Справа № 638/8381/23
Провадження № 1-кс/638/1616/23
УХВАЛА

Іменем України

26 липня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання дізнавача СД ХРУП №3 ГУ Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0000548 від 15.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД ХРУП №3 ГУ Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на виявлене та вилучене дізнавачем СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 в ході проведення огляду місця події 08.07.2023 за адресою: м. Харків, вул. Клочківська 188, у гр. ОСОБА_7 , було вилучено та виявлено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 16.05.1996 з ознаками підробки.

Клопотання обґрунтоване наступним.

15.07.2023 року близько 11 год. 09 хв., в ході огляду місця подій, за адресою: м. Харків вул. Клочківська 188, у гр. ОСОБА_7 , було вилучено та виявлено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданого 16.05.1996 з ознаками підробки. Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000548 від 15.07.2023, із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

Дізнавачем ХРУП№3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 15.07.2023 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Клочківська 188 , при денному освітленні у період часу з 11:09 по 11:16 з участі осіб понятих у громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ., було вилучено та виявлено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 виданий РЭО-2 УГАИ УМВДУ в Харківській області 16.05.1996 з ознаками підробки, а саме має невідповідності з базами даних Національної поліції. За серією та номером посвідчення водія, який надав водій за базою даних НП вважається вірним громадянин ОСОБА_8 , а за даними НП з паспорту водія, ОСОБА_8 , встановлено що останній не має відповідної категорії В, та має іншу серію номер, та дату видачі: ХАА083627 від 07.05.1996.

Після цього добровільно видане посвідчення водія поміщено до паперового конверту «Національна поліція України»

Вищевказаний предмет відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном, оскільки є достатні підстави вважати, що він є предметом кримінального правопорушення та одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного предмету можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також призначення та проведення необхідних судових експертиз.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, прокурор надала заяву про розгляд справи за її відсутності, інші учасники причин неявки не повідомили.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який передбачений ст.131 КПК України.

Статтею 132 КПК України визначено загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Згідно п. 2 глави 4 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування.

Всупереч вищевикладеному, до поданого дізнавачем клопотання не додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, також, дізнавач просить накласти арешт на майно, яке вилучено в ході проведення огляду місця події 08.07.2023 року, проте з матеріалів клопотання вбачається, що огляд проводився 15.07.2023 року.

За таких обставин подане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 та ч. 7 ст. 132 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з змісту вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.132,170-172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД ХРУП №3 ГУ Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0000548 від 15.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - повернути для усунення недоліків дізнавачу та встановити строк у сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1