Справа №336/4197/23
Пр.1-кп/336/775/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000628 від 08.07.2022, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акта, складеного відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який отримав повну середню освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, інвалідності не має, адреса реєстрації за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.08.2022 Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185, ч.2 ст.345, із застосуванням ст.70 КК України, до обмеження волі строком на 2 роки з іспитовим строком на 1 рік;

за ознаками скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.309 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвокатки ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, у особливо великих розмірах, при невстановлених обставинах, придбав шляхом зрізу фрагменти рослин сіро-зеленого кольору та речовину рослинного походження, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, переніс їх до місця свого мешкання, а саме, до буд. АДРЕСА_1 , де у приміщенні літньої кухні та на даху будинку зберігав вказані фрагменти рослин та речовини, для їх подальшого висушування.

Відповідно до Таблиці невеликих великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров?я України від 01.08.2000 N188, у редакції наказу Міністерства охорони здоров?я України від 29.07.2010 N634, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за N512/4733, розмір канабісу від 2 500 г і більше є особливо великим.

Так, 08.07.2022, приблизно о 08 годині 30 хвилин, співробітниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 , у присутності понятих та ОСОБА_3 , у приміщенні літньої кухні та даху будинку виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно з висновками судового експерта Запорізького НДЕКЦ MBC України NCE-19/108-22/8078-H3ПРАП від 26.07.2022 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого складає 2 554,551 г, в перерахунку на висушену речовину, яка становить особливо великий розмір, відповідно до наказу N188 від 01.08.2000 Міністерства охорони здоров?я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», яку ОСОБА_3 зберігав без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення беззаперечно визнав, надав пояснення, які відповідають тим, що викладені в обвинувальному акті, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, дату, час, місце й спосіб скоєння злочину, у скоєному щиро розкаявся.

В судовому засіданні він показав суду, що біля р. Московка у м.Запоріжжі зірвав рослини маріхуани, рослиної речовини, переніс їх до місця свого мешкання, а саме, до буд. АДРЕСА_1 . Точної дати та часу не пам`ятає, в часі раніше, ніж проведення обшуку за місцем його проживання. Зірвані рослини зберігав у приміщенні літньої кухні та на даху будинку з метою їх висушування та власного споживання, зокрема, у зв`язку із конфліктами в сім`ї. Під час проведеного 08.07.2022 співробітниками поліції обшуку були присутні поняті, йому пред`явлено ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку. Від наркотичної залежності лікування не проходив, на даний час заборонених речовин не споживає, під час обшуку не пам`ятав, що щось із зірваних рослин зберігалось на даху будинку.

Враховуючи думку учасників кримінального провадження, судом визнано за можливе провести розгляд провадження із застосуванням норми ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні, за згодою всіх учасників судового провадження, судом не досліджувались докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що їх позиція є добровільною та істинною, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до встановленого порядку судового розгляду кримінального провадження судом досліджено визначений обсяг доказів, а саме, надані стороною обвинувачення матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, підтверджують розмір процесуальних витрат на проведення судової хімічної експертизи, а також висновок за результатами судової хімічної експертизи, висновок досудової доповіді, підготовленої органом пробації на підставі ухвали суду.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, вислухавши покази обвинуваченого, суд вважає, що його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) при вище викладених обставинах повністю доведена, а дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, вчинене у особливо великих розмірах.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує такі обставини.

За змістом ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, діяння, передбачене ч.3 ст.309 КК України згідно зі ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, визнається щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання особі відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено. Також, суд враховує й відомості про особу обвинуваченого, який до вчинення злочину не судимий, одружений, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційного місця працевлаштування не має.

Суд бере до уваги наявність на утриманні у ОСОБА_3 малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса)), те, що особа має позитивну характеристику за місцем проживання, видану головою квартального комітету №114 ОСОБА_8 , за підписами сусідів.

Згідно з досудовою доповіддю, яка надійшла до суду від Шевченківського РВ Філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області на виконання ухвали суду від 08.06.2023, орган пробації зробив висновки, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 є середнім, ризик небезпеки для суспільства оцінений також як середній, тому орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства. На думку органу пробації в разі застосування положень ст.75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 , необхідно визначити обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а також додатковий обов`язок відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України.

За результатами розгляду справи, беручи до уваги тяжкість та фактичні обставини вчиненого правопорушення, вищенаведені чинники, форму вини та мотиви вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі відповідно до санкції ч.3 ст.309 КК України на строк п`ять років.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2002 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо. Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке саме покарання йдеться - основне чи додаткове.

За нормою ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. Так, за приписами ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом визнається доведеним, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.309 КК України, вчинено ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку у кримінальному провадженні №331/820/22, пр.1-кп/331/293/2022, ухваленого 10.08.2022 Жовтневим районним судом м.Запоріжжя. Відповідно до вказаного вироку суду визнано ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.345 ч.2, 185 ч.1 КК України та призначено йому покарання: за ст.345 ч.2 КК України у вигляді 2 років обмеження волі; за ст.185 ч.1 КК України у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок суду набрав законної сили 12.09.2022.

На час ухвалення даного вироку відомості щодо розгляду питання про звільнення засудженого від призначеного судом покарання за закінченням іспитового строку, або про скасування звільнення відсутні. Крім того, підстав для застосування припису ч.4 ст.70 КК України, відповідно до якого в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, - судом не встановлено, оскільки ОСОБА_3 за попереднім вироком був звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Тому, враховуючи час вчинення злочину та час ухвалення попереднього вироку суду, суд дійшов висновку про те, що покарання у даному провадженні необхідно призначити за сукупністю кримінальних правопорушень саме у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання (за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10.08.2022) більш суворим (за цим вироком), визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши максимальний іспитовий строк згідно зі ст.75 КК України тривалістю 3 роки, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а також додатковий обов`язок, визначений п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Зважаючи на те, що у справі встановлена лише одна обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом не встановлено достатніх підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України.

Визначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст.50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання, на переконання суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Судом встановлено, що матеріальна шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення не завдана.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження на підставі ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.04.2023, у вигляді особистого зобов`язання, згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування й судового розгляду, що підлягають розгляду судом, не застосовувались.

Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів. За змістом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на надані стороною обвинувачення докази витрати на проведення судово-хімічної експертизи у даному провадженні дорівнюють 2 265,36 гривень (висновок Запорізького НДЕКЦ МВС України NCE-19/108-22/8078-H3ПРАП від 26.07.2022, довідка про витрати на проведення експертизи).

Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів по справі з урахуванням положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 118, 124, 349, 369-371, 373-374, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання (за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10.08.2022) більш суворим (за цим вироком), визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину, а також виконає обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової хімічної експертизи у сумі 2 265,36 гривень (дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень 36 копійок).

Речові докази - речовину рослинного походження у зіп-пакетах, полімерних пакетах, виріб з прозорого безбарвного скла, вмонтований в дерев`яну оправу порожнистого металевого циліндра з перфорованою перегородкою; фрагменти полімерних пляшок, паперові шпалери з речовиною рослинного походження, рослини (кущі) у кількості 11 од., передані до камери схову ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області (спец-пакети (мішки) №7559912, 7559914), - знищити.

Речовий доказ - відеозапис проведення слідчої дії (обшуку) за адресою: АДРЕСА_1 , на двох носіях - DVD-R дисках, долучені до кримінального провадження, - залишити в ньому.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1