повернуто обвинувальний акт прокурору в листопаді 2021 року та через три місяці після цього прокурором було повторно подано до суду обвинувальний акт. Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.11.2022 року, КПК України не містить такої підстави для зупинення строків досудового розслідування як направлення матеріалів до суду, а тому, прокурор, звертаючись з обвинувальним актом до суду, не може розраховувати на те, що строки досудового розслідування зупиняться, адже строки продовжують свій перебіг. Якщо строки досудового розслідування закінчились, то повернення судом обвинувального акту не поновлює цих строків та не надає права прокурору поза межами процесуальних строків повторно звертатись до суду з обвинувальним актом. Крім того, сторона обвинувачення припустилась певних маніпуляцій для того, щоб виправдати звернення до суду поза межами процесуальних строків, зокрема, прокурор посилався на те, що був витрачений певний час для ознайомлення потерпілої з матеріалами кримінального провадження, однак, це є помилкова позиція, оскільки потерпіла не є стороною у даному кримінальному провадженні. Також, направлення обвинувального акту до суду відбулось вже після закінчення строків досудового розслідування шляхом його безпосереднього подання до суду, а не за допомогою засобів поштового зв`язку і це підтверджується матеріалами кримінального провадження. Всі вказані обставини свідчать про те, що строки досудового розслідування закінчились та направлення обвинувального акту до суду відбулось поза межами таких строків, а тому, кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання та думку свого захисника.

Прокурор у судовому щодо заявленого клопотання заперечив, мотивуючи тим, що 20.08.2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 15 жовтня 2020 року підозрюваному ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше врученої підозри та вручено нову підозру за ч. 3 ст. 186 КК України та цього ж дня вручено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 186 КК України. Крім того, 15.10.2020 року ОСОБА_3 повідомлено про закінчення досудового розслідування та відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів, про що свідчить протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, підписаний ОСОБА_3 та його захисником. Також, із 16.10.2020 року до 18.10.2020 року потерпіла сторона у даному кримінальному провадженні ознайомлювалась з матеріалам кримінального провадження. Таким чином, часовий проміжок із 15.10.2020 року до 18.10.2020 року не включається у строк досудового розслідування, а тому, строком завершення досудового розслідування слід вважати 24.10.2020 року. Так, 22.10.2020 року Київською місцевою прокуратурою № 4 обвинувальний акт було скеровано до Дніпровського районного суду м. Києва, тобто, в межах процесуального строку досудового розслідування, про що процесуальним керівником було надано відповідні документи при запереченні на тотожні клопотання, подані стороною захисту. Межі процесуальних строків досудового розслідування наведені у рішеннях Верховного Суду (постанова від 21.04.2021 року в справі № 991/6516/20, постанова від 15.09.2021 року в справі № 711/3111/19), зокрема, у рішенні Вищого антикорупційного суду від 30.05.2022 року в справі № 991/613/22. Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 186 КК України, згідно супровідного листа за підписом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4, було направлено до Дніпровського районного суду м. Києва 22.10.2020 року, тобто, у строки, передбачені ст. 219 КПК України, тому, підстав для задоволення клопотання захисника, немає. Відповідно до додаткових обставин, на які посилається сторона захисту щодо повторного направлення обвинувального акту, затвердженого 29.01.2021 року та направленого 03.02.2021 року до Дніпровського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 186 КК України, то повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог ст. 291 КПК України, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акту прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом. Неможливість проведення додаткового розслідування пояснює і неможливість відновлення закінченого досудового розслідування або продовження його строків. Не може йти мови про продовження (відновлення) строків досудового розслідування після повернення обвинувального акту прокурору, оскільки неможливо продовжити те, що закінчилося, та не можна відновити досудове розслідування, оскільки КПК України не містить такого поняття, як відновлення. Таким чином, при поверненні судами обвинувальних актів прокурорам необхідно забезпечувати невідкладне усунення його недоліків і приведення у відповідність до вимог ст. 291 КПК України та повторне спрямування до суду в розумні строки. У даному випадку, ніяких процесуальних дій після повернення обвинувального акту прокурору, не проводилось, а обвинувальний акт у межах розумних строків було вручено підозрюваному, захиснику та скеровано до Дніпровського районного суду міста Києва. У зв`язку з вищенаведеним, клопотання захисника про закриття кримінального провадження за №0002121, необхідно залишити без задоволення.

