Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6429/23
Провадження № 1-кп/644/394/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України,

у с т а н о в и в :

28.08.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003257 від 29.10.2022 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

До обвинувального акта відповідно до вимог ст. 291 КПК України додано: реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання обвинувального акта, зазначеного реєстру.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 року, вказане кримінальне провадження надійшло в провадження головуючого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 року призначено підготовче судове засідання по кримінальному провадженню на 30.08.2023 року на 11 годину 10 хвилин.

У підготовчому судовому засіданні, судом було заслухано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду.

Прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а підстави для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники також вважали за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду у кримінальному провадженні, суд виходить з такого.

У ході дослідження обвинувального акта у кримінальному провадженні судом встановлено, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим, який його склав та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, а підстави для його повернення прокурору відсутні.

Крім того, суд, з`ясувавши думку сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, встановив, що угоди у даному кримінальному провадженні не укладались і до суду не надходили, а підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, судом не встановлено.

Дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Харкова.

Таким чином, будь-яких перешкод для призначення судового розгляду не встановлено.

Виходячи з положень ст. 314, 314-1 КПК України, суд доходить до висновку про відсутність підстав для складання досудової доповіді.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України. Посилаючись на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також на те, що 05.09.2023 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою, прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст. 183 КПК України.

Захисники обвинуваченого - адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилалась на те, що ризики передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора, не доведені, підозра не обґрунтована; обвинувачений не переховувався та не має наміру переховуватися від суду, має міцні соціальні зв`язки. Вказали на те, що обвинувачений ОСОБА_6 характеризується виключно позитивно, має житло в м. Харкові.

Обвинувачений просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Частиною 3 ст. 315 КПК України, в редакції згідно Рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 КПК України, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.

Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою в тому числі є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Строк дії раніше обраної міри запобіжного заходу спливає 05.09.2023 року.

ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні злочину, за яке передбачене покарання виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Підставою для обрання такої суворої міри запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового слідства або суду; незаконно вплинути на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , хоча і одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність у нього соціальних зв`язків, однак обвинувачується у злочині в період триваючої збройної агресії російської федерації, що свідчить про можливість переховуватися від суду, через тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у співпраці з окупаційною владою, має змогу незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому достовірно відомо про місце проживання свідків у кримінальному провадженні, які судом не допитані, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у добровільній співпраці з окупаційною адміністрацією держави агресора, толерантному ставленні до захоплення частини території України, підтримці дії держави агресора, що вказує на наявність ризику того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, чим буде перешкоджати розгляду кримінального провадження то суд вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому продовжує щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є тримання під вартою.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак ризики не змінилися та не зменшилися.

Враховуючи існування ризиків, обґрунтованість підозри, суд продовжує для ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Разом з тим, відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбаченні статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. ст. 109 -114-1, 258 - 258-5, 260, 261, 437 - 442 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, вчиненого ним під часу дії воєнного стану в Україні та на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність даних про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах тримання під вартою за станом здоров`я чи за віком, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави обвинуваченому.

Крім того в підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про витребування у прокурора розгорнутого витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_6 .

Обвинувачений та захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання .

Вирішуючи клопотання захисника про витребування документів, суд виходить з такого.

За змістом п.4 ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду, суд розглядає клопотання учасників судового провадження, зокрема, про витребування певних речей чи документів.

Разом з тим, підготовче судове засідання не є стадією збирання доказів, що, відповідно до вимог ст. 93 КПК України, є правом сторін кримінального провадження.

Системний аналіз норм статей 314, 315 КПК України свідчить, що підготовче судове провадження є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі наданого обвинувального акта. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.

Виходячи зі змісту частини 3 статті 314 та статті 315 КПК України, у підготовчому судовому провадженні суд має право прийняти обмежене коло рішень та вирішити питання, пов`язані виключно з призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У цих процесуальних джерелах містяться відомості про факти, вони є їх носіями. Тільки ті відомості, які є у зазначених джерелах, допускається використовувати в кримінальному провадженні як докази. Окрім цього, вказаний перелік процесуальних джерел доказів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі - Реєстр), порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298 визначено, що Реєстр - створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.

Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування (п. 2 глави 4 Положення).

Разом із цим, внесення відомостей до Реєстру здійснюється на підставі матеріалів кримінального провадження ( пункт 3 глави 2 Розділу І Положення).

Реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів (ВС/ККС у справі № 761/28347/15-к від 09 вересня 2020 року).

З урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що відомості, які містяться у Витягу з реєстру, вносяться до такого з оригіналів кримінально-процесуальних рішень, які повинні міститись у матеріалах кримінального провадження, та є джерелами доказів.

Наведене узгоджується з позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка у постанові від 22 лютого 2021 року (справа № 754/7061/15) звертала увагу на те, що витяг з ЄРДР не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Відтак, відсутні підстави для задоволення клопотання ахисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про витребування у прокурора розгорнутого витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 314-317 КПК України,-

постановив:

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, у відкритому судовому засіданні на 11 годину 10 хвилин 05 вересня 2023 року в приміщенні Орджонікідзевського районного суду міста Харкова за адресою: місто Харків, проспект Архітектора Альошина, 7.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора задовольнити.

Дію запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, продовжити до 08 вересня 2023 року.

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про витребування у прокурора розгорнутого витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 30.08.2023 року.

Суддя: ОСОБА_1