Справа №523/1627/19
Провадження №1-кп/523/535/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 року

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , в присутності обвинуваченої, розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000028 від 02.05.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, працюючої приватним підприємцем, маючої вищу освіту, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Суворовському районному суді знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000028 від 02.05.2018 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст.190 КК України.

Відповідно до обвинувального акту вбачається, що невстановлений слідством час та невстановленому місці ОСОБА_5 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання право власності та розпорядження на земельні ділянки, які належать Одеській міській раді, відшукала завідомо підроблені правовстановлюючі документи для подальшої законної державної реєстрації права власності, а саме: виписку № 505 від 25.06.1989 про надання земельної ділянки під індивідуальну нежитлову споруду видане ОСОБА_5 на площу 20 кв.м. по АДРЕСА_2 та виписку № НОМЕР_1 від 25.06.1989 про надання земельної ділянки під індивідуальну нежитлову споруду видане ОСОБА_5 на площу 11 кв.м. по АДРЕСА_2 , які видані Виконавчим комітетом Одеської міської ради депутатів трудящих «Про відвід вільних земельних ділянок громадянам міста Одеси під індивідуальне нежитлове будівництво» та технічний паспорт на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 від 18.07.2017, технічний паспорт на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 від 18.07.2017, які виготовлені та видані фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння правом розпорядження, користування та власності земельною ділянкою, яка належить Одеській міській раді, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного особистого збагачення, несучи відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, 2. .08.2017 звернулась до Одеської обласної філії комунального підприємства Центр державної реєстрації» за адресою: АДРЕСА_5 із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером № 23800340 о 14 годині 36 хвилин 30 секунд на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 надавши заздалегідь підготовлені завідомо підроблені правовстановлюючі документи, а саме: виписку № 507 від 25.06.1989 про надання земельної ділянки під індивідуальну нежитлову споруду видане ОСОБА_5 на площу 11 кв. м. по АДРЕСА_6 видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради депутатів трудящих «Про відвід вільних земельних ділянок громадянам міста Одеси під індивідуальне нежитлове будівництво» та технічний паспорт на нежитлове приміщення АДРЕСА_3 від 18.07.2017, виготовлений та виданий фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману на заволодіння правом розпорядження, користування та власності на земельну ділянку, яка належить Одеській міській раді, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою -незаконного особистого збагачення, знаючи про положення ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, звернулась 21.08.2017 року до Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» за адресою: м.Одеса, проспект Гагаріна, 12 А із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером №23800340 о 14 годин 36 хвилин 30 секунд на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 надавши заздалегідь виготовлені завідомо підроблені правовстановлюючі документи, а саме: виписку № 507 від 25.06.1989 про надання земельної ділянки під індивідуальну нежитлову споруду видане ОСОБА_5 на площу 11 кв.м. по АДРЕСА_6 видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради депутатів трудящих «Про відвід вільних земельних ділянок громадянам міста Одеси під індивідуальне нежитлове будівництво» та технічний паспорт на не житлове приміщення АДРЕСА_3 від 18.07.2017, який виготовлений та виданий фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 .

Так, на підставі вищезазначених підроблених правовстановлюючих документів ОСОБА_5 отримала право розпорядження та користування земельною ділянкою, на якій знаходилась тимчасова споруда, яка після закінчення строку дії договорів № ТС-322/17 від 23.03.2017 та № ТС-322/17 від 23.03.2017 підлягала демонтажу, а саме нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 9,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер запису про право власності: 22024110). Таким чином, шляхом обману ОСОБА_5 позбавила Одеську міську раду права розпоряджатись, володіти та користуватись та розпоряджатись вказаною земельною ділянкою, яка належить на праві власності Одеській міській раді.

