ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2070/21 Номер провадження 11-кп/814/1753/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченоїОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава кримінальне провадження №0000200 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 15 березня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час судового розгляду кримінального провадження №0000200 щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, несудимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 13 травня 2023 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить застосувати до неї запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

При цьому заперечує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вважає, що зазначене судом формулювання про те, що за вчинення інкримінованого їй злочину передбаченого покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років свідчить про передчасне визнання її винуватою.

Вказує, що раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, має зареєстроване місце проживання, а також незадовільний стан здоров`я.

Звертає увагу на тривалий час перебування під вартою.

Інші учасники провадження ухвалу суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд, всупереч твердженням обвинуваченої, належним чином оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину проти життя та здоров`я особи, конкретні обставини провадження, необхідність дослідження доказів, що не можливо до закінчення строку тримання під вартою.

Також суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченої, дані про її особу, сімейний і майновий стан.

Необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про можливість більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту забезпечити належну процесуальну поведінку є непереконливими з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.

На думку колегії суддів, місцевий суд обґрунтовано визнав доведеними наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення і належним чином мотивував своє рішення.

При цьому колегія суддів враховує також і конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку, а також спосіб та характер нанесення тілесних ушкоджень, внаслідок якого настала смерть потерпілого,що свідчить про її підвищену суспільну небезпеку.

Також суд обґрунтовано звернув увагу на можливе покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винуватою та, як наслідок, зазначив про наявність ризику переховування обвинуваченої від суду з метою уникнення такого покарання.

При цьому, твердження обвинуваченої в апеляційній скарзі про передчасне визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з огляду на зазначення в ухвалі виду та розміру покарання, яке їй загрожує, є необґрунтованими.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.178 КПК України при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

У зв`язку з наведеним, судом першої інстанції, як про одну з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, було правильно зазначено про можливе покарання, що може бути призначене обвинуваченій у разі визнання її винуватої відповідним вироком суду, із зазначенням його нижньої та верхньої межі, що передбачена санкцією ч.2 ст.121 КК України.

Також колегія суддів звертає увагу, що сама по собі тривалість тримання особи під вартою не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу за відсутності інших достатніх та вагомих підстав для прийняття такого рішення.

Матеріали справи та апеляційна скарга обвинуваченої не містять об`єктивних даних про неможливість тримання під вартою з огляду на стан її здоров`я.

З огляду на наведене, висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Отже, апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає дозадоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 15 березня 2023 року у кримінальному провадженні №0000200 стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4