В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/1457/22

Провадження № 1-кп/522/509/23

13 липня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законних представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР № 0001223 від 17.09.2021 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бендери Республіки Молдова, громадянина України, освіта середня - спеціальна, офіційно не працевлаштований, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4,5 ст. 301 КК України(в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018),-

ВСТАНОВИВ:

Епізод 1. 31.07.2016 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , псевдонім та фотографію свого сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціальній мережі «Вконтакті» зайшов на сторінку, яку використовувала малолітня ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому ОСОБА_9 , в період часу а саме: 31.07.2016, 08.09.2016, 10.09.2016, 11.09.2016, 12.09.2016 14.09.2016, 15.09.2016, 30.07.2016, з використанням зазначеного месседжера, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_13 , оскільки ці дані зазначені на її сторінці у соціальній мережі, та потерпіла сама вказала в ході спілкування, вчинив у відношенні неї розпусні дій які мали сексуальний характер у вигляді інтелектуального розбещення під час якого у нього виник умисел на виготовлення та подальше зберігання зображень порнографічного характеру які містять дитячу порнографію. Діючи з вказаною метою ОСОБА_9 користуючись життєвою недосвідченістю ОСОБА_13 запропонував у відповідь на надісланий ним знімок свого статевого органу виготовити та надіслати йому фотографії та відеозаписи на яких крупним планом зображені її статеві органи. На зазначену пропозицію неповнолітня ОСОБА_13 погодилась, виготовивши на його прохання та надіслала йому фото та відео-файли які містять дитячу порнографію, тобто своїх зображень у реальному відверто сексуальному образі та у реальній відверто сексуальній поведінці та зображень своїх статевих органів у сексуальних цілях, які відповідно до Закону України «Про захист суспільної моралі» відноситься до дитячої порнографії. В подальшому ОСОБА_9 зазначену порнографічну продукцію, що містить дитячу порнографію, зберігав на належному йому мобільному телефоні марки «Samsung», с.н. НОМЕР_2 та належному йому ноутбуку моделі «НР model 15-bs556ur».

Епізод 2. 10.11.2019 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , псевдонім та фотографію свого сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціальній мережі «Вконтакті» зайшов на сторінку, яку використовувала малолітня ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Протягом тривалої переписки, а саме: 10.11.2019, 13.11.2019, 15.11.2019, ОСОБА_9 , достовірно взнавши про малолітній вік ОСОБА_14 , оскільки ці дані зазначені на її сторінці у соціальній мережі, маючи намір на збудження у малолітньої статевого інстинкту, вчинив стосовно неї розпусних дій які мали сексуальний характер у вигляді інтелектуального розбещення, а саме: направляв на її адресу зображення та відеозаписів порнографічного характеру, у тому числі фотографій його статевого органу, фотографії на яких крупним планом зображені статеві органи інших людей, у тому числі під час вчинення статевого акту, ведення цинічно - відвертих розмов на сексуальні теми та домігся від неї надсилання на його адресу фотографії на якому були зображені оголені статеві органи малолітньої ОСОБА_14 з метою отримання можливості її подальшого шантажу вказаними фотографіями.

Під час подальшого спілкування у ОСОБА_9 виник умисел на виготовлення та подальше зберігання зображень порнографічного характеру які містять дитячу порнографію. Діючи з вказаною метою, повторно, ОСОБА_9 користуючись життєвою недосвідченістю ОСОБА_14 запропонував у відповідь на надісланий ним знімок свого статевого органу виготовити та надіслати йому фотографії та відеозаписи на яких крупним планом зображені її статеві органи. Однак на зазначену пропозицію потерпіла не погодилась у зв`язку з чим ОСОБА_9 розпочав її шантажувати можливістю розповсюдження наявних у неї фотографій оголеної неповнолітньої примусивши ОСОБА_14 до виготовлення на його прохання та надсилання йому фото та відео-файли які містять дитячу порнографію, тобто своїх зображень у реальному відверто сексуальному образі та у реальній відверто сексуальній поведінці та зображень своїх статевих органів у сексуальних цілях, які відповідно до Закону України «Про захист суспільної моралі» відноситься до дитячої порнографії. В подальшому ОСОБА_9 зазначену порнографічну продукцію, що містить дитячу порнографію, зберігав на належному йому мобільному телефоні марки «Samsung», с.н. НОМЕР_2 та належному йому ноутбуку моделі «НР model 15-bs556ur».

