Справа № 346/4944/23
Провадження № 1-в/346/313/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ

"Коломийська виправна колонія № 41" ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, з середньою освітою, до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимого:

Засудженого: 20.03.2015 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ст. 115 ч.2 п. 6, ст.. 187 ч.4, ст.. 70 ч.1 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна окрім житла. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11.02.201 року на підставі ст.. 72 ч.5 КК України зараховано до строку покарання строк попереднього ув`язнення з 16.09.2013 року по 19.05.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 16.09.2013 р.

Кінець строку: 13.01.2026 р.

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» звернувся до Коломийського міськрайонного суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_5 . В його обґрунтування зазначив, що даний засуджений за час відбування покарання допускав порушення вимог режиму утримання, мав дисциплінарні стягнення, які на теперішній час погашені. Працевлаштований у виробничій майстерні установи. До роботи відноситься сумлінно, вчасно та якісно виконує йому доручені завдання, має сім заохочень. Крім цього, засуджений залучається до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі та поліпшення житлово-побутових умов, а також до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством, до виконання поставлених завдань відноситься добросовісно, розуміє їхню необхідність. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань, тактовний та ввічливий з представниками адміністрації колонії. Реалізував програму диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія». В коломийському навчальному центрі №41 здобув спеціальність «Виробник художніх виробів з дерева». По відношенню до інших засуджених не конфліктний, стосунки підтримує із засудженими позитивної спрямованості. Має заборгованість за виконавчим листом, бере участь в її достроковому погашенні. Підтримує зв`язок з родичами шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки. Вину у скоєному злочинні визнав повністю.

Оскільки, на теперішній час засуджений відбув понад 3/4 строку призначеного йому покарання та довів своє виправлення, ініціатор подання вважає, що ОСОБА_5 може бути звільнений умовно-дострокове від подальшого відбування покарання у відповідності до вимог ст. 81 КК України.

В судовому засіданні представник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_4 подання підтримав та просив суд його задовольнити.

Засуджений та його захисник також просили суд задовольнити подання та звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково, оскільки останній став на шлях виправлення.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечила та просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що засуджений неодноразово порушував вимоги утримання, мав значну кількість стягнень. Відтак, зважаючи на поведінку засудженого за весь час відбування ним покарання, прокурор вважає, що останній свого виправлення в достатній мірі не довів та не підлягає достроковому звільненню.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.03.2015р. ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч.4 ст. 187 та п. 6 ч.2 ст. 115 КК України та на підставі ст.. 70 ч.1 КК України, остаточно призначено покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна крім житла.

Згідно розпорядження, вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.03.2015р. щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 19.05.2015р.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11.02.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 16.09.2013 року по 19.05.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч.ч.2, 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року N 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї постанови N 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначає, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків.

Зі змісту характеристики на засудженого, затвердженої начальником Коломийської ВК №41 станом на 17.08.2023р. вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.09.2013р. Під час тримання в ДУ «Чернівецька установа виконання покарань (№33)» засуджений допускав порушення вимог режиму утримання за що на нього було накладено одне стягнення. Тричі заохочувався. З 10.06.2015р. відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», в якій на нього дев`ять разів накладались стягнення. Сім разів засуджений був заохочений. На заходи виховного впливу реагує та робить для себе позитивні висновки. У відношенні до представників адміністрації колонії тактовний та ввічливий. Дотримується санітарно-гігієнічних норм, підтримує охайний зовнішній вигляд. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими позитивної спрямованості. За характером спокійний, врівноважений. Зв`язок з родичами підтримує. Вину у злочині визнав. Має заборгованість за виконавчим листом, частково її погашає.

Довідкою про заохочення та стягнення підтверджуються викладені в характеристиці відомості щодо застосування до засудженого протягом 2015-2020 років десяти дисциплінарних стягнень у виді доган, суворої догани та попередження за порушення розпорядку дня, вимог ПВР УВП та відмову від чергування в ДКДіР. Всі стягнення погашені. Також до засудженого десять разів застосовувались заохочення у виді подяк за добросовісне відношення до праці, виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки.

З викладеного слідує, що засуджений почергово то порушував вимоги режиму утримання та притягався до дисциплінарної відповідальності, то заслуговував собі заохочення, а тому мав однакову кількість різних видів заохочень та стягнень. Отже, поведінка засудженого не була стало позитивною протягом всього періоду відбування покарання.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин та їхнього системного аналізу, суд приходить до висновку, що поведінка засудженого лише стає сумлінною, оскільки ОСОБА_7 перестав порушувати умови відбування покарання, протягом останніх трьох років стягнень не мав та став отримувати заохочення. Тобто, вказаний процес позитивних змін свідчить про те, що засуджений стає на шлях виправлення, однак свого виправлення в повній мірі ще не довів.

До цього висновку суд прийшов також з урахуванням того, що комісією виправної колонії 03.06.2021р. ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст.. 82 КК України та 04.08.2022р. в застосуванні ст.. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Також суд бере до уваги, що згідно довідки сума заборгованості ОСОБА_7 за виконавчим листом становить 245340,68 грн., з яких засудженим сплачено 4163,84 грн. Відтак, погашена сума становить менше двох відсотків від суми боргу та є неспівмірно малою компенсацією заподіяної внаслідок злочину шкоди.

