УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року

м. Київ

Справа № 760/5396/15

Провадження № 51 - 5303 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 травня 2023 року щодо нього,

встановив:

Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10 лютого 2020 року, залишеним без зміни ухвалою Київського апеляційного суду від 30 травня 2023 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 307 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.

Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі засуджений у своїй касаційні скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1 КПК України.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

В порушення вимог ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги не додано копії оскаржуваних рішень.

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Крім того, з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації вбачається, щоухвалу Київського апеляційного суду винесено 30 травня 2023 року, проте засуджений зазначає 30 травня 2020 року, а тому йому необхідно врахувати та уточнити у прохальній частині касаційної скарги дату постановлення ухвали апеляційного суду.

Також в касаційній скарзі засуджений порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього і перевірку їх у касаційному порядку, проте не зазначає поважних причин пропуску такого строку і не наводить обґрунтування цього. Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені відповідними даними.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1КПК України, Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.

Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3