Епізод 3. 18.01.2020 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , псевдонім та фотографію свого сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціальній мережі «Вконтакті» зайшов на сторінку, яку використовувала малолітня ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Протягом подальшої переписки, а саме 08.03.2020, 20.03.2020, 10.03.2020 ОСОБА_9 , достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_15 , оскільки ці дані зазначені на її сторінці у соціальній мережі, та потерпіла сама вказала в ході спілкування, запропонував їй в подальшому переписуватись у месседжері «Телеграмм» у якому він також використовував псевдонім та фотографію свого сина, на що потерпіла дала згоду.

Під час подальшого спілкування з 08.03.2020 по 20.01.2021 з використанням зазначеного месседжера, ОСОБА_9 маючи намір на збудження у малолітньої ОСОБА_15 статевого інстинкту, вирішив отримати від неї фотографії її оголеного тіла з метою отримання можливості її подальшого шантажу вказаними фотографіями.

Діючи з вказаною метою ОСОБА_9 вчинив у відношенні малолітньою ОСОБА_15 розпусних дій які мали сексуальний характер у вигляді інтелектуального розбещення, а саме: направлення на її адресу зображень та відеозаписів порнографічного характеру, у тому числі фотографій збудженого чоловічого статевого органу, фотографії на яких крупним планом зображені статеві органи інших людей, у тому числі під час вчинення статевого акту, ведення цинічно - відвертих розмов на сексуальні теми та домігся від неї надсилання на його адресу фотографії на якому були зображені оголені статеві органи малолітньої ОСОБА_15 .

В подальшому у ОСОБА_9 виник умисел на виготовлення та подальше зберігання зображень порнографічного характеру які містять дитячу порнографію. Діючи з вказаною метою, повторно, ОСОБА_9 користуючись життєвою недосвідченістю ОСОБА_15 запропонував у відповідь на надісланий ним знімок свого статевого органу виготовити та надіслати йому фотографії та відеозаписи на яких крупним планом зображені її статеві органи. Однак на зазначену пропозицію потерпіла не погодилась у зв`язку з чим ОСОБА_9 розпочав її шантажувати можливістю розповсюдження наявних у неї фотографій оголеної неповнолітньої примусивши ОСОБА_15 до виготовлення на його прохання та надсилання йому фото та відео-файли які містять дитячу порнографію, тобто своїх зображень у реальному відверто сексуальному образі та у реальній відверто сексуальній поведінці та зображень своїх статевих органів у сексуальних цілях, які відповідно до Закону України «Про захист суспільної моралі» відноситься до дитячої порнографії. В подальшому ОСОБА_9 зазначену порнографічну продукцію, що містить дитячу порнографію, зберігав на належному йому мобільному телефоні марки «Samsung», с.н. НОМЕР_2 та належному йому ноутбуку моделі «НР model 15-bs556ur».

Епізод 4. 10.03.2020 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , псевдонім та фотографію свого сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціальній мережі «Вконтакті» зайшов на сторінку, яку використовувала малолітня ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Протягом тривалої переписки а саме: 21.02.2020 - 10.03.2020, ОСОБА_9 достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_16 , оскільки ці данні зазначені на її сторінці у соціальній мережі, маючи намір на збудження у малолітньої ОСОБА_16 , статевого інстинкту, вчинив стосовно неї розпусні дії які мали сексуальний характер у вигляді інтелектуального розбещення, а саме: направляння на її адресу зображення та відеозаписів порнографічного характеру, у тому числі фотографій його статевого органу, а також вів з нею цинічно-відвертих розмов на сексуальні теми та домігся від неї надсилання на його адресу фотографій на якому були зображені оголенні статеві органи малолітньої ОСОБА_16 з метою подальшого шантажу зазначеними фотографіями.

