В И Р О К

іменем України

Справа № 126/1739/20

Провадження № 1-кп/126/151/2023

"08" червня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000158 від 12.03.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносілка Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

08.03.2020 близько 21 години ОСОБА_4 перебував у АДРЕСА_2 , на подвір`ї домоволодіння, що належить ОСОБА_5 . В подальшому, між останньою та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_5 .. Згідно висновку експерта № 31 від 12.03.2020 року ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, що за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального проступку. Просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, що ним вчинено кримінальний проступок, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом враховано що обвинувачений негативно характеризується по місцю проживання, в лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, а також з урахуванням позиції прокурора щодо виду та міри призначення покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання йому покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а тому слід призначити йому покарання у виді штрафу.

Окрім цього, судом встановлено, що подія кримінального проступку, який ставиться у вину обвинуваченому ОСОБА_4 , мала місце 08.03.2020 року. Станом на час винесення вироку у справі минуло більш ніж 3 роки. Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії кримінальних проступків, за яке передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Враховуючи положення статей 49, 74 КК України, враховуючи, що на час винесення вироку у справі минуло більш ніж 3 роки від події правопорушення, тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінального покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

На підставі ч. 5 ст. 74 та п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1