Справа № 441/681/17 1-кп/441/8/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 його представника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 його захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео - конференцзвязку кримінальне провадження № 0000311 від 06.04.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Стародуб, Петрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , із середньою освітою, військовозобов`язаний, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 02.04.2017 близько 13 год. 20 хв., знаходячись поблизу продуктового магазину по вул. Польовій в с. Артищів, Городоцького району Львівської області, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи зліва, яке відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав частково, зазначив, що мала місце конфліктна ситуація, умислу на побиття потерпілого в нього не було, між ним та потерпілим відбулась шарпанина в ході якої вони побили один одного, припускає, що тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілий міг отримати в іншому місці, оскільки після того як він наніс удар в щелепу ОСОБА_4 вони ще продовжили розпивати спиртні напої і потерпілий вживав банан та не скаржився на біль.

Визнає, що потерпілий зазнав моральних страждань, цивільний позов в частині моральної шкоди визнає повністю, матеріальної в розмірі зазначеному потерпілим не визнає.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 зауважив, що потерпілий звернувся в лікарню не в день події, та в судових дебатах акцентував на тому, що з самого початку досудового розслідування його підзахисний активно сприяв розкриттю злочину, щиро каявся у вчиненому, про що відображено в обвинувальному акті.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку є підставними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 підтвердили свідок очевидець ОСОБА_8 та сам потерпілий.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 02.04.2017 він, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відпочивали в с.Артищів, біля магазину, до них підійшли ОСОБА_6 з своїм товаришем на ім`я ОСОБА_10 , всі розпивали спиртне, несподівано почався словесний конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 тому він втрутився, щоб останні не побились. В той момент ОСОБА_6 штовхнув його і щоб не впасти він схопив ОСОБА_6 за кофту, при цьому конфлікт ніби вичерпався. Потім ОСОБА_6 підбіг до нього та наніс удар в щелепу зліва, від цього удару він впав на землю і відключився. По першу медичну допомогу звернувся в лікарню 05.04.2017, при огляді було встановлено перелом нижньої щелепи зліва, з 05.04.2017 по 20.04.2017 проходив лікування, була призначена операція та стаціонарне лікування. Цивільний позов підтримує в повному обсязі посилаючись на те, що поніс затрати на лікування, до цього часу переживає душевні страждання, відчуває наслідки травми.

Свідок ОСОБА_8 який був очевидцем події, підтвердив, що 02.04.2017 він з потерпілим відпочивали в с. Артищів, до них підійшли ОСОБА_6 зі своїм знайомим, в ході розпивання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_6 почався конфлікт, ОСОБА_4 не хотів конфлікту і намагався втихомирити ОСОБА_6 , останнього також стримував його товариш на ім`я ОСОБА_10 , проте обвинувачений вирвався і наніс кулаком один удар в щелепу ОСОБА_4 від якого той впав, після чого він приводив потерпілого до тями.

Вказані обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 та його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується крім наведених вище показань свідка та потерпілого, яким недовіряти у суду немає підстав з огляду на те, що є послідовними, іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Заявою потерпілого ОСОБА_4 поданою 05.04.2017 до Городоцького відділення поліції Львівської області про те, що 02.04.2017 чоловік на ім`я « ОСОБА_11 » під час виниклого конфлікту наніс йому удар в обличчя чим спричинив тілесні ушкодження.

Із витягу з кримінального провадження видно, що 06.04.2017 на підставі заяви ОСОБА_4 внесено відомості в ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.122 КК України .

З висновку експерта № 530 від 06.04.2017 вбачається, що згідно записів медичної документації, рентгензнімків та при огляді у громадянина ОСОБА_4 виявлено перелом нижньої щелепи зліва, садно на правій руці, які утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 02 квітня 2017 року, як вказує потерпілий, та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Даною експертизою підтверджується, що вказані ушкодження у потерпілого ОСОБА_4 утворилися внаслідок дії тупого твердого предмету, у термін, що не суперечить зазначеному потерпілим.

Протоколами проведення слідчих експериментів, кожним окремо з свідком ОСОБА_8 , з потерпілим ОСОБА_4 , з обвинуваченим ОСОБА_6 та фото таблицями підтверджується, час та місце де саме сталася подія, яким саме чином ОСОБА_6 наносив удар ОСОБА_4 кулаком правої руки в ділянку лівої щелепи та як і куди саме впав ОСОБА_4 після нанесеного йому ОСОБА_6 удару. З фото таблиць видно, як свідок ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 детально демонструють нанесення удару потерпілому ОСОБА_4 саме обвинуваченим ОСОБА_6 , останній добровільно і детально показав, як наніс удар кулаком правої руки в ділянку лівої щелепи потерпілому ОСОБА_4 .

