Справа № 953/3193/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Харкові клопотання по кримінальному провадженню №0000740 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уроженця с.Хроли Каланчацького району Херсонської області, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України -

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт із додатками по кримінальному провадженню №0000740 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України.

Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується. Обвинувачений , за повідомленням прокурора, перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу з підстав наявності ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» подавши клопотання .

Також додатково зазначив, що просить визначити заставу, призначену слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Обвинувачений та захисник проти клопотання заперечували, зазначаючи, що ризики не доведені, положення ч.8 ст. 176 КПК України є неконституційні.

При розгляді клопотання судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, є віськовослужбовцем, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого особливо тяжкого злочину може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, суд вважає доведеним існування ризиків передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема - можливість обвинуваченого переховатися від суду, незаконно впливати на свідків, які на теперішній час не зменшились.

Ризики передбачені п.п. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час є недоведеними.

Відповідно до положень ч. 8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому продовжений до 18.08.2023р.

В даному випадку, враховуючи введення на території України воєнного стану, суд вважає за необхідне застосувати спеціальну норму ч.8 ст. 176 КПК України, яка регулює застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст. 402 КК України.

Таким чином, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, наявність ризиків передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню встановленим ризикам.

При цьому, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_5 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», оскільки обвинувачений має право бути безпосередньо присутнім під час розгляду його кримінального провадження у суді, а також відсутності відповідних технічних засобів в ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення відоеконференції за допомогою сервісу ВКЗ.

Положення ч.8 ст. 176 КПК України є на теперішній час чинними, не визнані неконституційними.

Саме Конституційний Суд України має повноваження вирішувати питання про відповідність Конституції України законів України у відповідності до ЗУ «Про Конституційний суд України».

Ні районний суд, ні адвокат, ні обвинувачений таким повноваження, діючим законодавством, не наділені.

Разом з тим, задовольняючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з урахуванням усіх обставин кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого вважає за можливе визначити йому розмір застави.

Суд враховує особу тримання ОСОБА_5 , той факт, що він не судимий, майнове становище, зокрема рівень його матеріального забезпечення як військовослужбовця, що проходить службу в лавах Збройних Сил України та щомісячно отримує грошове забезпечення до 30 000 грн., а також з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, яке вчинено в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 161 040 грн. (2684 грн. х 60).

Водночас застава в такому розмірі буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити бажання ухилитися від суду, тобто зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд також вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені у частині 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст. ст.176, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без змін - у вигляді тримання під вартою продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 01.07.2023 року включно, в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області вартою (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. ua0006674, справа № ), до спливу терміну тримання під вартою..

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи .

Встановити строк дії ухвали з 03.05.2023р. по 01.07.2023р.

Суддя ОСОБА_1