Справа № 752/4795/23
Провадження №: 1-кп/752/1508/23
У Х В А Л А

06.09.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

у ході проведення відкритого судового засідання приміщенні суду у місті Києві у кримінальному провадженні № 10000486 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Голосіївським районним судом міста Києва здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

У судове засідання 06.09.2023 обвинувачений ОСОБА_6 повторно не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце судового засідання повісткою.

Прокурор заявила клопотання про застосування приводу до обвинуваченого, мотивувавши його фактичною безпідставною неявкою ОСОБА_5 до зали суду посилалася на те, що неявка обвинуваченого без поважних причин не сприяє завданням і цілям кримінального провадження, і прибуття до суду на виклик є не правом чи можливістю особи, а його процесуальним обов`язком.

Захисник заперечив проти застосування примусового приводу, повідомив про те, що бачив обвинуваченого неподалік будівлі суду, обговорювати підготовку до судового розгляду та правову позицію останній не виявив бажання, про свої наміри щодо участі або ж неучасті в судовому засіданні не сповіщав.

Заслухавши прокурора, проаналізувавши наявні матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 139 КПК України у разі, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.

Згідно зі ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу під час судового провадження приймається судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Пункт 1 ч. 7 ст. 42 КПК України покладає на обвинуваченого обов`язок прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Як вбачається з матеріалів справи обвинувачений отримав обвинувальний акт , був присутній у підготовчому засіданні, де в його інтересах розглядалося ряд клопотань і скарг, був присутній у ході судового розгляду, повідомив про невизнання висунутого звинувачення та ін., отримав повістку про виклик до суду та відповідно, ознайомлений з наслідками неявки до суду, проте жодних пояснень, повідомлень, заяв, клопотань до суду не направляв, жодним чином не повідомляв про поважність причин своєї неявки до суду, про своє фактичне місце перебування тощо, окрім звернень про невизнання юрисдикції суду, які не становлять собою предмет судового розгляду у цьому кримінальному провадженні.

За наведених обставин суд оцінює неявку обвинуваченого як безпідставну та вважає за доцільне задовольнити заявлене прокурором клопотання, спрямоване на забезпечення дотримання засад кримінального провадження та відхиляє заперечення захисника.

Керуючись ст. 138-140, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 примусового приводу задовольнити.

2. Застосувати до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 10000486 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 привід для забезпечення його явки до суду для участі в судовому засіданні, що відбуватиметься 10.10.2023 о 09:30 у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Виставкова, 14-А.

3. Виконання приводу доручити Голосіївському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

4. Контроль за виконанням ухвали про здійснення приводу покласти на уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні.

5. У разі неможливості здійснення приводу, зобов`язати Голосіївське районне управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві повернути цю ухвалу до суду та письмово повідомити суд у строк до 10.10.2023 про причини невиконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1