В подальшому у ОСОБА_17 виник умисел на виготовлення та подальше зберігання зображень порнографічного характеру які містять дитячу порнографію. Діючи з вказаною метою, повторно, ОСОБА_9 користуючись життєвою недосвідченістю ОСОБА_16 запропонував у відповідь на надісланий ним знімок свого статевого органу виготовити та надіслати йому фотографії та відеозаписи на яких крупним планом зображені її статеві органи. Однак на зазначену пропозицію потерпіла не погодилась у зв`язку з чим ОСОБА_9 розпочав її шантажувати можливістю розповсюдження наявних у неї фотографій оголеної неповнолітньої примусивши ОСОБА_16 до виготовлення на його прохання та надсилання йому фото та відео-файли які містять дитячу порнографію, тобто своїх зображень у реальному відверто сексуальному образі та у реальній відверто сексуальній поведінці та зображень своїх статевих органів у сексуальних цілях, які відповідно до Закону України «Про захист суспільної моралі» відноситься до дитячої порнографії. В подальшому ОСОБА_9 зазначену порнографічну продукцію, що містить дитячу порнографію, зберігав на належному йому мобільному телефоні марки «Samsung», с.н. НОМЕР_2 та належному йому ноутбуку моделі «НР model 15-bs556ur».

Епізод 5. В період часу а саме: 04.08.2020, 28.09.2020 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , псевдонім та фотографію свого сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціальній мережі «Вконтакті» зайшов на сторінку, яку використовувала малолітня ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В подальшому ОСОБА_9 , достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_18 , оскільки ці дані зазначені на її сторінці у соціальній мережі, та потерпіла сама вказала в ході спілкування, запропонував їй в подальшому переписуватись у месседжері «Вконтакті» у якому він також використовував псевдонім та фотографію свого сина, на що потерпіла дала згоду.

Під час подальшого спілкування з використанням зазначеного месседжера, ОСОБА_9 маючи намір на збудження у малолітньої ОСОБА_18 статевого інстинкту, вирішив отримати від неї фотографії її оголеного тіла з метою отримання можливості її подальшого шантажу вказаними фотографіями.

В подальшому ОСОБА_9 , з використанням зазначеного месседжера, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_18 , оскільки ці дані зазначені на її сторінці у соціальній мережі, та потерпіла сама вказала в ході спілкування, вчинив у відношенні неї розпусні дій які мали сексуальний характер у вигляді інтелектуального розбещення під час якого у нього виник умисел на виготовлення та подальше зберігання зображень порнографічного характеру які містять дитячу порнографію. Діючи з вказаною метою, повторно, ОСОБА_9 користуючись життєвою недосвідченістю ОСОБА_18 запропонував у відповідь на надісланий ним знімок свого статевого органу виготовити та надіслати йому фотографії та відеозаписи на яких крупним планом зображені її статеві органи. На зазначену пропозицію неповнолітня ОСОБА_18 погодилась, виготовивши на його прохання та надіслала йому фото та відео-файли які містять дитячу порнографію, тобто своїх зображень у реальному відверто сексуальному образі та у реальній відверто сексуальній поведінці та зображень своїх статевих органів у сексуальних цілях, які відповідно до Закону України «Про захист суспільної моралі» відноситься до дитячої порнографії. В подальшому ОСОБА_9 зазначену порнографічну продукцію, що містить дитячу порнографію, зберігав на належному йому мобільному телефоні марки «Samsung», с.н. НОМЕР_2 та належному йому ноутбуку моделі «НР model 15-bs556ur».

Епізод 6. В період часу а саме: 21.10.2020, 22.10.2020, 27.10.2020, 04.12.2020, 19.12.2020, 06.01.2021, 15.01.2021, 20.01.2021, ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , псевдонім та фотографію свого сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціальній мережі «Вконтакті» зайшов на сторінку, яку використовувала малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В подальшому ОСОБА_9 , достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_5 , оскільки ці дані зазначені на її сторінці у соціальній мережі, та потерпіла сама вказала в ході спілкування, запропонував їй в подальшому переписуватись у месседжері «Вайбер» у якому він використовував псевдонім « ОСОБА_19 », на що потерпіла дала згоду.

