ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 615/1379/21 Номер провадження 11-кп/814/319/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

особи, стосовно якої

вирішується питання про

застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000119, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 зі змінами, на ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 16.12.2021 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Душанбе, Республіки Таджикистан, громадянки України, таджички, одруженої, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , домогосподарки, не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою застосовано до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

Ухвалою суду встановлено що, 18.06.2021 близько 01:00 год. особа, щодо якої вирішується питання про застосування медичних заходів, ОСОБА_8 , перебуваючи в кухні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , схопила із кухонного столу два кухонні ножі, якими, тримаючи разом у правій руці, стоячи навпроти ОСОБА_11 , несподівано для нього, нанесла один удар з ліва на право, з місцем перекладання на ліву бокову поверхню грудної клітини у 4-6 міжребер`ї по лівій пахвовій лінії та на передню стінку живота, чим спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді поранення лівої половини грудної клітки з шкіряними колото- різаними ранами у 4-6 міжребер`їв по лівій пахвовій лінії розмірами 3x1 см. 1x0,5 см. 0.8x0,5 см. проникаючими в плевральну порожнину з ушкодженням лівої легені, лівостороннім пневмогематораксом; живота по середній лінії з шкірною раною розмірами 3x1 см, проникаючою в черевну порожнину з ушкодженням сальника та внутрішньочеревною кровотечею, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.3 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України - незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів свідчить про те, що під час нанесення удару особа, щодо якої вирішується питання про застосування медичних заходів ОСОБА_8 , не передбачала настання смерті потерпілого ОСОБА_11 , тому її дії повинні бути кваліфіковані за наслідками що настали, а саме за ч.1 ст.121 КК України.

У поданій апеляційній скарзі зі змінами, прокурор просить ухвалу суду щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити нову, якою застосувати щодо неї заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Зазначає, що суспільно небезпечне діяння ОСОБА_8 вчинила, коли страждала і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, що позбавляло її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, а також те, що суспільно небезпечне діяння, яке вчинила ОСОБА_8 пов`язане з завданням шкоди здоров`ю іншій особі, остання має бути госпіталізована до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В судове засідання законний представник ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час судового розгляду, не з`явились та просили про проведення розгляду за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу зі змінами, захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, особи, відносно якої обрано примусовий захід медичного характеру ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги зі змінами, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд першої інстанції вказав, що сукупність наведених доказів свідчить про те, що під час нанесення удару особа, щодо якої вирішується питання про застосування медичних заходів, ОСОБА_8 , не передбачала настання смерті потерпілого ОСОБА_11 , тому її дії повинні бути кваліфіковані за наслідками, що настали. Суд визнав доведеним, що мало місце суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та вчинене ОСОБА_8 в стані неосудності та постановив ухвалу про застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні був досліджений висновок судово-психіатричного експерта №109 від 19.08.2021 ( а. пр.181-186), згідно якого, ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, страждала і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, через що вона за своїм психічним станом не могла та на даний час не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, а тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Згідно з вимогами ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи дані висновку судово-психіатричного експерта, судом встановлено, що ОСОБА_8 , як на момент вчинення інкримінованого їй діяння, так і на момент розгляду кримінального провадження, не могла і не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч. 4 ст. 503 КПК України, примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує в тому числі й питання чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Нормами ч. 5 ст. 94 КК України, передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суровим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Цією ж нормою закону визначено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Визначаючи ОСОБА_8 вид примусового заходу медичного характеру, суд врахував дані висновку судово-психіатричного експерта, ступінь тяжкості вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, яке у відповідності до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, а також ступінь небезпечності психічно хворої ОСОБА_8 як для себе, так і для інших осіб, яка у період правопорушення стражала і зараз страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної та помилково прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_8 примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичаним наглядом.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 вчинила діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України - незакінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, але в момент вчинення цього діяння та на даний момент вона не могла і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, про що просить прокурор в своїй апеляційній скарзі, оскільки прокурором було доведено, а судом встановлено, що ОСОБА_8 за своїм психічним станом становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду, оскільки безпосереднім об`єктом посягання, за ч.1 ст. 115 КК України, є життя людини, а тому існують підстави для застосування вимог ч. 5 ст.94 КК України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, доведеною та підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 16 грудня 2021 року відносно ОСОБА_8 - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000119 від 18.06.2021 щодо ОСОБА_8 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, а саме: до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4