Справа № 545/3031/23
Провадження № 1-в/545/543/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

засудженої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава в режимі відеоконференції з Державною установою «Надержинщинська виправна колонія (№65)» подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення засудженої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. В-Городки, Чусовського району, Пермської області, не заміжньої, громадянку України, не працюючу, інвалідом не є, що має середню освіту, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

22.12.2006 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України. На підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнена від кримінальної відповідальності;

23.05.2007 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України. На підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнена від кримінальної відповідальності;

26.09.2008 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.307, ч. 2 ст. 309, ст. 69, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 2 рок. Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 07.05.2009 скасовано звільнення від покарання та направлено відбувати покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнена у 2012 році по відбуттю покарання,

засуджена: 27.06.2019 року Бердянським міськрайонним судом Запорізькій області за ч. 2 ст. 307 КК України та ч.3 ст. 321, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного їй майна,

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» звернулась до суду із поданням про застосування стосовно засудженої ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула встановлені законом 2/3 строку покарання і довела своє виправлення.

У судовому засіданні представник адміністрації державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» подання підтримала, прохала задовольнити.

Засуджена ОСОБА_6 у судовому засіданні подання підтримала, прохала задовольнити.

Захисник засудженої адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримала, прохала задовольнити.

У судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої, посилаючись на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судима, за весь час відбування покарання з 22.06.2018 року має п`ять стягнень, які погашено, характеризується нестабільною поведінкою, заохочувалась в період часу, що передує настанню права на умовно-дострокове звільнення, що свідчить про передчасність застосування до неї умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та матеріали справи за поданням, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання,призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочині до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 засуджена 27.06.2019 року Бердянським міськрайонним судом Запорізькій області за ч. 2 ст. 307 КК України та ч.3 ст. 321, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного їй майна.

Відповідно до даних характеристики на засуджену ОСОБА_6 від 10.08.2023 року засуджена в місцях позбавлення волі з 22.06.2018 року. Утримувалась в державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», де характеризувалась негативно, мала п`ять стягнень, які на даний час погашені. Заохочень не мала.

З 19.12.2019 року відбувала міру кримінального покарання в державній установі «Чернігівська виправна колонія (№44)». За час відбування покарання характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. Була працевлаштована до швейного виробництва установи, до бригади № 22. До праці відносилася посередньо.

З 23.12.2020 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)». Була працевлаштована на підприємстві установи у виробничій бригаді № 15, швачкою. До виконання своїх трудових обов`язків ставиться відповідально. Стягнень не мала. Має сім заохочень.

До виконання робіт з благоустрою ставиться сумлінно.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України до засудженої ОСОБА_6 є те, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, однак засуджена за весь час відбування покарання має сім заохочень які передують поданню та п`ять стягнень, характеризується позитивно, заохочувалась в період часу, що передує настанню права на умовно-дострокове звільнення.

Крім того, згідно матеріалів особової справи засудженої ОСОБА_6 , всупереч даним зазначеним в характеристиці від 10.08.2023 року, згідно характеристики від 24.12.2021 року начальника ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» засуджена характеризувалась посередньо, не завжди виконувала передбачені законом вимоги персоналу, не усвідомлює тяжкість вчиненого злочину, не визнає себе винною /т. 1 а.с. 176-178/, 24.12.2020 року винесено постанову про проведення виховної бесіди за порушення засудженою ОСОБА_6 режиму відбування покарання /т. 1 а.с. 180-185, 187-189/.

Згідно даних характеристики начальника ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» від 02.07.2021 року засуджена ОСОБА_6 характеризувалась посередньо, не завжди виконувала передбачені законом вимоги персоналу, не усвідомлює тяжкість вчиненого злочину, не визнає себе винною, будує відносини з особами негативної спрямованості, не стає на шлях виправлення. /т. 1 а.с. 202-204/

Згідно даних характеристики начальника ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» від 30.06.2022 року засуджена ОСОБА_6 характеризувалась посередньо, вцілому змінила поведінку на краще, проте за висновком адміністрації не довела своє виправлення і не заслуговувала на умовно-дострокове звільнення. /т. 1 а.с. 232-235/

Таким чином, перевіривши доводи викладені в поданні, дослідивши матеріали особової справи засудженої ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що за весь час відбування покарання засуджена не довела своє виправлення, характеризувалась нестабільною поведінкою, і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

З наведеного убачається, що на даний час засуджена не досягла необхідного ступеня виправлення та не довела своє виправлення, а тому не має впевненості в свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже подання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1