Дослідженою копією медичної карти стоматологічного хворого № 6443 від 24.04.2017 ОСОБА_4 , жителю с. Артищів встановлено діагноз травматичний перелом суглобового відростка, нижньої щелепи зліва, стаціонарне лікування проходив з 05.04.2017 по 20.04.2017 (а.с. 46-49)

Суд, дослідивши всі обставини справи, приходить до висновку, що жодними об`єктивними даними не підтверджено на судовому слідстві факту оговорення обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Зважаючи на досліджені в кримінальному провадженні обставини, судом встановлено, що подія правопорушення відбулася 02.04.2017 близько 13 год. 20 хв., поблизу продуктового магазину по вул. Польовій в с. Артищів, Городоцького району Львівської області. Свідчення свідка ОСОБА_8 який був очевидцем події та бачив неконтрольовану поведінку ОСОБА_6 , як і чим останній наніс удар потерпілому ОСОБА_4 в ділянку нижньої щелепи зліва, що підтверджував і в ході слідчих експериментів, чітко вказують куди саме наносив обвинувачений удар потерпілому і чим, отже в суду немає підстав не довіряти зібраним та дослідженим в судовому засіданні доказам. Тому позиція обвинуваченого, що наслідки, які настали в потерпілого могли бути результатом й іншої бійки не знайшло свого підтвердження, і таку позицію обвинуваченого суд розцінює, як бажання уникнути відповідальності за наведене обвинувачення.

Посилання обвинуваченого на відсутність умислу в нього на завдання тілесних ушкоджень потерпілому не узгоджується з вищенаведеними дослідженими доказами в судовому засіданні. Доказами встановлено, що ОСОБА_6 при свідках завдав потерпілому удару кулаком в ділянку нижньої щелепи зліва, від удару потерпілий впав, таке в ході слідчого експерименту підтвердив і сам обвинувачений, отже такі його активні дії переконують суд в тім, що обвинувачений усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння свідомо припускав настання наслідків.

Зауваження захисника адвоката ОСОБА_7 , що потерпілий звернувся в лікарню не в день події, що викликає в нього сумнів щодо завдання травми середньої тяжкості його підзахисним ОСОБА_6 , не заслуговують на увагу, такі спростовані дослідженими в судовому засіданні висновком експертизи та інших документів медичної установи.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, врахувавши показання свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За наведеного в сукупності, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_6 у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто за ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначені покарання суд враховує, що обвинувачений згідно досудової доповіді, позитивно характеризується, до кримінальної відповідальності притягується вперше, виправлення правопорушника можливе без ізоляції від суспільства (а.с.68-69).

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 перша судимість, вибачення обвинуваченого в суді перед потерпілим, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючі покарання обставини, не встановлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення (злочин), має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене не кримінальне правопорушення «злочин» за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з наведених характеристик обвинуваченого, суд погоджується з пропозицією прокурора про призначення ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі, однак приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.

Відносно заявленого в даному кримінальному провадженні цивільного позову судом встановлено наступні обставини.

Потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_4 просить стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_6 кошти у відшкодування майнової та моральної шкоди в порядку ст.1166 та 1167 ЦК України.

В обґрунтування своїх вимог потерпілий посилається на те, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, саме внаслідок нанесення йому тілесних ушкоджень він перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, йому спричинено матеріальну шкоду в грошовому виразі на суму 25 991 грн.17 коп., це вартість імпланту (пластини) щелепи 17050 грн. та придбаних медикаментів і препаратів на суму 8941 грн.17 коп. Вказані кошти він і просить стягнути на його користь з обвинуваченого, як завдану йому внаслідок злочину майнову шкоду. Також в своєму позові потерпілий просить стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями відповідача і шкодою, заподіяною позивачу та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди.

У відповідності до ч.1. ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілий на підтвердження позову в частині матеріальної шкоди долучив квитанції про понесені ним витрати під час лікування (а.с.43-56), які свідчать про те, що позов в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 25 991 грн.17 коп. підлягає до задоволення в повному обсязі.

Ст.3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Вимоги ст.1167 ЦК України передбачають, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого. Зважаючи на обставини справи, а також на те, що відповідач визнав розмір моральної шкоди заявлений потерпілим, суд приходить до висновку, що в частині стягнення моральної шкоди позов слід задовольнити повністю.

Питання щодо речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання ОСОБА_6 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 25 991 грн. 17 коп. (двадцять п`ять тисяч дев?ятсот дев`яносто одну грн. 17 коп.) майнової шкоди та 10000 (десять тисяч) моральної шкоди.

Інші процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжного заходу не застосовувалось.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1