На заперечення прокурора щодо заявленого клопотання захисник ОСОБА_5 зазначив, що у матеріалах кримінального провадження наявний штемпель, відповідно до якого, обвинувальний акт було, начебто, направлено 22.10.2020 року, однак, до суду його нарочно, а не засобами поштового зв`язку, було подано лише 26.10.2020 року, тобто, поза межами строків досудового розслідування. Щодо посилання прокурора на рішення Вищого антикорупційного суду, то захисник зазначив, що це по суті є суд першої інстанції та трактування щодо застосування норм матеріального та процесуального права може здійснювати виключно Верховний Суд. Сторона захисту у своєму клопотанні посилається на практику Верховного Суду, відповідно до якої, потерпілий не є стороною обвинувачення і прокурор не спростовує цього факту.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 ст. 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Судом встановлено, що, відповідно до наявних документів та реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, 20 серпня 2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (т. 1 а.п. 11). 15 жовтня 2020 року ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України (т. 1 а.п. 11), та згідно висунутого прокурором обвинувачення, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КПК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло та, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, але, разом з тим, інкримінований ОСОБА_3 злочин не відноситься до злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене, зокрема: протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформацію про продовження слідчим суддею строку досудового розслідування, а також інформацію про зупинення і відновлення органом досудового розслідування кримінального провадження.

Сторона захисту за один день, тобто 15 жовтня 2020 року в день відкриття матеріалів досудового розслідування, ознайомилася з матеріалами кримінального провадження (т. 1 а.п. 9).

У подальшому, як вбачається з протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів досудового розслідування), потерпіла знайомилася з матеріалами кримінального провадження з 16.10.2020 року по 18.10.2020 року (т. 1 а.п. 169), однак, обвинувальний акт вперше відносно ОСОБА_3 було фактично направлено - отримано Дніпровським районним судом м. Києва 26.10.2020 року (т. 1 а.п. 145).

Суд звертає увагу, що на момент розгляду саме даного клопотання сторони захисту, склалася усталена практика та Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово вказував про те, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує в часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). Тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанова Верховного Суду від 21.04.2022 року у справі № 642/2788/21).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, щодо вказаного вище обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , то на супровідному листі за підписам заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4, наявна дата 22.10.2020 року (т. 1 а.п. 145), однак, Дніпровським районним судом м. Києва його було фактично отримано лише 26.10.2020 року (т. 1 а.п. 145), тобто, з урахуванням усталеної практики Верховного Суду на момент розгляду даного клопотання, обвинувальний акт, було направлено поза межами строку досудового розслідування.

Будь-яких підтверджень того, що даний обвинувальний акт було направлено засобами зв`язку, а не нарочно безпосередньо до суду, прокурором надано не було.

Крім того, суд звертає увагу, що у подальшому, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2020 року за клопотанням обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України повернуто прокурору (т. 1 а.п. 149-152).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 14.02.2023 року, справа № 543/391/20 зазначено, що колегія суддів Касаційного суду звертає увагу на те, що повернення обвинувального акта не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування. З цього випливає, що повернення обвинувального акта не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акта прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом. Неможливість проведення додаткового розслідування пояснює і неможливість відновлення закінченого досудового розслідування або продовження його строків.

Будь-яка сторона кримінального провадження має передбачати можливість несприятливого для неї розвитку подій у провадженні, у тому числі і ухвалення судових рішень, що вимагатимуть додаткового часу для їх виконання, як, наприклад, рішення про повернення обвинувального акта прокурору. Таким чином законодавець, встановлюючи граничні строки досудового розслідування, визначав їх з урахуванням подібних ускладнень з якими може стикнутися сторона, і вона має враховувати можливість таких ускладнень при плануванні своєї діяльності. Судом встановлено, що у цьому провадженні усунення недоліків попереднього обвинувального акта тривало більше двох місяців, що навряд чи узгоджується з вимогами ст. 28 КПК України

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Таким чином, ст. 284 КПК України прямо не передбачає можливості саме закриття кримінального провадження судом на стадії судового розгляду з підстав закінчення строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Оскільки КПК України прямо не врегульовує дії суду у випадку встановлення в ході судового розгляду факту закінчення строків досудового розслідування, то має застосовуватись ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи із засад, визначених ст. ст. 8, 9, 28 КПК України, та положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у такому випадку суд має закрити кримінальне провадження з метою відновлення порушених прав обвинувачених.

Такі висновки підтверджуються і практикою Верховного Суду. Так, у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18 суд дійшов наступного висновку: "Твердження у касаційній скарзі про те, що суд не дотримався процесуальної форми розгляду провадження, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, оскільки прийняв рішення про закриття провадження не в підготовчому судовому засіданні, а під час судового розгляду, є безпідставними, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу (до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті)".

З огляду на наведене вище, не закриття судом кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру на будь-якій стадій судового провадження свідчитиме про грубе порушенням прав обвинуваченого та слугуватиме безумовною підставою для скасування судового рішення і закриття кримінального провадження судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 27, 28, 219, 284, 350, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002121 від 18.03.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, закрити у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, після повідомлення особі про підозру, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити ОСОБА_3 , захиснику та прокурору.

Суддя