ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/1611/23

Провадження № 11-кп/4820/506/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої

застосовано заходи

медичного характеру ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, спільну апеляційну скаргу ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 травня 2023 року про застосування примусових медичних заходів,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Оринин Кам`янець Подільського району Хмельницької області, українки, громадянки України, одруженої, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітній син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше несудимої,

в силу ст.ст. 93, 94 Кримінального кодексу України застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення до спеціального лікувального закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні віднесені за рахунок коштів Державного бюджету України.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100КПК України.

За ухвалою суду ОСОБА_6 вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, пов`язане з пропозицією службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само з наданням такої вигоди, за вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища за наступних обставин.

29 листопада 2022 року, близько 21 год. 15 хв. поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 та інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 , в ході патрулювання, рухаючись на службовому автомобілі марки «RENAULT», моделі «DOKER», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку АДРЕСА_2 , зупинено автомобіль марки «Dadi» моделі «Shuttle», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час розгляду адміністративних справ, який відбувався на місці події, а саме у службовому автомобілі марки «RENAULT», моделі «DOKER», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 під час спілкування із поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, неодноразово, висловлювала пропозицію працівникам поліції надати їм неправомірну вигоду у розмірі 500 (п`ятсот) гривень, на що отримала відмову та була попереджена про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі.

У подальшому, 29 листопада 2022 року, близько 22:00 години ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії та не реагуючи на відмову поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 щодо отримання неправомірної вигоди і неодноразові попередження про кримінальну відповідальність за надання такої неправомірної вигоди, перебуваючи поблизу службового автомобіля працівників Сектору реагування патрульної поліції в Хмельницькій області марки «RENAULT», моделі «DOKER», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі, поблизу будинку № 52/1, що по вул. Центральна, у с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області, діючи умисно, у власних інтересах, усвідомлюючи, що поліцейські Сектору реагування патрульної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є службовими особами Національної поліції України, які наділені повноваженнями з виявлення адміністративних правопорушень та здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, з метою уникнення складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, розмістила власні грошові кошти, у сумі 500 (п`ятсот) гривень, на водійське сидіння вище вказаного службового автомобіля, щоб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , усупереч закріпленим посадовою інструкцією обов`язкам, а також, вимог наказу МВС України «Про затвердження інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» № 1376 від 06 листопада 2015 року, наказу МВС України «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07 листопада 2015 року, ч. 1 ч. ч. 1, 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 вимог ст. 257 КУпАП, згідно з якою протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення, - використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, не складали та не направляли на адресу суду, для розгляду по суті, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_6 , таким чином умисно надала неправомірну вигоду працівникам Сектору реагування патрульної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Таким чином ОСОБА_6 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, тобто у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само в наданні такої вигоди, за вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою суду, ОСОБА_6 та її захисник подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять скасувати її, провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284КПК України.

Вважають ухвалу суду незаконною, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам провадження.

Стверджують, що ОСОБА_6 не визнає вину, оскільки неправомірну вигоду не давала працівникам поліції, а докази надані стороною обвинувачення є сумнівними та ґрунтуються на припущеннях.

На їх думку у матеріалах провадження відсутні достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_6 , а тому і відсутній склад суспільно небезпечного діяння.

Звертають увагу на те, що ОСОБА_6 , знаходячись на обліку, постійно спостерігається у лікаря психіатра та отримує регулярно необхідну терапію, тому недоцільно застосовувати до неї примусові заходи медичного характеру.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 підтвердила, що пропонувала працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 500 (п`ятсот) гривень за не притягнення її до адміністративної відповідальності та кинула купюру - 500 гривень на водійське сидіння патрульного автомобіля, просила надати можливість амбулаторно лікуватись.

З огляду на викладене, захисник просив застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру з наданням амбулаторної психіатричної допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6 , її захисника та законного представника ОСОБА_8 на підтримку поданої спільної апеляційної скарги, з урахуванням зміни апеляційних вимог ОСОБА_6 та її захисника під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження, заперечення прокурора ОСОБА_5 проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

За змістом ч. 1 ст. 505 КПК України, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру підлягають встановленню, зокрема, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За змістом ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

При цьому, примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обгрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК України), - висновку судово-медичної експертизи.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції правильно встановив обставини вчинення ОСОБА_6 , у стані неосудності, суспільно-небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 369 КК України, навівши при цьому достатні мотиви свого рішення.

