Справа №463/22/23
Провадження №1-кс/463/2969/23
У Х В А Л А

10 травня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2022 року, а саме автомобіль марки "Toyota Rav - 4 Hybrid" реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від замка запалювання та брелок від даного автомобіля, які на праві власності належать ОСОБА_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , який полягає у позбавленні права на відчуження, розпоряджання та користування зазначеним майном.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2022 року в межах кримінального провадження №0001808 від 13.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України накладено арешт на вказаний вище автомобіль.

Зазначає, що всі необхідні слідчі дії з участю транспортного засобу проведені, внаслідок накладеного арешту він позбавлений можливості користуватись належним йому автомобілем, зокрема при зайнятті підприємницькою діяльністю, тому просить клопотання задовольнити.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просить таке задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, згідно поданої ним заяви у даному кримінальному провадженні триває проведення комплексної відеотехнічної та автотехнічної експертизи по дослідженню механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди і в ході проведення експертизи може виникнути необхідність у проведенні додаткових досліджень вказаного у клопотанні автомобіля. Вирішення даного клопотання залишив на розсуд суду.

Вивчивши дане клопотання, оглянувши та перевіривши матеріали клопотання про арешт майна (справа №463/8115/22, провадження №1-кс/463/6181/22), вважаю, що таке підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 листопада 2022 року в межах кримінального провадження №0001808 від 13.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України накладено арешт на автомобіль марки "Toyota Rav - 4 Hybrid" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , який полягає у позбавленні права на відчуження, розпоряджання та користування зазначеним майном.

При цьому, постановою слідчого від 13.11.2022 року даний автомобіль визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладаючи арешт на вище перелічене майно слідчий суддя виходив з того, що таке відповідає ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою унеможливлення втрати речових доказів, вибуття з майна з власності та нанесенню можливих збитків третім особам, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування було накладено арешт.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також при розгляді даної заяви слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

З огляду на це, цілком очевидним є те, що арешт на зазначений у клопотанні автомобіль, навіть якщо для цього слідчим були б наведені правові підстави, не забезпечить «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту інтересів осіб у даному кримінальному провадженні, оскільки у разі його накладення позбавлення права володіння, користування та розпорядження майном, аж ніяк не співвідносяться із потребою у забезпеченні збереження речових доказів, відомості про які можуть бути зафіксовані у відповідних процесуальних документах (без застосування будь-яких обмежень прав власника), крім того, необхідність у збереженні арешту на автомобіль слідчий жодним чином не мотивує. В своїй заяві лише зазначив, що може виникнути необхідність у проведенні додаткових досліджень, тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання, однак частково, оскільки згідно даних клопотання ключ запалення та брелок від автомобіля не вилучався та арешт на них не накладався, тому в цій частині клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 237, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2022 року у кримінальному провадженні № 0001808 від 13.11.2022, а саме на автомобіль марки «Toyota Rav - 4 Hybrid», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 15.05.2023 о 13.50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1