Справа № 369/8629/23
Провадження №1-кс/369/1934/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Боярського відділу Фастівського окружної прокуратури в Київській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному 06.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001552, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.06.2023 до ВП №1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.06.2023 за адресою:

АДРЕСА_1 , в ході оформлення адміністративних матеріалів гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поклав до службового автомобіля неправомірну вигоду в сумі 1 000 грн. купюрами по 200 грн.

У період часу з 09 год. 30 хв. по 09 год. 50 хв. 05.06.2023 проведено огляд місця події, а саме службового транспортного засобу марки «Toyota Corolla», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, білого кольору, який знаходився за адресою: Київська обл., Фастівський р-н., м. Боярка,вул. Шевченка, поблизу будинку №8. В ході проведення огляду, між переднімі сидіннями біля підлокітника, вище вказаного автомобіля, було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1 000 (одна тисяча) грн., а саме: п`ять купюр номіналом по 200 (двісті) грн. за №№ УХ4351715, ПГ1309708, ПЗ0550907, УЛ9226658 та СЕ4720973, які поміщено до спеціального пакету ВУМ1005722.

Вказані грошові кошти, у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказане, а саме: грошові кошти у сумі 1 000 (одна тисяча) грн., а саме: п`ять купюр номіналом по 200 (двісті) грн. за №№ УХ4351715, ПГ1309708, ПЗ0550907, УЛ9226658 та СЕ4720973, які поміщено до спеціального пакету ВУМ1005722, котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх відчуження, розпорядження та/або користування пошкодження, псування, зникнення, приховування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченого пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках Кримінального кодексу України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою або нижчою за ринкову вартість, і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Враховуючи те, що майно, яке було виявлене та вилучене 05.06.2023 а саме: грошові кошти у сумі 1 000 (одна тисяча) грн., а саме: п`ять купюр номіналом по 200 (двісті) грн. за №№ УХ4351715, ПГ1309708, ПЗ0550907, УЛ9226658 та СЕ4720973, які поміщено до спеціального пакету ВУМ1005722, котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має значення речового доказу, а також беручи до уваги що будуть створені можливості для його відчуження, пошкодження, приховування, з урахуванням підстав ризиків невжиття заходів забезпечення кримінального провадження та доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені вище речі.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор просив суд прийняти клопотання до розгляду та накласти арешт на грошові кошти у сумі 1 000 (одна тисяча) грн., а саме: п`ять купюр номіналом по 200 (двісті) грн. за №№ УХ4351715, ПГ1309708, ПЗ0550907, УЛ9226658 та СЕ4720973, які поміщено до спеціального пакету ВУМ1005722, котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлені та вилучені у період часу з 09 год. 30 хв. по 09 год. 50 хв. 05.06.2023 за місцем вчинення злочину.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: грошовими коштами у сумі 1 000 (одна тисяча) грн., а саме: п`ять купюр номіналом по 200 (двісті) грн. за №№ УХ4351715, ПГ1309708, ПЗ0550907, УЛ9226658 та СЕ4720973, які поміщено до спеціального пакету ВУМ1005722, котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У даному випадку на вищевказане майно, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його передачі, відчуження та збереження, як речового доказу.

Метою арешту майна є збереження вказаного майна, а також забезпечення кримінального провадження, конфіскація майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 1 000 (одна тисяча) грн., а саме: п`ять купюр номіналом по 200 (двісті) грн. за №№ УХ4351715, ПГ1309708, ПЗ0550907, УЛ9226658 та СЕ4720973, які поміщено до спеціального пакету ВУМ1005722, котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлені та вилучені у період часу з 09 год. 30 хв. по 09 год. 50 хв. 05.06.2023 за місцем вчинення злочину.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: грошовими коштами у сумі 1 000 (одна тисяча) грн., а саме: п`ять купюр номіналом по 200 (двісті) грн. за №№ УХ4351715, ПГ1309708, ПЗ0550907, УЛ9226658 та СЕ4720973, які поміщено до спеціального пакету ВУМ1005722, котрі належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_5