Під чесним ставленням до праці розуміється постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Зі змісту характеристики також слідує, що засуджений на даний час працевлаштований у виробничій майстерні установи. До роботи відноситься сумлінно, якісно та вчасно виконує доручені йому завдання, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої йому роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. Залучається до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі та поліпшення житлово-побутових умов засуджених, а також допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством, до виконання робіт відноситься добросовісно, розуміє їх необхідність.

Перевіряючи зазначені в характеристиці обставини щодо трудової діяльності ОСОБА_7 , судом було встановлено наступне.

З матеріалів особової справи вбачається, що перебуваючи в Чернівецькому СІЗО ОСОБА_7 письмовою заявою від 14.03.2014р. просив залучити його до робіт пов`язаних із створенням належних санітарних умов та впорядкування територій слідчого ізолятора та робіт пов`язаних з виробництвом (т.1 а.о.с. 98).

Ухвалою колегії суддів Садгірського районного суду м. Чернівці від 18.04.2014р. дозволено залучення ОСОБА_7 до вищевказаних робіт.

Постановами начальника Чернівецького СІЗО від 27.06.2014р. та від 09.10.2014р. ОСОБА_7 було заохочено подяками за сумлінну поведінку та ставлення до праці (т.1 а.о.с. 147, 176).

Після прибуття для відбування покарання до Коломийської ВК №41, засуджений працевлаштований не був з незалежних від нього обставин, про що зазначено в характеристиці від 12.06.2015р. При цьому засуджений був поставлений на профілактичний облік, як особа схильна до скоєння членоушкодження (т.2 а.о.с. 46,47).

Згідно виписки з наказу від 02.02.2017р. № 16, ОСОБА_7 за його заявою було призначено на посаду днювального (т.2 а.о.с. 107, 108).

Наказом від 08.01.2019р. № 4 ОСОБА_7 було призначено на роботу за строковим трудовим договором на посаду робітника житлової зони ДУ «Коломийська ВК (№41)» з 09 січня 2019р. з залученням до суспільно-корисної праці (т.2 а.о.с. 130).

Наказом від 14.01.2019р. № 4 ОСОБА_7 було призначено на 0,25 ставки слюсаря-сантехніка житлової зони ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 14.01.2019р. (т.2 а.о.с. 132)

Відповідно до довідки №20, протягом першого півріччя 2018 року засуджений мав лише три відпрацьовані дні в травні місяці та отримав заробітну плату в сумі 507,60 грн. (т.2 а.о.с. 137).

Заявою від 28.05.2019р. ОСОБА_7 просив включити його до складу робочої бригади для проведення ремонтних робіт у відділенні СПС №3 без оплати праці (т.2 а.о.с. 145).

Наказом від 10.08.2020р. № 66 ОСОБА_7 було призначено на роботу за трудовим договором на 0,25 ставки кухаря кухні-їдальні для засуджених господарської обслуги ДУ «Коломийська ВК (№41)» з 11.08.2020р. з залученням до суспільно-корисної праці (т.2 а.о.с. 156, 167). Звільнений 02.11.2020р. за власним бажанням.

З довідок про працевикористання засудженого № 110 (т.2 а.о.с. 199) та довідки долученої до подання вбачається, що в 2019 році засуджений щомісячно був активно залучений до праці, мав значну кількість відпрацьованих людиноднів та стабільно отримував заробітну плату. В 2020 році працював з січня по березень та з серпня по жовтень, в листопаді мав 1 відпрацьований день. 2021 рік та першу половину 2022 року працевлаштований не був, до робіт не залучався, заробітну плату не отримував. З червня 2022 року по липень 2023 року працює за договорами ЦПХ, отримує незначний дохід.

Таким чином, судом було встановлено, що ОСОБА_5 за період відбування покарання ініціативність до роботи проявляв не постійно, періодично залучаючись до безоплатного виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань, а також на нетривалі терміни призначався на різні посади та виконував оплачувану роботу, і лише в 2019 році та протягом другої половини 2022-2023 років працевикористання засудженого було стабільним. Зазначене, на думку суду, не може свідчити про належне доведення його чесного ставлення до праці протягом всього періоду відбування покарання.

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, і хоча він відбув передбачений законом мінімум строку призначеного покарання для можливості звільнення умовно-достроково, проте, до закінчення строку відбування покарання залишилось ще понад два роки, що є значним терміном для звільнення, на який потрібні вагомі докази виправлення засудженого.

Отже, оцінюючи в сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про її виправлення, суд вважає, що в ході розгляду подання не було наведено конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Таким чином, суд погоджується з доводами прокурора та вважає, що на теперішній час звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково буде передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці виправлення не довів. Відтак, врахувавши, що застосування положень ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду, то в задоволенні подання слід відмовити з зазначених вище підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 КВК України, ст.81 КК України, ст.336, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання начальника ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1