КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001865 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Семенівка Обухівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 23 листопада 2022 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2022 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушеньшляхом повного складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарання призначеного вироком Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 23 листопада 2022 року, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У решті вирок залишити без змін.

В зміненій апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2022 року змінити в частині призначеного покарання та виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення покарання обвинуваченому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та подальшого звільнення від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

У решті вирок суду просить залишити без змін.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2022 року визначено остаточне покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн ухвалено виконувати самостійно.

Також вироком вирішене питання щодо речових доказів та щодо стягнення процесуальних витрат.

За доводами апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає вирок суду незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного судом покаранню ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Апелянт посилаючись на правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року (справа № 511/37/16-к) зазначає, що застосовуючи правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин.

Таким чином, прокурор вважає, що в оскаржуваному вироку, суд повинен був призначити остаточне покарання ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 70 КК України у виді реальної міри покарання, враховуючи те, що за попереднім вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2022 року останнього було засуджено до реальної міри покарання у виді штрафу.

Крім того, апелянт також зазначає, що суд не мав права застосовувати до ОСОБА_6 положення ст. 75 КК України та звільняти останнього від відбування покарання з іспитовим строком.

З зміненій апеляційній скарзі прокурор зазначає, що суд правильно вказав про самостійне виконання вироків, однак безпідставно призначив ОСОБА_6 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 влітку 2022 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охоронну населення, всупереч вищевказаних положень Закону, перебуваючи на полі в с. Людвинівка Білоцерківського району Київської області незаконно придбав знайшов речовину рослинного походження, ззовні схожу на канабіс.

Маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів, в тому числі й канабісу, ОСОБА_6 визначив за зовнішнім виглядом, що вказана речовина є наркотичною, після чого знайдену ним речовину приніс до свого місця проживання по АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав вказаний наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.

Після цього, 15 листопада 2022 року о 13 годині 27 хвилин, перебуваючи по вул. Незалежності в с. Людвинівка Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_6 булозупинено працівниками поліції та в ході особистого обшуку у його портфелі виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабіс», загальною масою 69,05 г.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав змінену апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 309КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Висновки суду в частині доведення винуватості, кваліфікації дій обвинуваченогота призначене покарання, прокурором не оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 внесені зміни до апеляційної скарги, колегія суддів переглядає провадження лише в межах цих змін.

Відповідно до них, прокурор вважає, що суд, при призначенні ОСОБА_6 покарання, безпідставно застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України та повторно звільнив від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України .

Колегія суддів вважає такі доводи обґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке було ним вчинено влітку 2022 року, тобтодо ухвалення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2022 року.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2022 року було призначено покарання у виді штрафу, то таке покарання не підлягає призначенню за сукупністю кримінальних правопорушень та підлягає самостійному виконанню.

Крім того, призначивши ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, суд звільнив обвинуваченого від його відбування, тому повторне звільнення від відбування покарання є безпідставним, отже доводи прокурора в цій частині також є слушними.

Допущена судом першої інстанції помилка підлягає виправленню судом апеляційної інстанції шляхом зміни вироку в цій частині.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 зі змінами, задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 грудня 2022 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку суду рішення про застосування ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України та посилання на повторне застосування ст. 75 КК України.

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4