У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 24.11.2012, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, утриманців у розумінні закону не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення інкримінованих діянь, в силу вимог ст. 89 КК України, раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 155, ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 являється малолітньою, тобто не досягла 14-річного віку, не досягла статевої зрілості, в ніч із 17 на 18 грудня 2011 року в селі Кобиляки Звенигородського району Черкаської області, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, умисно, з мотивів задоволення статевої пристрасті, з метою вступу у статеві зносини, запросив її до свого житлового будинку, де запропонував їй добровільно вступити з ним у статеві зносини. Отримавши на свою пропозицію згоду, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, посягаючи на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в кімнаті за місцем свого проживання, за добровільною згодою малолітньої ОСОБА_7 , вступив з останньою у статеві зносини природнім способом.

Указані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 155 КК України (у редакції, дійсній на момент вчинення кримінального правопорушення), як статеві зносини з особою, яка не досягла статевої зрілості.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 30 жовтня 2012 року близько 15 години в селі Кобиляки Звенигородського району Черкаської області, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_8 , умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які, у свою чергу, виникли в результаті обопільної сварки між ними, умисно, з мотивів помсти ОСОБА_8 , з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, кинув скляну пляшку у голову ОСОБА_8 , в результаті чого останній упав та втратив свідомість. 31 жовтня 2012 року ОСОБА_8 госпіталізовано у Звенигородську ЦРЛ, де він ІНФОРМАЦІЯ_3 помер. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 147 А від 17 січня 2013 року у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, які виразились у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді розміщення кори головного мозку, крововиливів під тверду мозкову оболонку, крововиливом в м`які покрови голови, що призвело до смерті потерпілого, садно у лівій тьмяно-потиличній ділянці, садно на спинці носа. Черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Садно на спинці носа носить ознаки легких тілесних ушкоджень.

Указані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 подано письмове клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 155 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому, захисник зауважив, що, не зважаючи на наявні у даному кримінальному провадженні підстави для зупинення та переривання строків давності, викликані перебуванням обвинуваченого у розшуку та вчиненням ним нового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке він засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року до покарання у вигляді семи років позбавлення волі, строки давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КК України сплили.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 155 КК Українине визнав, але підтримав клопотання свого захисника та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження в цій частині закрити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 155 КК України і звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КК України на підставі статті 49 КК України.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , законні представники потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, заяв про підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі на адресу суду не скерували та підтримали змінене прокурором обвинувачення у повному обсязі.

Від потерпілої ОСОБА_9 та законного представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_11 надійшли письмові заяви про проведення розгляду кримінального провадження у їхній відсутності та у відсутності потерпілої ОСОБА_7 .

Законний представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_10 , а також представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_12 про причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_5 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, виходячи з наступного.

Згідно з частиною четвертою статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За приписами частини восьмої статті 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною другою статті 285 КПК України закріплено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з частиною першою статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до частини третьої статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; порядок обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Отже, строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в справі № 449/1689/19 наголосив на тому, що кримінальне провадження закривається щодо особи за ст. 49 КК України з нереабілітуючої підстави, що означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Пунктом 3 частини першої статті 49 КК України (у редакції, дійсній на момент вчинення кримінального правопорушення) визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Частиною другою статті 49 КК України (у редакції, дійсній на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Згідно з частиною третьою статті 49 КК України (у редакції, дійсній на момент вчинення кримінального правопорушення) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Пунктом 3 частини першої статті 49 КК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, тобто у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частиною другою статті 49 КК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з частиною третьою статті 49 КК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до частини шостої статті 49 КК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) у разі вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтями 151-2-156-1, 301-1-303 цього Кодексу, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи обчислення строків, визначених частинами першою і другою цієї статті, розпочинається з дня, коли така потерпіла особа досягла повноліття або, у разі її смерті, мала б досягти повноліття.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України, в ніч із 17 на 18 грудня 2011 року.

Санкцією частини 1 статті 155 КК України, у редакції, дійсній на момент вчинення ОСОБА_5 інкримінованих діянь, передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України, в силу положень ст. 12 КК України відносилось до злочинів середньої тяжкості, а наразі відноситься до нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

При цьому, судом встановлено, що ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2015 року, постановленою у межах даного кримінального провадження, було оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2017 року судове провадження у даному кримінальному провадженні було відновлено у зв`язку з розшуком обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином, перебіг давності у даному кримінальному провадженні був зупинений 16 жовтня 2015 року та відновлений 04 серпня 2017 року.

У постанові від 02 лютого 2023 року в справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Окрім того, 26 липня 2017 року ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, за що засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року (справа № 372/3265/17) до покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Відтак, перебіг давності у даному кримінальному провадженні був перерваний 26 липня 2017 року та сплинув 26 липня 2022 року .

При цьому, потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 і з того часу також минув встановлений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічний строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КК Українивідповідно до вимог ст. 49 КК України.

При цьому слід зазначити, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

У судовому засіданні судом з`ясовано, чи правильно ОСОБА_5 розуміє суть пред`явленого обвинувачення, права, визначені ч.ч. 2-3 ст. 285 КПК України, та підстави звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за статтею 49 КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє його від цивільно-правової відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_5 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

За вказаних обставин кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 155 КК України необхідно закрити, а обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 155 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта та речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 24.11.2012, за обвинуваченням ОСОБА_5 в частині вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 продовжити в частині обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Подальший розгляд кримінального провадження по обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, проводити у відкритому судовому засіданні.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_5 , направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1