Під час подальшого спілкування з використанням зазначеного месседжера, ОСОБА_9 маючи намір на збудження у малолітньої ОСОБА_5 статевого інстинкту вирішив отримати від неї фотографії її оголеного тіла з метою отримання можливості її шантажу зазначеними фотографіями.

Діючи з вказаною метою, повторно, ОСОБА_9 вчинив у відношенні малолітньою ОСОБА_5 розпусних дій які мали сексуальний характер у вигляді інтелектуального розбещення, а саме: направлення на її адресу зображень та відеозаписів порнографічного характеру, у тому числі фотографій збудженого чоловічого статевого органу, фотографії на яких крупним планом зображені статеві органи інших людей, у тому числі під час вчинення статевого акту, ведення цинічно - відвертих розмов на сексуальні теми та примусив до надсилання на його адресу фотографії на якому були зображені оголені статеві органи малолітньої ОСОБА_5 .

Крім того, після 12.06.2019, тобто досягнення потерпілої 14-ти річного віку, в зазначений період часу ОСОБА_9 під погрозою розповсюдження в мережі Інтернет наявних у нього зазначених фотографій потерпілої, ОСОБА_9 вимагав та домігся направлення йому фотографій та відеозаписів на яких потерпіла вчиняла різноманітні маніпуляції зі своїми статевими органами відповідно до його забаганок. На зазначену пропозицію неповнолітня ОСОБА_5 погодилась, знаючи, що в іншому випадку ОСОБА_9 буде її знову шантажувати можливістю оприлюднення їх переписки, виготовивши на його прохання та надіслала йому фото та відео-файли які містять дитячу порнографію, тобто своїх зображень у реальному відверто сексуальному образі та у реальній відверто сексуальній поведінці та зображень своїх статевих органів у сексуальних цілях, які відповідно до Закону України «Про захист суспільної моралі» відноситься до дитячої порнографії. В подальшому ОСОБА_9 зазначену порнографічну продукцію, що містить дитячу порнографію, зберігав на належному йому мобільному телефоні марки «Samsung», с.н. НОМЕР_2 та належному йому ноутбуку моделі «НР model 15-bs556ur».

Епізод 7. В період часу, а саме: 26.12.2020, 16.01.2021 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , псевдонім та фотографію свого сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціальній мережі «Вконтакті» зайшов на сторінку, яку використовувала малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . В подальшому ОСОБА_9 , достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_6 , оскільки ці дані зазначені на її сторінці у соціальній мережі, та потерпіла сама вказала в ході спілкування, запропонував їй в подальшому переписуватись у месседжері «Вайбер» у якому він використовував псевдонім « ОСОБА_19 » та свою фотографію, на що потерпіла дала згоду,

Під час подальшого спілкування з використанням зазначеного месседжера, ОСОБА_9 маючи намір на збудження у малолітньої ОСОБА_6 статевого інстинкту вирішив отримати від неї фотографії її оголеного тіла з метою отримання можливості її подальшого шантажу вказаними фотографіями.

Діючи з вказаною метою ОСОБА_9 протягом жовтня 2020 року по січень 2021 року вчинив у відношенні малолітньої ОСОБА_6 з використанням зазначеного месседжера, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_6 , оскільки ці дані зазначені на її сторінці у соціальній мережі, та потерпіла сама вказала в ході спілкування, вчинив у відношенні неї розпусні дій які мали сексуальний характер у вигляді інтелектуального розбещення під час якого у нього виник умисел на виготовлення та подальше зберігання зображень порнографічного характеру які містять дитячу порнографію. Діючи з вказаною метою, повторно, ОСОБА_9 користуючись життєвою недосвідченістю ОСОБА_6 запропонував у відповідь на надісланий ним знімок свого статевого органу виготовити та надіслати йому фотографії та відеозаписи на яких крупним планом зображені її статеві органи. На зазначену пропозицію неповнолітня ОСОБА_6 погодилась, виготовивши на його прохання та надіслала йому фото та відео-файли які містять дитячу порнографію, тобто своїх зображень у реальному відверто сексуальному образі та у реальній відверто сексуальній поведінці та зображень своїх статевих органів у сексуальних цілях, які відповідно до Закону України «Про захист суспільної моралі» відноситься до дитячої порнографії. Крім того в зазначений період часу ОСОБА_9 під погрозою розповсюдження в мережі Інтернет наявних у нього зазначених фотографій потерпілої, вимагав та домігся направлення йому фотографій та відеозаписів на яких потерпіла вчиняла різноманітні маніпуляції зі своїми статевими органами відповідно до його забаганок.

