Справа № 509/3291/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000264 від 13.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим СВ відділення поліції №1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000264 від 13.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.06.2023 приблизно о 20:15 годин, невідома особа, перебуваючи біля присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, із автомобіля "Mercedes-Benz 280 D" д/н НОМЕР_1 , здійснила крадіжку рюкзака з мобільним телефоном Samsung A50 та іншими речами, чим завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 7550 гривень. (ЄО 3081 від 12.06.2023).

13.06.2023 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено що гр. ОСОБА_6 передав гр. ОСОБА_7 рюкзак чорного кольору в якому знаходились наступні речі: мобільний телефон марки Samsung A50 білого кольору м.т НОМЕР_2 IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 ; гаманець розового кольору у якому було виявлено банківські картки № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ( Банк Пумб); семена рослин; дві молитовні книжки .

14.06.2023 постановою слідчого вище зазначені речі визнано речовим доказом.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що відео запис, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для повного та об`єктивного розслідування усіх обставин провадження, а також те що, вищевказане майно являється речовим доказом, виникла необхідність в арешті даного майна.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені в ході проведення слідчих дій, а саме: рюкзак чорного кольору в якому знаходились наступні речі:

-мобільний телефон марки Samsung A50 білого кольору м.т НОМЕР_2 IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 ;

-гаманець розового кольору у якому було виявлено банківські картки № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ( Банк Пумб);

-семена рослин;

-дві молитовні книжки.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1