Справа № 487/3801/23
Провадження № 1-кс/487/1948/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106, про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106, про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазаначено, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваної запобіжного заходу спливає 01.07.2023, однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо у зв`язку із значною кількістю процесуальних та слідчих дій, які потребують проведення та завершення. Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, прокурор просив продовжити стосовно підозрюваної строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити.

Підозрювана в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000106.

Досудовим розслідуванням установлено, що в жовтні 2022 року у мешканки смт. Березнигувате, Баштанського району, Миколаївської області, ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення від реалізації психотропних речовин.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку № 3 таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону.

Відповідно до таблиці I, списку № 2 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року, до особливо небезпечних психотропних речовини, обіг яких заборонено відноситься, зокрема, «PVP».

Так, ОСОБА_4 розуміючи, що обіг наркотичних засобів на території України заборонено, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, діючи з корисливих мотивів, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно придбала у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину «PVP».

23 жовтня 2022 року ОСОБА_6 з метою здійснення збуту особливо небезпечної психотропної речовини, надала військовослужбовцю ОСОБА_7 , номер банківської картки № НОМЕР_1 на яку останній через платіжний термінал «IBOX» перевів 1500 гривень.

В подальшому, а саме: 23 жовтня 2022 року близько 14 год. 05 хв., ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут особливо небезпечної психотропної речовини, перебуваючи за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, смт. Березнегувате на площі Соборно-Миколаївській, під час контролю за вчиненням злочину, умисно, незаконно, за 1500 гривень збула військовослужбовцю ОСОБА_7 , який був задіяний в проведенні контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, прозорий zip-пакет у якому містилась кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено «PVP», масою 0,37698 г.

В період часу з 14 год. 19 хв. по 14 год. 40 хв. 23 жовтня 2022 року, військовослужбовець ОСОБА_7 , добровільно видав придбану ним у ОСОБА_4 кристалічну порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,37698 г.

01.05.2023 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

04.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 01.07.2023.

Постановою керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 31.07.2023.

За змістом до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_4 підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема, даними: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.09.2022; рапорту ст. о/у ВОР ХУ ДВБ НП України від 02.09.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 08.09.2022; протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 25.10.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 08.09.2022; протоколу проведення НС(Р)Д контроль за вчиненням злочину від 24.10.2022; протоколу проведення НС(Р)Д аудіо та відеоконтролю особи від 11.11.2022; висновку експерта №СЕ-19/108/13034-НЗРАП від 02.11.2022; протоколу огляду (видача грошових коштів для проведення НС(Р)Д) від 23.10.2022; протоколу огляду (видача грошових коштів для проведення НС(Р)Д) від 23.10.2022; протоколу огляду (видача закупником психотропної речовини після проведення НС(Р)Д) від 23.10.2022.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 , могла вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (01.07.2023 року) неможливо, оскільки на теперішній час не допитані у якості свідків всі військовослужбовці різних військових частин, які дислокувались на території Березнегуватського району Миколаївської області під час здійснення протиправної діяльності підозрюваними, яких заплановано допитати та, які володіють інформацією щодо обставин збуту психотропних речовин, що має значення для кримінального провадження. Крім того, необхідно отримати розсекречені ухвали на проведення НС(Р)Д у кримінальному провадженні, а також виконати 4 тимчасових доступи на підставі ухвали слідчого судді, зокрема, до матеріалів кримінального провадження що знаходиться у СУ ГУ НП в Миколаївській області та 3 тимчасових доступи до матеріалів, що становлять банківську таємницю, які необхідно отримати з метою підтвердження транзакцій між фігурантами провадження та ОСОБА_10 причетність якого також перевіряється у вказаному провадженні.

Відомості, які будуть отримані в результаті здійснення перелічених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, дозволять отримати докази, які можуть бути використані під час судового розгляду, забезпечать всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Провести раніше вищевказані слідчі дії не виявилось можливим у зв`язку з проведенням великої кількості слідчих та інших процесуальних дій, тривалістю та послідовністю їх проведення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Підозрювана під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, у зв`язку з чим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрювана може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженою у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке було припинено не з власної волі підозрюваної, а працівниками правоохоронного органу, що, з урахуванням даних про особу підозрюваної, свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання винуватою у вчиненні якого підозрюваній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_4 , яка народилася у 1986 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 має професійно-технічну освіту, розлучена, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей; має постійне місце мешкання, за яким проживає одна із дітьми. Повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення ОСОБА_4 не має, згідно ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 продовжують існувати, застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (01.07.2023 року) неможливо, а за такого, клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а строк дії обов`язків, покладених на підозрювану, слід продовжити до 31.07.2023 року в межах строку досудового розслідування.

З наведених вище міркувань слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 193, 194, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити до 31.07.2023 року строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладанням не неї процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає, а саме смт Березнегувате, Баштанського району, Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця прожиття та місця роботи;

-утриматися від спілкування зі свідками, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні;

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 31.07.2023 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 30.06.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1