Справа №293/2/20
Провадження №1-кп/293/82/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000189 від 04.07.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Черняхів Житомирської області, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, дітей неповнолітніх на утриманні не має, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області 08.03.2023 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, до покарання із застосуванням ч.1 ст. 70 та ч.4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

03.07.2019 року неповнолітній ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

Того ж дня, близько 04 години 40 хвилин ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна прибув до приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, за допомогою металевого ломика, який завчасно заготував та приніс з собою, застосувавши силу рук, пошкодив ним металеву пластинку на ґратах, на якій висів навісний замок, в такий спосіб відчинив грати.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 ривком за ручку відчинив вхідні пластикові двері та потрапив в приміщення коридору магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Перебуваючи в коридорі за допомогою того ж металевого ломика. ОСОБА_4 підважив пластикові двері, що вели з коридору в торгівельний зал, при цьому пошкодив замок дверей, таким чином з метою крадіжки чужого майна, ОСОБА_4 проник в середину магазину.

Перебуваючи в середині магазину "Стовпинські ковбаси" ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_4 виявивши під прилавком в касі гроші в сумі 500,00 грн поклав їх собі до кишені, після чого викравши з холодильника-вітрини продукти харчування, а саме:

балик Делікатесний 0,9 кг вартістю 152 грн за 1 кг на суму 136,80 грн; шинку ОСОБА_8 0,7 кг вартістю 147 грн за 1 кг на суму 102, 90 грн; ковбасу Домашню Рублену 0,9 кг вартістю 146 грн за 1 кг на суму 131,40 грн; ковбасу Московську 0,5 кг на вартістю 182 грн за 1 кг на суму 91,00 грн; ковбаса Дрогобицька 0.7 кг вартістю 182 грн за 1 кг на суму 127.40 грн; сир золоті 0.950 кг вартістю 140 грн за 1 кг на суму 133 грн; масло Золотава 1 кг вартістю 174 грн на суму 174 грн, що належить ФОП ОСОБА_6 , а всього на загальну суму 1396,5 грн, після чого утримуючи викрадене майно при собі ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку всього на загальну суму 1396,5 гривень 50 копійок .

Окрім того, 05.07.2019 року близько 03 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

В той же день, близько 03 години 30 хвилин ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна прибув до тимчасової споруди для роздрібної торгівлі кавою та чаєм, а саме кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, подолав металеву огорожу, якою огороджено кіоск та підійшовши до вхідних дверей за допомогою сили рук, відчинив вхідні двері кіоску, таким чином проник в середину кіоску.

Виявивши в приміщенні кіоску електронні ваги марки «Спартак» вартістю 314 грн та електронні ваги "Спартак" вартістю 331 грн, що належать потерпілому ОСОБА_9 , ОСОБА_4 таємно викрав їх та утримуючи при собі місце вчинення злочину залишив, розпорядившись викладеним на власний розсуд.

Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 645 грн.

Окрім того, 22.06.2019 року близько 10 години 30 хв неповнолітній ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна прибув до огородженої території " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та належить ФОП ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 підійшовши до приміщення клубу, де знаходяться вхідні ворота літнього майданчика. Переконавшись у відсутності сторонніх осіб ОСОБА_4 подолав бетонну огорожу, металеві ворота якої зачинені на замок, та в такий спосіб проник в приміщення літнього майданчика вказаного «Клубу дозвілля».

Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям, ОСОБА_4 зайшов за прилавок бар стійки, де знаходились алкогольні напої та сейф, в якому зберігались гроші. Виявивши в незачиненому на замок сейфі грошові кошти в сумі 900.00 грн, а також під прилавком бару алкогольні напої, а саме: напій на основі вина "Фраголіно б`янко фіореллі", об`ємом 0,75 л. вартістю 84,10 грн; вино ігристе "Азнаурі Sweet" об`єм 0,75 л, солодке,вартістю 75,52 грн; напій слабоалкогольний "Рево Енерго" в металевій банці - 2 шт. вартістю по 27,39 на суму 54,78 грн, а всього на загальну суму 1114,4 грн, що належить ОСОБА_10 , ОСОБА_4 таємно викрав їх та утримуючи викрадене при собі, місце вчинення злочину залишив, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, всього своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 1114,4 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у інкримінованих йому діяннях визнав повністю та суду показав, що дійсно вчиняв крадіжки належного майна потерпілим, не оспорює фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті. Перелік викраденого ним майна, зазначене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Щиро каявся у вчиненому.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного, просила суд не приймати відносно нього сувору міру покарання, застосувати ст. 69 КК України.

Потерпілі у засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

У матеріалах справи мають місце заяви потерпілих, у яких останні просять справу розглядати у їх відсутності, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду (а.с.40,41,42).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та захисник не оспорюють фактичні обставини провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд уважає безпосередньо досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого належними, допустимими та достовірними.

Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичних обставин кримінального провадження, викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд уважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, тому ці його дії суд кваліфікує ч. 3 ст. 185 КК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст. 50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Загальні засади призначення покарання визначені ст. 65 КК України. Такою нормою закону визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за N 7 "Про судову практику призначення судами кримінального покарання" суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд ураховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за висновками судово-психіатрічного експерта на момент вчинення протиправних вчинків міг усвідомлювати свої дії і наслідки, які вони спричинять, неодружений, дітей неповнолітніх на утриманні не має, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України із врахуванням норм ст. 102 КК України. При цьому, суд дійшов переконання, що саме таке покарання є необхідним та буде достатнім для виправлення обвинуваченого. Разом з тим суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого є неможливим без ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, відбував та відбуває покарання в місцях позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив з попередніх судимостей, на шлях виправлення не став, натомість повторно вчинив корисливий злочин, що свідчить про його небажання до змін у своїй поведінці. Тому виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Далі суд враховує, що вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 08.03.2023 у справі №293/1711/19, ОСОБА_4 визнано виним за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. ст. 69, 102 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Одночасно з урахуванням ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання за попереднім вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 01.02.2023,остаточне покарання ОСОБА_4 призначив у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Водночас цим же вироком визначено, що вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2021 за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 (два) роки, виконувати самостійно.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 08.03.2023 (справа №293/1711/19) набрав законної сили 08.04.2023.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження 03.07.2019, 05.07.2019 та 22.06.2019, тобто до ухвалення та набрання законної сили попереднім вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 08.03.2023 у справі №293/1711/19, що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_4 остаточного до відбуття покарання.

При цьому вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2021 за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 (два) роки, слід виконувати самостійно.

Підсумовуючи викладене, на переконання суду, саме визначене судом покарання обвинуваченим буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про осіб обвинуваченого.

Визначене обвинуваченому покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення останнього, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

ІV. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Запобіжний захід обвинуваченому на досудовому слідсті та під час розгляду кримінального провадження в суді не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного відбування покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 08.03.2023 у справі №293/1711/19, а саме з 10.06.2022.

V. Рішення щодо речових доказів

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

VІ. Процесуальні витрати

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України з урахуванням норм ст. 102 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком і за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 08.03.2023, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

3. Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 25.11.2021 за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 (два) роки, виконувати самостійно.

4. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 10.06.2022.

5. Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

6. Речові докази по справі:

- магнітний носій CDR диск з відеозаписом із камер відеонагляду від 03.07.2019 , наданий ФОП ОСОБА_11 залишити при матеріалах кримінального провадження;

- магнітний носій CDR диск з відеозаписом із камер відеонагляду від 19.06.2019 по 22.06.2022, наданий ФОП ОСОБА_10 , залишити при матеріалах кримінального провадження;

- 2 ваг " ОСОБА_12 ", преданих на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 залишити останньому як власнику;

- спортивні брюки чорного кольору, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_4 як власнику;

- металевий ломик-фомку, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області знищити.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя Людмила ЛОСЬ