Справа № 466/9363/23
Провадження № 1-кс/466/2368/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,-

в с т а н о в и в:

ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03.07.2023 накладено арешт на речі та предмети, які 02.07.2023, вилучені старшим слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 у ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, під час особистого обшуку затриманого за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кофту сірого кольору , джинси сірого кольору, які затриманий відмовився добровільно видати; рюкзак камуфляжний, забарвлення «британка», який упаковано в спец-пакет SUD4025902.

11.09.2023 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.07.2023 (справа № 466/6836/23, провадження № 1-кс/466/1526/23) на рюкзак камуфляжний, забарвлення британка, який вилучено слідчим у ОСОБА_4 та поміщено у спец-пакет SUD 4025902, кофту сірого кольору, джинси сірого кольору, які у ОСОБА_4 вилучено не було.

В обґрунтування своїх доводів покликається на те, що СВ ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001112 від 02.07.2023, в якому 03.07.2023 моєму підзахисному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КПК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Згідно врученого ОСОБА_4 повідомлення про підозру вбачається, що останній 02.07.2023 перебуваючи на пр. Чорновола, 67г у м. Львові умисно наніс удар ногою у ліву ногу інспектору взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 , тобто заподіяв побої, які виразились у вигляді забою/розтягу зв`язок гомілково-ступного суглоба (латеральної зони).

02.07.2023 в ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, слідчим вилучено у ОСОБА_4 рюкзак камуфляжний, забарвлення британка, який поміщено у спец-пакет SUD 4025902.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.07.2023 (справа № 466/6836/23, провадження № 1-кс/466/1526/23) накладено арешт на майно ОСОБА_4 , зокрема на: рюкзак камуфляжний, забарвлення британка, який вилучено слідчим та поміщено у спец-пакет SUD 4025902, кофту сірого кольору, джинси сірого кольору, які у ОСОБА_4 вилучено не було.

В ході проведення досудового розслідування стороною захисту зібрано та надано стороні обвинувачення докази того, що 02.07.2023 о 09:09:54 год. поліцейський роти 4 батальйону 4 УПП у Львівській області ОСОБА_7 перебуваючи на пр. Чорновола, 67г у м. Львові своєю правою ногою наніс удар у ліву ногу інспектору взводу № 1 роти № 4 батальйону № 4 УПП у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 , який спричинив забій/розтяг зв`язок гомілково-ступного суглоба (латеральної зони).

Вказані події зафіксовані на записах камер відеоспостереження за 02.07.2023, розташованих на будівлі торгово офісного центру «Інтерсіті», що за адресою м. Львів, пр. В.Чорновола, 67г.

Момент нанесення поліцейським ОСОБА_8 удару ногою у ліву ногу поліцейської ОСОБА_9 зображено на відеофайлах: 234_ch13_2305_2305 та 234_ch14_0301_0307.

Відтак, в діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

В даному випадку відпала потреба в подальшому арешті майна ОСОБА_4 , а тому звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту.

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, проти задоволення клопотання не заперечувала.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про проведення розгляду клопотання у його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя вважає, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 03.07.2023 накладено арешт на речі та предмети, які 02.07.2023, вилучені старшим слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 у ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, під час особистого обшуку затриманого за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кофту сірого кольору , джинси сірого кольору, які затриманий відмовився добровільно видати; рюкзак камуфляжний, забарвлення «британка», який упаковано в спец-пакет SUD4025902.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч.3 ст.132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури для забезпечення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що за загальним правилом, визначеним у ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право особи, в інтересах якої подано клопотання, на вільне використання майна власником, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Отже, беручи до уваги, що органом досудового розслідування здійснюється кримінальне провадження №0001112 від 02.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, на день розгляду клопотання про скасування арешту майна, стороною обвинувачення не надано підтвердження наявності підстави продовження дії арешту майна, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для подальшого утримання майна під арештом.

На переконання слідчого судді, у кримінальному провадженні №0001112 від 02.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання у володіння майном ОСОБА_4 , оскільки органом досудового розслідування не доведено необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування у такому арешті майна, підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном відсутні.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий/прокурор зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Враховуючи викладене, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що особа, яка звернулась із клопотанням, відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України, довела, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не вбачаються.

За таких обставин, клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту на майно задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_11 від 03.07.2023 по справі №466/6836/23, на кофту сірого кольору , джинси сірого кольору, які затриманий відмовився добровільно видати; рюкзак камуфляжний, забарвлення «британка», який упаковано в спец-пакет SUD4025902.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1