Номер провадження: 11-кп/813/1597/23
Справа № 474/400/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про поновлення строку на апеляційне оскарження

05.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та Миколаївським апеляційним судом клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвалиДоманівського районного суду Миколаївської області від 04.05.2023 року у кримінальному провадженні №0000009 від 11.03.2019 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою задоволено клопотання прокурора Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_8 та закрито кримінальне провадження, №0000009 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та відмовити прокурору в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки особа була встановлена та заявник у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначив особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.366 КК України.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, посилаючись на те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки в судовому засіданні місцевого суду участі не приймав, а копію оскарженої ухвали отримав лише 13.05.2023 року.

Судовий розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали в суді апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, проведено за відсутності ОСОБА_7 , оскільки, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не заявляв.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який заперечував проти поновлення строку на апеляційне оскарження; вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Стаття 55 Конституції України гарантує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями п.8 ч.3 ст.129 Конституції України визначено одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення і таким чином закріплено гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, «положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, слід розуміти так, що апеляційному оскарженню підлягають судові рішення за винятком випадків, коли таке оскарження заборонено законом» (абзац 7 п. п. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року №3-рп у справі про апеляційне оскарження ухвал суду).

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

З цього приводу Конституційний Суд України у Рішенні від 25 грудня 1997 року №9-зп зазначив, що суд не може відмовити у правосудді, якщо ущемляються права і свободи громадян, інакше це було б порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції Українине може бути обмежене.

Відповідно до ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).

Отже, Конституція України, яка має найвищу юридичну силу, гарантує реалізацію права на оскарження у більш широкому розумінні, ніж у Главі 31 КПК, кореспондується з положеннями ст. 24 вказаного Кодексу й розширює коло учасників судового процесу, яким забезпечується конституційне право на оскарження судових рішень.

Колегія суддів визнає слушними доводи ОСОБА_7 про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали з поважних причин, з огляду на таке.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її проголошення.

Згідно ч.3 ст.395 КПК, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Частина 1 ст. 24 КПК передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Посилаючись на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, апелянт вказує, що при постановленні ухвали не був присутнім, копію ухвали отримав лише 13.05.2023 року, тому строк пропущений з поважних причин.

Приймаючи до уваги, встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_7 про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, у зв`язку з чим, з метою забезпечення права доступу до суду, інтересів яких стосується оскаржена ухвала, на виконання положень ст.55 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 117, 395, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне ухвалиДоманівського районного суду Миколаївської області від 04.05.2023 року в кримінальному провадженні №0000009 від 11.03.2019 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 .

Призначити апеляційну скаргу ОСОБА_7 до судового розгляду 05.09.2023 року о 12 год 20 хв.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4