В подальшому ОСОБА_9 зазначену порнографічну продукцію, що містить дитячу порнографію, зберігав на належному йому мобільному телефоні марки «Samsung», с.н. НОМЕР_2 та належному йому ноутбуку моделі «НР model 15-bs556ur».

Епізод 8. 04.01.2021о 18:05 год., ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , псевдонім та фотографію свого сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в соціальній мережі «Вайбер» зайшов на сторінку, яку використовувала малолітня ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Протягом тривалої переписки з 10.03.2021 по 12.03.2021, ОСОБА_9 , достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_20 , оскільки ці дані зазначені на її сторінці у соціальній мережі, в результаті вчинення розпусних дій які мали сексуальний характер у вигляді інтелектуального розбещення, а саме: направлення на її адресу зображень та відеозаписів порнографічного характеру, у тому числі фотографій його статевого органу, фотографії на яких крупним планом зображені статеві органи інших людей, у тому числі під час вчинення статевого акту, ведення цинічно - відвертих розмов на сексуальні теми та домігся від неї надсилання на його адресу фотографії на якому були зображені оголені статеві органи малолітньої ОСОБА_20 .

Під час зазначеної переписки у ОСОБА_9 виник умисел на виготовлення та подальше зберігання зображень порнографічного характеру які містять дитячу порнографію. Діючи з вказаною метою, повторно, ОСОБА_9 користуючись життєвою недосвідченістю ОСОБА_20 запропонував у відповідь на надісланий ним знімок свого статевого органу виготовити та надіслати йому фотографії та відеозаписи на яких крупним планом зображені її статеві органи. Однак на зазначену пропозицію потерпіла не погодилась у зв`язку з чим ОСОБА_9 розпочав її шантажувати можливістю розповсюдження наявних у неї фотографій оголеної неповнолітньої примусивши ОСОБА_20 до виготовлення на його прохання та надіслала йому фото та відео-файли які містять дитячу порнографію, тобто своїх зображень у реальному відверто сексуальному образі та у реальній відверто сексуальній поведінці та зображень своїх статевих органів у сексуальних цілях, які відповідно до Закону України «Про захист суспільної моралі» відноситься до дитячої порнографії. В подальшому ОСОБА_9 зазначену порнографічну продукцію, що містить дитячу порнографію, зберігав на належному йому мобільному телефоні марки «Samsung», с.н. НОМЕР_2 .

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та підтвердив, що дійсно вчинив їх за обставин викладених у обвинувальному акті. Більш детально надавати покази - відмовився. Заявив про щире каяття у вчиненому.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 та їхні законні представники ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, у судові засідання - не з`явилися. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду - не надходило. З огляду на зазначене, зважаючи на позицію обвинуваченого та відсутність заперечень інших учасників судового провадження, з урахуванням положень ст. ст. 325, 326 КПК України, судовий розгляд проведено за відсутності зазначених потерпілих та їхніх законних представників.

Переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого та розумінні ним змісту встановлених обставин, за відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що стосуються особи обвинуваченого та вирішення процесуальних питань.

З урахуванням викладеного, показів обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає доведеним, поза розумним сумнівом, вчинення останнім кримінальних правопорушень за встановлених обставин, та кваліфікує його дії:

-за епізодом 1, за ч. 4 ст. 301 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як: виготовлення та зберігання зображень порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію та примушування неповнолітніх до участі у створенні зображень порнографічного характеру.

