Справа № 541/1434/23
Провадження № 1-кп/541/184/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області, в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000101 від 15.04.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, працюючого на посаді тракториста в ТОВ «Зоря-Агро», неодруженого, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не судимого, з участю інших учасників судового провадження, прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 не пройшовши встановлену процедуру отримання водійського посвідчення, затверджену постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 р. «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», вчинив дії спрямовані на пособництво у підробленні посвідчення за наступних обставин.

На початку березня 2023 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити ненадалося можливим у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В», діючи з прямим умислом, направленим на порушення встановленого законом порядку завірення та використання офіційних документів, порядку документального підтвердження фактів, що мають юридичне значення, будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення водія, яке видається установою - відповідним територіальним сервісним центром МВС України, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання такого документа, а саме посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків, бланків і технічних описів бланків Національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 844 від 16.09.2020 відноситься до документів, які перебувають в офіційному обігу України, тобто є офіційним документом та надає право на керування транспортними засобами відповідних категорій, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, діючи умисно, протиправно, з метою підроблення посвідчення водія та подальшого його використання, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, зі свого особистого мобільного телефону зайшов до мережі Інтернет, де знайшов оголошення про виготовлення бланків водійських посвідчень за плату, що було розміщене невстановленою особою.

В подальшому, ОСОБА_3 реалізовуючи свій кримінально- протиправний умисел, усвідомлюючи, що процедура отримання посвідчення водія передбачає закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС вступив у змову з невстановленою особою щодо виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на власне ім`я.

Продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, спрямованого на пособництво у підробленні посвідчення водія, ОСОБА_3 надав невстановленій особі свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я та по- батькові, дату та місце народження, особистий підпис, та фотознімок, а також пообіцяв придбати завідомо підроблене посвідчення водія після його виготовлення, тим самим, сприяючи невстановленій особі у підробці посвідчення водія.

В подальшому, точна дата та час не встановлені, невстановлена особа, відправивши до відділення «Нова пошта» з невстановленого досудовим розслідуванням місця, підроблене посвідчення водія серія НОМЕР_1 від 16.03.2023 на ім`я ОСОБА_3 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, що посвідчує право керування транспортними засобами категорії «В» для його особистих потреб, за що ОСОБА_3 заплатив грошові кошти у сумі 9500 грн.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-23/6530-ДД від 24.04.2023, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу.

Крім цього, 15.04.2023 близько о 09 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи по вул. Котляревського в м. Миргород Полтавській області, маючи при собі підроблене посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 , придбане в березні 2023 року, точна дата та час не встановлені, у невстановленої особи, був зупинений працівниками Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в порядку Закону України «Про Національну поліцію» та виконуючи законну вимогу працівника поліції, щодо надання йому документів на транспортний засіб, достовірно знаючи, що посвідчення водія серія і номер НОМЕР_1 за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу, а є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з цим права на керування транспортними засобами категорії «В», таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблене для нього посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення, що перебуває в офіційному обігу, тобто використав його.

Після цього, 15.04.2023 в ході огляду місця події у ОСОБА_3 , в присутності двох понятих вилучено посвідчення водія серія і номер - НОМЕР_1 із його анкетними даними та фотокарткою.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/117-23/6530-ДД від 24.04.2023, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу.

Такі дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.

27 квітня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором, Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 з участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України та узгоджено покарання.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та призначення узгодженого сторонами покарання у виді штрафу яке повинен понести ОСОБА_3 у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Виходячи з положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. Обвинувачений свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнає в повному обсязі. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором, Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 з участю захисника, адвоката ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 квітня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 1912 ( одна тисяча дев`ятсот дванадцять ) гривень 00 копійок .

Речові докази у кримінальному провадженні посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке упаковано до сейф-пакету експертної служби МВС України №5728661 і зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000101 від 15.04.2023, що знаходяться в Миргородській окружній прокуратурі знищити.

Ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.04.2023 про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , скасувати .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1