Провадження № 1-кп/466/217/23
В И Р О К

іменем України

15 травня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

склад учасників справи

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000374 від 20.10.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рудники, Миколаївського району, Львівської області українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого востаннє вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 29.03.2023 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_6 , 11.10.2021 р., приблизно о 19 год. 57 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи у торговому залі магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що на вул. Шевченка, 14 у м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгових стелажів Ікру «Парамушир» 100 г., у кількості 2 шт., вартістю 290,00 грн. без ПДВ, після чого залишив приміщення вказаної магазину «Близенько», а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ПП «Мережа-Сервіс Львів», матеріальних збитків на загальну суму 290,00 грн. без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст.349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 , 24.10.2021, приблизно о 16 год. 03 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, діючи з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, перебуваючи у торговому залі магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що на вул. Шевченка, 14, у м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрав із торгових стелажів Тунець «Ріо» в олії 2 шт. вартість 68,10 без ПДВ, Філе Сьомги «МастерФіш» - 2 шт. вартістю 164,00 грн. без ПДВ, Ікра тріски «Камчадал» пробійна солена 1 шт., вартість за шт. 22,26 без ПДВ., після чого залишив приміщення вказаного магазину, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв магазину ПП «Мережа-Сервіс Львів», матеріальних збитків на загальну суму 254,36 грн. без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст.349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 просив суд, з врахуванням вини обвинуваченого призначити один рік іспитового строку.

В судове засідання представник потерпілого ОСОБА_7 не з?явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 16).

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст.349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений щодо цивільного позову про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину зазначив, що збитки відшкодовані.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.

В матеріалах справи наявна заява представника ПП «Мережа-Сервіс Львів» від 23.02.2023 року про залишення позовної заяви без розгляду (а. с. 89).

Обставини, які відповідно до вимог ст.66 КК України пом`якшують покарання щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий востаннє вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 29.03.2023 р..

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог ст. 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Враховуючи викладене, обставини вчиненого кримінальних правопорушень, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання, а також особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

У зв?язку з оскарженням стороною обвинувачення вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 29.03.2023 року, яке може бути підставою для скасування, суд не враховує зазначений вирок.

Питання виконання вироків вирішуватти відповідно до п. 11 ст. 537 КПК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 127-129, 349, 366-368, 374, 376, 395 КПК України, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- періодично прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов представника ПП «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_7 про відкшодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину залишити без розгляду.

Речові докази по справі згідно постанов про визнання речовими доказами від 02.11.2023 року, а саме: 2 DVD-R диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому у кримінальному провадженні не обирався.

Питання виконання вироків вирішуватти відповідно до п. 11 ст. 537 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя ОСОБА_1