Справа № 192/1396/23
Провадження № 1-в/192/163/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Амурзет Єврейської автономної республіки Хабаровського краю РФ, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)», засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 25 березня 2021 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ «СВК (№21)» ОСОБА_5 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

Початок строку: 25.02.2020 року

Кінець строку: 25.03.2024 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення. У судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що не може працювати через наявність інвалідності ІІ групи.

Представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» та прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, оскільки вважали, що засуджений не довів своє виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21», прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 27 лютого 2020 року. За період перебування в УВП-3 характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав.

У Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21» знаходиться з 09 липня 2020 року, на даний час відбув 2/3 строку покарання. До праці на виробництві установи не залучається за власним бажанням.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання характеризується задовільно, стягнень та заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. В спілкуванні з працівниками установи хитрий, брехливий. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має не завжди охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не навчається в СНЦ-21. Не бере участь в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених, підтримує зв`язки з рідними шляхом отримання посилок.

02 грудня 2022 року комісією установи відмовлено у застосуванні умовно- дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України, як особі, що не довела своє виправлення. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2023 року, яка набрала законної сили 01 березня 2023 року ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

З урахуванням зазначених обставин, а також з урахуванням подання заяви засудженим з порушенням вимог ч. 7 ст. 539 КПК України, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Крім того, з довідки про заохочення та стягнення з`ясовано, що на даний період часу ОСОБА_3 заохочень та стягнень не має, що свідчить про відсутність такої риси, як неухильне додержування правил поведінки, які передбачені для засуджених (а.с. 9).

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з того, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризується задовільно, заохочень та стягнень не має.

Суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Суд вважає, що сумлінною поведінка у засудженого повинна бути весь час відбування покарання. Враховуючи відсутність у ОСОБА_3 стягнень суд вважає, що засуджений лише стає на шлях виправлення.

Також судом встановлено, що згідно з витягом до протоколу № 103 від 02 грудня 2022 року, комісією Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» було відмовлено засудженому в направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення (а.с.14).

Суд вважає, що з моменту висновку адміністрації установи виконання покарань про те, що ОСОБА_3 не довів свого виправлення, поведінка засудженого не змінилася таким чином, щоб можна було зробити висновок про її сумлінність. Тому суд вважає, що застосування умовно - дострокового звільнення є передчасним.

Суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а відбуття певного строку покарання, а також поганий стан здоров`я, на який скаржився засуджений, не є підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Разом з тим питання про звільнення від покарання за хворобою врегульовано положеннями ст. 84 КК України, згідно ч. 2 якої особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Наявність у засудженого певних захворювань не надає безумовного права на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та є лише підставою для вирішення питання про звільнення від покарання на підставі ст. 84 КК України.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1