УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000008 від 24.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000008 від 24.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на майно, вилучене 16.05.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме належні ОСОБА_4 мобільний телефон «Poco» imei1: НОМЕР_1 , iMei2: НОМЕР_2 з сім-карткою стільникового оператора зв`язку «Водафон» абон. номер: НОМЕР_3 , ноутбуку «Леново» с.н. PF02FVDL, грошові кошти в сумі 1200 доларів США.

На думку слідчого судді, клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000008 від 24.03.2021, за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України, ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

У клопотанні поставлене питання про накладення арешту на вилучені 16.05.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , мобільний телефон «Poco» imei1: НОМЕР_1 , iMei2: НОМЕР_2 з сім-карткою стільникового оператора зв`язку «Водафон» абон. номер: НОМЕР_3 , ноутбуку «Леново» с.н. НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 1200 доларів США, що належать ОСОБА_4 .

Водночас слідчий суддя звертає увагу на відсутність в матеріалах клопотання ухвали про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного 16.05.2023, в ході якого вилучено майно, про арешт якого ставиться питання у клопотанні прокурора.

Крім того, як зазначається прокурором, необхідність у накладення арешту на вищезазначене майно постає у зв`язку забезпеченням збереження такого майна як речового доказу а також з метою забезпечення можливості його конфіскації.

Постановою про визнання предметів в якості доказів, слідчим у кримінальному провадженні вищезазначене майно визнано речовим доказом.

Разом з тим, ні в клопотанні прокурора, ні в постанові про визнання речовим доказом, не обґрунтовано, які саме ознаки речових доказів містить вказане майно та для доведення яких саме обставин воно буде використано в даному кримінальному провадженні як речові докази, що позбавляє можливості слідчого суддю перевірити відповідність зазначеного в клопотанні майна критеріям ст. 98 КПК України, а іншої мети клопотання прокурора не містить.

Щодо забезпечення можливості конфіскації майна, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, такий арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Втім, клопотання прокурора не містить будь-яких відомостей, про те, що власник майна ОСОБА_3 є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його особі, яка його подала на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000008 від 24.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України, повернути особі, яка його подала та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1