Дата документу 01.09.2023 Справа № 332/2660/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/2660/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1197/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_3 на вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 червня 2023 року щодо нього за ч.ч.1,2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

до Запорізького апеляційного суду надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 з апеляційною скаргою останнього на вищевказаний вирок суду першої інстанції.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною 3 цієї статті, лише для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_3 утримується під вартою та отримав копію оскаржуваного вироку 27 червня 2023 року, що підтверджується розпискою (а.п.84).

Отже, кінцевий строк подачі апеляційної скарги для ОСОБА_3 припадав на 27 липня 2023 року.

Разом з тим, апеляційна скарга на вищевказаний вирок суду подана ОСОБА_3 17 серпня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення цього строку не заявлено.

Згідно з вимогами п.4 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

З урахуванням викладеного, вищевказана апеляційна скарга разом з доданими до неї документами підлягає поверненню апелянту, що не позбавляє останнього права ще раз звернутися з апеляційною скаргою, але з одночасним поданням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Окрім того, при перевірці вказаної апеляційної скарги на відповідність вимогам ст.296 КПК України встановлені такі обставини.

Так, відповідно до частини першої статті 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII (далі-Закон) регламентовано, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова, а у ч.6 ст.13 Закону вказано, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. У судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (частини 1, 2 статті 14 цього Закону).

За змістом ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Рішенням Конституційного суду України від 14 липня 2021 року (справа № 1-179/2019(4094/19) встановлено, що володіти українською мовою як мовою свого громадянства - обов`язок кожного громадянина України. При цьому кожен громадянин України є вільним у виборі мови або мов для приватного спілкування.

Водночас, у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини третьої статті 29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При оскарженні судового рішення до апеляційного суду скарга має бути викладена українською мовою чи в перекладі на державну мову.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Зазначений правовий висновок викладений в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа №521/12324/18) та є обов`язковим для інших судів.

Проте, вищевказана апеляційна скарга ОСОБА_3 подана без дотримання вищевказаних вимог закону, оскільки ця скарга складена недержавною (російською) мовою.

Таким чином, у разі повторного звернення із апеляційною скаргою, апелянту необхідно врахувати викладене в цій ухвалі.

Керуючись п.4 ч.3 ст.399 КПК України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27 червня 2023 року щодо нього за ч.ч.1,2 ст.307 КК України, з доданими до неї документами, повернути апелянту, у зв`язку з пропуском строку апеляційного оскарження і відсутністю клопотання про поновлення цього строку.

Копію ухвали невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_2