Справа № 203/2609/23
Провадження № 1-кп/0203/621/2023
В И Р О К

іменем України

13 червня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 12 березня 2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Яблунець Ємільчинского району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого молодшим техніком-лаборантом на елеваторі в смт Яблунець, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, робітник підсобник інженерного відділення інженерного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.02.2023 №52- РС (по особовому складу) солдата ОСОБА_4 прийнято на службу відповідно до Указу Президента «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року, зараховано до списків особового складу, поставлено на всі видизабезпечення та призначено на посаду робітника підсобника інженерного відділення інженерного взводу військової частини НОМЕР_3 .

Являючись військовослужбовцем Збройних сил України, ОСОБА_4 був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони носіння, бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Так, відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Натомість, ОСОБА_4 , проходячи військову службу у посаді солдата резерву взводу запасної роти військової частини НОМЕР_4 , на початку лютого 2023 року, більш точна дата та час досудовим слідством не встановлені, на землі в одному з окопів, що знаходяться в зоні проведення бойових дій біля села Богоявленка Донецької області знайшов 2 споряджених корпуси осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху, 2 запали типу УЗРГМ-2, які відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для здійснення вибуху, а також 215 шт. 5,45- мм проміжних патронів зразка 1974 року, які відносяться до категорії бойових припасів та придатні до стрільби, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та носіння знайдених ним бойових припасів та вибухових речовин. Надалі ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються бойовими припасами, вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, а також розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаними предметами, підняв с землі 2 споряджених корпуси осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху, 2 запали типу УЗРГМ-2, які відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для здійснення вибуху, 215 шт. 5,45-мм проміжних патронів зразка 1974 року, які відносяться до категорії бойових припасів та придатні до стрільби, після чого поклав їх до свого рюкзака, таким чином здійснивши придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, та носив їх при собі без передбаченого законом дозволу до 20 год. 20 хв. 12 березня 2023 року, коли під час здійснення контролю пасажирів на залізничному вокзалі станції Дніпро- Головний, який розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, при проходженні рентгено-телевізійного інтроскопу в його рюкзаку були виявлені 2 споряджених корпуси осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, які відносяться до категорії вибухових речовин та придатні для здійснення вибуху, 2 запали типу УЗРГМ-2, які відносяться до категорії вибухових пристроїв та придатні для здійснення вибуху, 215 шт. 5,45-мм проміжних патронів зразка 1974 року, які відносяться до категорії бойових припасів та придатні до стрільби.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи. Пояснив, що на початку лютого 2023 року під час несення військової служби в зону бойових дій в Донецькій області знайшов дві гранати та бойові припаси, які вирішив підняти та зберігати при собі задля власної безпеки. Потім його сповістили, що у зв`язку з пораненням його повинні перевести в резервну роту, для чого йому потрібно перевестись в Миколаївську область в іншу військову частину. Оскільки вважав, що перевезення бойових припасів з однієї частини в іншу не є правопорушенням, а про зворотне йому повідомлено не було, командування про це не сповістив. Щиро розкаявся в скоєному, просив суворо не карати, вказав, що після лікування травми ноги, яка не пов`язана з виконання бойових завдань, він бажає й надалі захищати Україну та український народ від збройної агресії Російської Федерації.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у носінні та придбанні бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Згідно зі ст.ст.50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи зі вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, працює, раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не одруженого, позитивно характеризується за місцем проживання, маючого бездоганну характеристику за місцем несення служби, під час якої приймав участь у бойових діях, в яких отримав вогнепальне поранення, повністю визнав свою вину, має намір й надалі захищати незалежність та територіальну цілісність держави.

Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини: активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, враховуючи щире каяття ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого злочину, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на мінімальний строк та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладенням нижче зазначених обов`язків.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта, які відповідно до акту судової експертизи зброї №СЕ-19/104-23/9781 від 26.04.2023 року складають 956, 00 гривень та судової вибухово технічної експертизи №СЕ-19/104-23/9612-ВТХ від 23.03.2023 року складають 1510,24 гривень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Питання речових доказів вирішенню не підлягає, оскільки прокурор в судовому засіданні повідомив, що в результаті проведення у кримінальному провадженні експертиз вони були знищені.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 349, 369-371,373,374,392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 13 червня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судової експертизи зброї, оформленої висновком експерта від 26.04.2023 року №СЕ-19/104-23/9781, які складають 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судової експертизи зброї, оформленої висновком експерта від 23.03.2023 року №СЕ-19/104-23/9612-ВТХ, які складають 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) гривень 24 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1