Справа № 551/597/23
ВИРОК

Іменем України

13 червня 2023 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000073 від 17 січня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 19-00 год. 06 грудня 2022 року ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що не буде помічений іншими особами, зайшов до приміщення кімнати АДРЕСА_2 та заволодів металевим каркасом ліжка. Після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись даним майном на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел до кінця та спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 275,00 грн.

18 грудня 2022 року у ОСОБА_4 виник новий умисел, направлений на незаконне заволодіння іншим майном з вищевказаного господарства, тому він близько 18-00 год. того ж дня, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що не буде помічений іншими особами, зайшов до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та заволодів металевим каркасом ліжка. Після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись даним майном на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел до кінця та спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 275,00 грн.

22 грудня 2022 року у ОСОБА_4 виник новий умисел, направлений на незаконне заволодіння іншим майном з вищевказаного господарства, тому він близько 18-00 год. того ж дня, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що не буде помічений іншими особами, зайшов до приміщення сараю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та заволодів металевою пічною плитою з отворами для кілець. Після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись даним майном на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел до кінця та спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 700,00 грн.

05 січня 2023 року у ОСОБА_4 виник новий умисел, направлений на незаконне заволодіння іншим майном з вищевказаного господарства, тому він близько 21-00 год. того ж дня, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що не буде помічений іншими особами, зайшов до приміщення сараю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та заволодів бувшою у використанні пічною духовкою. Після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись даним майном на власний розсуд, чим повністю довів свій злочинний умисел до кінця та спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 416,00 грн.

Своїми діями за першим епізодом протиправної діяльності від 06.12.2022 ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням до житла, в умовах воєнного стану, а за другим-четвертим епізодами злочинної діяльності таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно та поєднані з проникненням до житла та іншого приміщення, в умовах воєнного стану в зв`язку з чим його дії за всіма епізодами остаточно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України.

25 травня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , із залученням захисника адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Того ж дня у вказаному кримінальному провадженні затверджено обвинувальний акт.

Згідно даної угоди її сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України та виду і міри покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком, визначеним судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Вірність кваліфікації дій обвинуваченого органам досудового розслідування та сторонами угоди сумніву не викликає.

Суд вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, в тому числі обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку) та характеризують особу обвинуваченого цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК та не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Суд переконався, що обвинувачений беззастережно визнає себе винним у вчинених кримінальних правопорушень та погоджується на призначення узгодженого покарання, розуміє суть цього покарання, яке не є для нього явно надмірним, цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілий підтвердив суду надання ним згоди прокурору на укладання даної угоди, не мав заперечень щодо її задоволення.

3а даних обставин, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з призначенням узгодженої сторонами виду та міри покарання, а також звільненням обвинуваченого від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

З огляду на вчинення обвинуваченим декількох ідентичних кримінальних правопорушень, врахувавши позицію потерпілого, з метою забезпечення виправлення обвинуваченого, для належного контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання, суд вважає необхідним визначити іспитовий строк у середньому розмірі, передбаченому ч.4 ст. 75 КК України та покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Завдана злочином майнова шкода становить 1666,67 грн. Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.

На підставі ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави 2466,24 грн., що були витрачені на проведення судових експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити керуючись приписами ст. 100 КПК, а саме повернути предмети злочинів їх власнику.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 травня 2023 року, укладену між начальником Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 - визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши йому узгоджене покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2466 (дві тисячі чотириста шістдесят шість) грн. 24 коп. на відшкодування процесуальних витрат по залученню експерта у кримінальному провадженні.

Речові докази: металевий каркас ліжка, два дерев`яні стільці, пічну духовку, настінну картину, віконну штору, віконну тюль, які передані на належне зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутими останньому.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_7 Сиволап