Справа № 159/3360/23
Провадження № 1-кс/159/1605/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000798 від 23.06.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 22.04.1993 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді 2 роки позбавлення волі;

-10.03.1995 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- 05.11.1997 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком 8 років з додатковим покаранням у виді конфіскації майна;

-13.07.2010 Луцьким міським судом Волинської області за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців;

- 28.11.2014 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; звільнений у зв`язку з відбуванням покарання 17.10.2018. Вказана судимість не погашена у встановленому законом порядку;

- 19.05.2020 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту 1 місяця арешту;

- 26.10.2021 Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу 1700 гривень,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 23.06.2023 о 10 год 25 хв, разом із ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, в магазині «Катруся» за адресою: вул. Грушевського, 61 в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, групою осіб, з хуліганських мотивів та явної неповаги до установлених норм поведінки у суспільстві, нехтуючи і показуючи свою зневагу до елементарних правил моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, використовуючи нікчемний привід, безпричинно почали словесно ображати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висміюючи його зовнішній вигляд, застосовуючи при цьому нецензурну лайку, принижуючи його честь та гідність.

При цьому, ОСОБА_5 , маючи на меті демонстрацію грубої сили, та сприйняття його погроз реально, тримаючи в руках кухонну сокирку, яку він приніс з собою до магазину, тобто предмет спеціально пристосований ним для нанесення тілесних ушкоджень під час учинення хуліганських дій, притиснув її ріжучою частиною до тулуба ОСОБА_8 , висловивши при цьому погрозу про заподіяння останньому тілесних ушкоджень. Усвідомлюючи реальну загрозу для свого життя чи здоров`я, ОСОБА_8 , уникаючи подальшого розвитку конфлікту вийшов з магазину.

ОСОБА_5 з ОСОБА_7 , діючи узгоджено, вийшли за ним з магазину і зупинили на тротуарі, продовжуючи словесно ображати його нецензурною лайкою та висловлювати у його адресу погрози завдання йому тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_7 дістав зі свого одягу предмет, спеціально пристосованийним для нанесення тілесних ушкоджень під час учинення хуліганських дій, а саме, кухоннийніж, безпричинно завдав один удар ОСОБА_8 в нижню частину живота, заподіявши тимсамим останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шкіри передньої черевної стінки.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2023 за №0000798 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудове розслідування ропочато за повідомленням потерпілого ОСОБА_8 від 23.06.2023 о 10:27 годині

ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 23.06.2023 о 16:20 годині, як особу на яку безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення вказав потерпілий.

24.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Цього ж дня слідчим Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесено до суду клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, яке мотивовано обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 є фізично здоровою людиною, не має постійного місця роботи, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тому може вдатись до втечі. Крім того, може незаконно впливати на свідків і потерпілого з метою зміни показань і створення штучних доказів для реалізації власної версії. Також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_5 вину не визнав і пояснив, що мала місце нетривала словесна взаємна перепалка, жодних погроз із використанням сокири він потерпілому не висловлював, через невеликий простір у магазині спілкування відбувалось на незначній відстані, тому можливо випадково штурхнув пакетом.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 вважає підозру за ч.4 ст.296 КК не обґрунтованою, а ризики не доведеними, тому просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя заслухав показання потерпілого ОСОБА_8 , який з`явився на розгляд клопотання і пояснив, що того дня зранку зайшов в магазин придбати пляшку води. Двоє чоловіків, які перебували у стані сп`яніння, тривалий час зверхнього його роздивлялись, після чого наблизились і словесно насміхались над його виглядом, використовуючи нецензурну лайку. На запитання чи вони адекватні відреагували грубо, один приставив до живота твердий предмет, висловив погрозу завдання тілесних ушкоджень сокирою. Зрозумівши, що це дійсно сокира він вирішив вийти з магазину і уникнути будь якого подальшого спілкування. Однак двоє підозрюваних продовжували його переслідувати, погрожувати, заблокували рух на велосипеді, підозрюваний ОСОБА_9 завдав удар ножем в живіт, лише своєчасна реакція дозволила запобігти більш тяжкому тілесному ушкодженню. Відразу після удару потерпілий почав зупиняти транспортні засобі і викликав поліцію.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання та дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди та інше.

Виконуючи вимоги законодавства, слідчим суддею встановлено, що орган досудового розслідування обгрунтовує підозру відносно ОСОБА_5 протоколом огляду місця події під час якого вилучені сокира і ніж, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який засвідчив завдання удару ножем біля магазину, протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим та показаннями потерпілого.

Заслухавши обох підозрюваних, потерпілого і переглянувши відеозапис з місця події для слідчого судді не достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні хуліганства із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Дії підозрюваного ОСОБА_5 і підозрюваного ОСОБА_7 , який використав ніж, потребують додаткової перевірки на предмет взаємоузгодженості і спільності. На даний час для стороннього спостерігача подія за участю ОСОБА_5 має ознаки ч.2 ст.296 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст. 296 КК є нетяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років.

Що стосується наведених у клопотанні ризиків, то ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки особи, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Слідчому судді не надано доказів можливої втечі підозрюваного. Суд при його оцінці враховує позицію ЄСПЛ, який у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43), він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками. (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Також не доведений ризик впливу на свідків і потерпілого.

Проте з огляду на дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, ризик можливого вчинення інших кримінальних правопорушень існує.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти переліченим ризикам.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

За приписами ч.3 ст.194 КПК якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обґрунтованість підозри і наявність ризиків, однак не доведене недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає разом з мамою похилого віку, отримує доходи від тимчасових робіт, з урахуванням усіх обставин цієї справи, доходжу висновку, що досягти мети кримінального провадження щодо своєчасного та об`єктивного розслідування кримінального провадження з тим, що кожен, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності, а жоден невинуватий не був обвинувачений чи засуджений, можливо за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 177, 178, 181, 193-194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів до 21 серпня 2023 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити за місцем проживання АДРЕСА_2 та звільнити з - під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1