Як убачається з матеріалів провадження, вина ОСОБА_6 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу огляду місця події - ділянки дороги за адресою АДРЕСА_2 , від 30.11.2022 року та службового автомобіля марки «RENAULT», моделі «DOKER», державний номерний знак НОМЕР_1 , у якому на водійському сидінні було виявлено грошову купюру номіналом 500 гривень з ідентифікуючим номером ФЗ 0038020;

- даними протоколу зняття показань з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 05.12.2022 року та даними протоколу огляду предмета від 05.12.2022 року, яким зафіксовано факт неодноразового висловлювання пропозиції працівникам поліції надати їм неправомірну вигоду у розмірі 500 (п`ятсот) гривень та безпосередньо момент, коли ОСОБА_6 кинула грошову купюру номіналом 500 гривень на водійське сидіння службового автомобіля співробітників поліції;

- даними висновку експерта №СЕ-19/123-22/10503-ДД від 19.12.2022 року банкноти НБУ номіналом 500 (п`ятсот) гривень з серійним номером ФЗ 0038020, яка відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту грошовим знакам аналогічних номіналів та зразків, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника_України;

- даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_6 від 29.11.2022 року;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_6 від 29.11.2022 року та даними постанов судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2022 року та 25.11.2022 року про притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП;

- даними витягу з наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області про особовий склад №18 о/с від 18.01.2021 року, яким переміщено старшого сержанта поліції ОСОБА_10 на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП;

- даними витягу з наказу начальника ГУНП в Хмельницькій області про особовий склад №84 о/с від 22.02.2021 року, яким переміщено старшого сержанта поліції ОСОБА_11 на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Хмельницького районного управління поліції ГУНП;

- даними посадових інструкцій від 24.05.2022 року;

- даними витягу з книги маршрутів наряду поліції за 29.11.2022 року;

- даними показань свідка ОСОБА_10 , згідно з якими, який здійснюючи патрулювання 29.11.2022 року, разом з колегою, зупинили транспортний засіб у зв`язку із порушенням водійкою ОСОБА_6 правил дорожнього руху. Виявивши у водійки ознаки наркотичного сп`яніння, що проявлялося у відсутності орієнтації у просторі і часі, їй було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в с.Скаржинці Хмельницького району, після чого ОСОБА_6 запропонувала їм неправомірну вигоду за те, «щоб її відпустили», в сумі 500 (п`ятсот) гривень. На попередження та роз`яснення про кримінальну відповідальність за вказані діяння ОСОБА_6 не відреагувала та кинула купюру - 500 гривень на водійське сидіння патрульного автомобіля, після чого автомобіль було зачинено до приїзду СОГ.

- даними висновку судово-психіатричної експертизи № 3 від 04 січня 2023 року про те, що на період інкримінованих їй кримінальних правопорушень ОСОБА_6 виявляла шизоафективний розлад, манікальний тип, виявляє такий і на теперішній час, внаслідок чого вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними; не усвідомлює та не може усвідомлювати свої дій та керувати ними і на теперішній час. ОСОБА_6 по своєму психічному стану потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального лікувального закладу з метою лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно-небезпечних діянь.

Суд першої інстанції оцінюючи досліджені, під час судового розгляду, даного кримінального провадження докази, правильно визнав їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та прийшов до висновку, що факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, доведено повністю.

Тобто, ОСОБА_6 вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само в наданні такої вигоди, за вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигод, дій з використанням наданого їй службового становища.

Висновки суду першої інстанції про необхідність застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, за обставин про які клопотали учасники кримінального провадження, про які зазначено в ухвалі суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є обґрунтованими та підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов до обгрунтованого висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, врахувавши при цьому вищенаведений висновок експерта, психічний стан ОСОБА_6 , характер вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Апеляційні твердження особи, щодо якої застосовано заходи медичного характеру та її захисника про те, що ОСОБА_6 не потребує примусового лікування, оскільки знаходячись на обліку, постійно спостерігається у лікаря психіатра та отримує регулярно необхідну терапію, на сьогоднішній день, ніякої небезпеки для здоров`я інших осіб не несе, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки відповідають висновку судово-психіатричної експертизи, відповідно до якого ОСОБА_6 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального лікувального закладу з метою лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно-небезпечних діянь, не спростовують зазначених обставин.

Щодо посилань апелянтів про те, що ОСОБА_6 не давала працівникам поліції неправомірну вигоду, а докази, надані стороною обвинувачення є сумнівними та ґрунтуються на припущеннях, то вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Судом обґрунтовано, на підставі досліджених та перевірених доказів, а також висновку судово-психіатричної експертизи № 3 від 04 січня 2023 року встановлено, що ОСОБА_6 , в період вчинення інкримінованих їй суспільно небезпечних діянь не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до спеціального лікувального закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

З урахуванням викладених обставин, доводи захисту про невідповідність призначення ОСОБА_6 виду примусових заходів медичного характеру, який не відповідає тяжкості вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, позбавленні підстав.

Визначення примусових заходів стосовно таких осіб фактично відбувається за медичним, а не юридичним критерієм, оскільки здійснюється виключно комісією лікарів психіатрів, про що чітко і однозначно вказується в експертному висновку.

Так як психічний стан ОСОБА_6 , а також характер вчиненого нею небезпечного діяння узгоджуються з наведеними положеннями закону, тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни судового рішення та зміни виду примусових заходів медичного характеру стосовно останньої, визначених кваліфікованою експертною комісією.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд повно та всебічно дослідив усі дані про особу ОСОБА_6 , та дав належну оцінку матеріалам кримінального провадження, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та належним чином мотивованою, а її висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Обставин, які б були безумовною підставною для скасування, або зміни ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_6 та її захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3