-за кожним з епізодів 2-8, за ч. 5 ст. 301 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як: виготовлення та зберігання зображень порнографічного характеру, що містять дитячу порнографію та примушування неповнолітніх до участі у створенні зображень порнографічного характеру, вчинені повторно.

При кваліфікації дій обвинуваченого, суд виходить з того що, відповідно до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Так, діяння за першим епізодом обвинуваченим вчинялись в період з 31.07.2016 до 15.09.2016, тобто в період чинності ч. 4 ст. 301 КК України, в редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення інституту спеціальної конфіскації з метою усунення корупційних ризиків при її застосуванні» від № 2617-VIII від 22.11.2018в ч. 4 ст. 301 КК України слова "та з конфіскацією порнографічних предметів, кіно- та відеопродукції, матеріальних носіїв комп`ютерних програм, засобів їх виготовлення, розповсюдження і демонстрування" - виключили.

Очевидно, що вказані зміни законодавства були пов`язані з тим, щозазначені предмети та засоби кримінального правопорушення підлягали, спеціальній конфіскації у відповідності до положень ч.1 ст. 96-2 КК України (які вже діяли на той час та не піддавались зміні Законом від № 2617-VIII від 22.11.2018), а тому були спрямовані на усунення конкуренції норм зазначеної статті з нормами щодо конфіскації майна, як виду покарання, у санкціях деяких статей, в тому числі і ст. 301 КК України. З огляду на зазначене, вказаним законом, фактично, було пом`якшено кримінальну відповідальність за ч. 4 ст. 301 КК, а тому суд приходить до висновку, що він має зворотну дію в часі та підлягає застосуванню до діянь обвинуваченого за епізодом 1.

Діяння обвинуваченим ОСОБА_9 за іншими епізодами було вчинено у період дії ст. 301 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства (Ланцаротської конвенції)» від 18 лютого 2021 року№ 1256-IX (який набрав чинності 17.03.2021) ч. 4 та ч. 5 ст.301 КК України, які відповідно передбачали покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років та позбавленням волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років - виключено. Одночасно КК доповнено статтею 301-1 КК України, ч. 3 та ч. 4 якої, відповідно, встановлюють відповідальність за ті самі діяння та передбачають покарання від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та від 9 до 15 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, Закон України № 1256-IX від 18 лютого 2021 року не скасовано кримінальну відповідальність за діяння вчинені обвинуваченим, а навпаки посиленоїї, а тому казаний закон не має зворотної дії у часі, а всі його дії повинні кваліфікуватися за ст. 301 КК України в редакції Закону від № 2617-VIII від 22.11.2018.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд у відповідності до положень ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до тяжких злочинів, інші сім епізодів до особливо тяжких злочинів проти громадського порядку та моральності вчинених в тому числі відносно малолітніх осіб; особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання - не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання в межах санкцій ч. 4 та ч. 5 ст. 301 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) у виді позбавлення волі на певний строк без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, у зв`язку з тотожністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на певний строк без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

При цьому приймаючи рішення щодо непризначення додаткового покарання, передбаченого ч.4 ст. 301 та ч. 5 ст. 301 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю суд враховує позицію викладену у п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з якою зазначене покарання застосовується як додаткове лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Оскільки вчинення злочинів ОСОБА_9 не пов`язано із зайняття ним будь-якої посади або заняттям певною діяльністю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення зазначеного додаткового покарання.

Заходи забезпечення та запобіжний захід до обвинуваченому, в межах даного кримінального провадження, - не застосовувались, цивільні позови - не пред`являвся.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз в загальній сумі 39 470 (тридцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят) гривень 30 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого, відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 124, 349, 368, 370, 374, 376, 392, 395, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених:

-ч. 4 ст. 301 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

-ч. 5 ст. 301 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його фактичного затримання для виконання покарання.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в загальній сумі 39470 (тридцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят) гривень 30 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1