Справа № 163/1442/17 Провадження №11-кп/802/1/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Знам`янки Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працює, раніше не судимого:

засуджено:

- за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.4 ст.296 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим, призначене остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного судом покарання.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що 04 квітня 2017 року близько 15 год 30 хв, перебуваючи в приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_9 », що на АДРЕСА_1 , ігноруючи елементарні існуючі в суспільстві правила поведінки, моралі, добропристойності, відкрито виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та впорядкованого функціонування суспільних відносин, не маючи на те будь-яких вагомих підстав, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи протиставити себе суспільству та принизити людську гідність інших громадян, проявляючи особливу зухвалість щодо ОСОБА_10 , безпричинно наніс йому один удар правою ногою в тулуб, після чого, тримаючи в руках скляну пляшку, заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень, наніс нею один удар в голову ОСОБА_10 , а коли останній впав на підлогу, став наносити йому удари руками та ногами в різні ділянки тіла, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 9-го ребра справа та крововиливу правої половини грудної клітки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 49 від 12.04.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за тривалістю розладу здоров`я, так як для лікування потрібно більше 21-ї доби.

Крім того, 04 квітня 2017 року близько 15 год 30 хв він же, перебуваючи в приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_9 », що на АДРЕСА_1 , ігноруючи елементарні існуючі в суспільстві правила поведінки, моралі, добропристойності, відкрито виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та впорядкованого функціонування суспільних відносин, не маючи на те будь-яких вагомих підстав, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи протиставити себе суспільству та принизити людську гідність інших громадян, проявляючи особливу зухвалість щодо ОСОБА_10 , в присутності сторонніх громадян, безпричинно наніс один удар правою ногою в тулуб ОСОБА_10 , після чого тримаючи в руках скляну пляшку, заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень, яку взяв біля магазину, наніс нею один удар в голову ОСОБА_10 , а коли останній впав на підлогу, став наносити йому удари руками та ногами в різні ділянки тіла, чим спричинив останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що суд, закінчивши зясування обставин та перевірку їх доказами, не перейшов до судових дебатів, не надав можливість учасникам обмінятися репліками, а обвинуваченому висловити останнє слово, і відразу видалився у нарадчу кімнату, після чого проголосив вирок. З огляду на наведене, просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

На переконання апеляційного суду, оскаржуваний вирок суду щодо ОСОБА_8 відповідає вищевказаним вимогам закону.

Положення ч.1 ст.404 КПК України регламентують, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.

Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

У поданій апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що суд, закінчивши зясування обставин та перевірку їх доказами, не перейшов до судових дебатів, не надав можливість учасникам обмінятися репліками, а обвинуваченому висловити останнє слово, відразу видалився у нарадчу кімнату, після чого проголосив вирок, чим допустив істотні порушення КПК України.

Однак такі доводи суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Згідно з приписами ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положення ч.ч.1, 7 ст.364 та ч.1 ст.365 КПК України визначають такі стадії судового розгляду, як судові дебати та останнє слово обвинуваченого.

Як вбачається із журналу судового засідання від 20 листопада 2017 року (а.п.63-64) та звукозапису судового засідання від 20 листопада 2017 року, після заявленого обвинуваченим ОСОБА_8 клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», головуючий з`ясував думку учасників судового провадження, видалився до нарадчої кімнати і проголосив вирок суду.

Враховуючи позицію сторони обвинувачення, яка не оспорює правильність застосування амністії до обвинуваченого, апеляційний суд доходить висновку, що порушення, про які вказано в апеляції прокурора, не є істотними саме у даній справі, оскільки вони ніяким чином не вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення про звільнення від відбування призначеного судом покарання на підставі закону про амністію.

Суд апеляційної інстанції погоджується із судовим рішенням місцевого суду, з огляду на мотиви, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2022 року (справа № 756/10060/17, провадження № 13-3кс22), а саме: у випадку призначення експертизи слідчим, який не входить до складу визначеної у кримінальному провадженні слідчої групи суд, вирішуючи питання про допустимість даних висновку експерта як доказів, повинен у межах доводів сторін перевірити, чи призвів спосіб призначення експертизи до порушення тих чи інших прав і свобод людини, передбачених Конвенцією та/або Конституцією України. У разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося.

Підсумовуючи наведене, істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді