Провадження №1-кп/447/167/23
Справа №447/577/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2023 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаїв Львівської області кримінальне провадження №0000073, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, раніше судимого, востаннє вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 25.01.2023 за ч. 1 ст. 121 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

14.02.2023 о 17:02 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, бажаючи та розуміючи, що таким чином викликає обстановку страху в населення, порушує громадську безпеку та дезорганізовує діяльність установ, може викликати паніку, відволікти певні сили і засоби від виконання їх обов`язків, з метою дезорганізації діяльності сил і засобів спеціальних служб, користуючись мобільним телефоном марки «Nokia» моделі «105», IMEI: НОМЕР_1 , із вставленою сім-карткою оператора мобільного зв?язку ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 , зателефонував до оператора спеціальної телефонної лінії «102» та повідомив завідомо неправдиву інформацію про підготовку вибуху у приміщенні Новороздільської міської ради Львівської області, розташованої за адресою: м. Новий Розділ, вул. Грушевського, 24 Львівської області.

За результатами виїзду працівників поліції та інших чергових груп на місце події встановлено, що повідомлення ОСОБА_3 про замінування Новороздільської міської ради не підтвердилось. Однак, такі дії з боку ОСОБА_3 призвели до дезорганізації діяльності та безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_3 завідомо неправдиво повідомив про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому повністю визнав, повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, погодився давати суду показання. ОСОБА_3 розповів, що впродовж 2022 року перебував військовослужбовцем та у складі ЗС України виконував різні бойові завдання. 17.04.2022 його було поранено у населеному пункті Попасна Луганської області, діагноз: мінно-вибухова травма, ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравма, вогнепальне осколкове наскрізне поранення нижньої третини лівого стегна. Обвинувачений вказав, що після отримання поранення став більш дратівливим, скептичним, вважає, що тому й вчинив інкримінований йому злочин під впливом цих обставин, а також у стані сильного хвилювання. ОСОБА_3 показав, що 14.02.2023 прийшов у Новороздільську міську раду Львівської області задля отримання соціальної допомоги як пораненому військовослужбовцю, однак, на його думку, з ним поводилися зухвало, неналежним чином, що призвело до його обурення. Таким чином, з урахуванням наведеного, обвинувачений і здійснив виклик про замінування міської ради на лінію «102».

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протоколу огляду місця події від 14.02.2023; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.02.2023; протоколів огляду речей; протоколів допитів свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3 ; протоколу отримання зразків для експертизи; протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 ; протокол проведення обшуку, допиту свідків та дослідження речових доказів.

У судовому засіданні були досліджені документи, а саме: постанова про визнання речових доказів та долучення їх до кримінального провадження від 14.02.2023; постанова про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 15.02.2023.

Крім цього, у судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копію паспорту громадянина України у формі id-картки; вимогу про судимість обвинуваченого; довідку про склад сім`ї, видану 15.02.2023 відділом державної реєстрації виконавчого комітету Новороздільської міської ради Львівської області; довідки, видані КНП «Новороздільська міська лікарня» Новороздільської міської ради Львівської області, згідно яких ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; характеристику, видану 15.02.2023 виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Львівської області, згідно якої обвинувачений характеризується типово; копію вироку Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/3187/22 від 25.01.2023, який набрав законної сили 25.02.2023.

Крім цього, обвинуваченим було подано копію витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) №264 від 26.09.2022, про те, що ОСОБА_3 , призваний по мобілізації, звільнений 23.09.2022 у відставку за станом здоров`я, а 26.09.2022 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення; копію військового квитка, виданого на ім`я ОСОБА_3 ; копію свідоцтва про хворобу ОСОБА_3 ; копію довідки про обставини травми рядового ОСОБА_3 від 28.06.2022.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 259 КК України - завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки, загрожує життю та здоров`ю людей, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин під час застосування до останнього ст. 75 КК України та покладення на такого обов`язків, передбачених ст. 76 КК, суд враховує вік обвинуваченого, його сімейний стан, наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також враховує обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь не складалася, оскільки ОСОБА_3 відбуває покарання, призначене вироком Миколаївського районного суду Львівської області за ч. 1 ст. 121 КК України, з урахуванням статей 75, 76 КК України, у виді позбавлення волі.

Суд заслухавши позицію обвинуваченого, який просив застосувати відносно нього положення статті 69 КК України, вважає, що призначення покарання з урахуванням вищевказаної статті неможливе, оскільки обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання призначеного йому за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 25.01.2023.

16.02.2023 ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/401/23, провадження №1-кс/447/108/23, на мобільний телефон марки «Nokia» моделі «105», IMEI: НОМЕР_1 , із вставленою сім-карткою оператора мобільного зв?язку ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 , було накладено арешт.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 КПК України, зазначений арешт майна слід скасувати.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та долучення їх до кримінального провадження від 14.02.2023, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «105», IMEI: НОМЕР_1 , із вставленою сім-карткою оператора мобільного зв?язку ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 , - визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання уповноваженій службовій особі.

На підставі ст. 100 КПК України, вказане майно слід повернути власнику.

Згідно з постановою про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 15.02.2023, CD-R диск марки «HP», на якому міститься аудіозапис телефонного повідомлення, яке надійшло 14.02.2023 о 17:04 год. на спецлінію відділу служби «102» з абонентського номеру НОМЕР_2 від ОСОБА_3 , копію телефонного повідомлення, здійсненого оператором спецлінії 14.02.2023 о 17:05 год. - визнано речовим доказом та постановлено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст. 100 КПК України, вказаний диск слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судових витрат не понесено.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (тьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 25.01.2023 та покарання за цим вироком у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Зарахувати у строк відбування покарання строк з моменту фактичного затримання у порядку ст. 208 КПК України з 14.02.2023 до застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту 15.02.2023.

Продовжити ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, до набрання цим вироком законної сили, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20.07.2023, що полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 07:00 год. без дозволу прокурора чи суду.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- у випадку наявності здати на зберігання до відповідних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 16.02.2023 у справі №447/401/23 (провадження №1-кс/447/108/23).

Речові докази по справі, а саме:

- мобільний телефон марки «Nokia» моделі «105», IMEI: НОМЕР_1 , із вставленою сім-карткою оператора мобільного зв?язку ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_2 , - повернути ОСОБА_3 ;

- CD-R диск марки «HP», на якому міститься аудіозапис телефонного повідомлення, яке надійшло 14.02.2023 о 17:04 год. на спецлінію відділу служби «102» з абонентського номеру НОМЕР_2 від ОСОБА_3 , копію телефонного повідомлення, здійсненого оператором спецлінії 14.02.2023 о 17:05 год. - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1