Справа № 752/5457/22
Провадження № 1-кс/752/6737/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000087 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000087 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом тимчасового позбавлення права на її відчуження та розпорядження.

Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим управління Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництв Київької міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

У клопотанні прокурор зазначає, що в ході досудового розслідування отримано інформацію щодо незаконної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_2 .

Так, згідно наявних документів, у невстановлений слідством час, але не пізніше 13.01.2021 до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 звернулась особа, яка представилась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу вчинення реєстраційних дій стосовно об`єкта, що по АДРЕСА_1 . Підставою для внесення відомостей був договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 від 03.02.2010 (реєстровий номер 429); технічний паспорт на квартиру (інвентаризаційна справа 13698, виготовлено станом на 09.08.2008).

В подальшому приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 надано запит до КП «Київське міське БТІ» з приводу отримання інформації стосовно власника квартири за вищевказаною адресою. Отримавши відповідь, ОСОБА_5 13.01.2021 о 18:17 вніс відомості до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно нового власника квартири - ОСОБА_6 на підставі вищевказаних документів, що підтверджується інформацією з реєстру речових прав.

Цього ж дня, після вчинення реєстраційних дій приватний нотаріус КМНО ОСОБА_5 посвідчив договір купівлі-продажу (реєстровий номер 03) зазначеної квартири, де продавцем був ОСОБА_6 , а покупцем ОСОБА_4 . В подальшому нотаріусом внесено відомості до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та власником вже була ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування, шляхом проведення тимчасового доступу було витребувано інформацію стосовно нотаріального посвідчення документа приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 за № 429 від 03.02.2010 та встановлено, що під цим реєстровим номером посвідчувалося свідоцтво про право на спадщину, а не договір дарування. Крім того, іншою стороною, яка була присутня під час нотаріального посвідчення документу.

Також, було з`ясовано, що технічний паспорт (інвентаризаційна справа 13698) КП «Київське міське БТІ» стосовно квартири по АДРЕСА_1 не видавався.

Таким чином орган досудового розслідування приходить до висновку, що документи, які були надані приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_5 для проведення реєстраційних, а в подальшому нотаріальних дій є підробленими. Такі дії були спрямовані на заволодіння майном, яке фактично є відумерлою спадщиною та мало б перейти у власність громади міста Києва.

Прокурор зазначає, що станом на теперішній час виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру, яка розташована по АДРЕСА_1 , оскільки існують реальні підстави подальшої незаконної перереєстрації права власності та створення передумов до неможливості набуття власності законним власником. У кримінальному провадженні допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка на даний час рахується власником квартири та якій відомо обставини набуття попереднім власником майна у протиправний спосіб.

Єдиним способом забезпечення збереження речових доказів від їх знищення та/або пошкодження є встановлення заборони на відчуження вказаного майна.

На підставі зазначеного прокурор просить про задоволення клопотання.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність в якому прокурор зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Слідчий суддя, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути дане клопотання без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000087 від 03.02.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

15.08.2023 року на підставі постанови слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 квартиру, що по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , визнано речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 .

Прокурором доведено, що вказане майно може бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

На підставі наведеного та враховуючи, що вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження та запобігання можливості його відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи зазначене клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на її відчуження та розпорядження.

Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1