Далі, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння шахрайським шляхом правом розпорядження та користування земельною ділянкою, яка належить Одеській міській раді, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного особистого збагачення, несучи відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, 2..08.2017 звернулась до Одеської обласної філії комунального підприємства Центр державної реєстрації» за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12 А із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером № 23800642 о 14 годин 45 хвилин 12 секунд на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 надавши заздалегідь підготовлені завідомо підроблені правовстановлюючі документи, а саме: виписку № 505 від 25.06.1989 про надання земельної ділянки під індивідуальну нежитлову споруду видане ОСОБА_5 на площу 20 кв.м. по АДРЕСА_2 видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради депутатів трудящих «Про відвід вільних земельних ділянок громадянам міста Одеси під індивідуальне нежитлове будівництво» та технічний паспорт на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 від 18.07.2017, виготовлений та виданий фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння правом розпорядження, користування та власності земельною ділянкою, яка належить Одеській міській раді, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного особистого збагачення, знаючи про положення ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, щодо переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, звернулась 21.08.2017 до Одеської обласної філії комунального підприємства ««Центр державної реєстрації» за адресою: м. Одеса, проспект Гагаріна, 12 А із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень реєстраційним номером № 23800642 о 14 годин 45 хвилин 12 секунд на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 надавши заздалегідь підготовлені завідомо підроблені правовстановлюючі документи, а саме: виписку № 505 від 25.06.1989 про надання земельної ділянки під індивідуальну нежитлову споруду видане ОСОБА_5 на площу 20 кв.м. по АДРЕСА_2 видане Виконавчим комітетом Одеської міської гади депутатів трудящих «Про відвід вільних земельних ділянок громадянам міста Одеси під індивідуальне нежитлове будівництво» та технічний паспорт на нежитлове приміщення АДРЕСА_4 від 18.07.2017, виготовлений та виданий фізичною особою підприємцем ОСОБА_6

Так, на підставі вищезазначених підроблених правовстановлюючих документів ОСОБА_5 отримала право розпорядження та користування земельною ділянкою, на якій знаходилась тимчасова споруда, яка після закінчення строку дії договорів № ТС-322/17 від 23.03.2017 та № ТС-322/17 від 23.03.2017 підлягала демонтажу, а саме нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 16,2 кв.м. і реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер запису про право власності: 22024494), чим шляхом обману незаконно заволоділа вищезазначеною земельною ділянкою, що належить на праві власності Одеській міській раді.

В ході судового засідання захисник ОСОБА_4 здійснююча захист обвинуваченої ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинувачена дала свою згоду на закриття кримінального провадження щодо неї з цих підстав, які не є реабілітуючими. Судом роз`яснено обвинуваченій наслідки закриття кримінального провадження.

Заслухавши прокурора, який з клопотанням погодився, не заперечував проти закриття кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачувана вчинила відповідно до ст. 12 КК України нетяжкий злочин, події кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні яких вона обвинувачується , мали місце у серпні 2017 року, кримінальне провадження відкрито 02.05.2018 року, тобто з моменту вчинення пройшло майже шість років, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України обвинувачувану може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до відповідальності, а дане кримінальне провадження на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України закрито.

Обставин та об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України немає.

Зі змісту ст.ст. 284-288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 ,ч. 2 ст. 190 КК України.

Також слід зазначити, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

За таких обставин встановлено підстави для закриття провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, перешкод для чого судом не встановлено, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Окрім того, ОСОБА_7 діючи в інтересах Одеської міської ради подав клопотання про часткове скасування заходів забезпечення позову.

05.07.2018 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси прийняв ухвалу в рамках даного кримінального провадження (справа №523/6146/18), якою:

-накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 16,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер запису про право власності: 22024494), яке відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить ОСОБА_5 , шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження вказаного об`єкту нерухомого майна чи перереєстрацію його у будь-який спосіб;

-заборонено усім суб`єктам державної реєстрації прав, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які дії, - реєстраційні дії (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в державному реєстрі прав) відносно об`єкту нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 16,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер запису про право власності: 22024494).

Однак, у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа 523/2974/18 за позовом Одеської міської ради до державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» ОСОБА_8 та ОСОБА_5 про скасування рішення державного реєстратора від 23.08.2017 року № 36767537 та знесення самочинного будівництва.

Вивчивши клопотання, заслухавши учасників провадження, які не заперечували проти задоволення клопотання суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання та часткове скасування заходів забезпечення позову.

Також, процесуальні витрати це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Так, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК.

Приписами ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1)витрат на правову допомогу; 2)витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3)витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4)витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Проте, у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тобто Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, статтями 285-288, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника про закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, працюючої приватним підприємцем, маючої вищу освіту, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000028 від 02.05.2018 року за ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст.190 КК України, - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2018 року по справі № 523/6146/18 прийняту в рамках кримінального провадження № 0000028 скасувати в частині:

- заборони усім суб`єктам державної реєстрації прав, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які дії, - реєстраційні дії (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в державному реєстрі прав) відносно об`єкту нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 16,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; номер запису про право власності: 22024494).

Процесуальні витрати на проведення експертизи в розмірі 4575 гривень віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1