Код суду 233 Справа № 233/2364/23
Вирок
Іменем України
01 червня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка, Донецької області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-05.11.1996 р. Костянтинівським міським судом за ч. 2 ст. 206 КК України (в ред.1960р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з відстрочкою виконання вироку строком на 2 роки;
-13.08.1997 р. Костянтинівським міським судом за ч. 3 ст.140, ч. 3 ст. 145, 42, 43 КК України (в ред.1960р.) до покарання у виді позбавлення воді на строк 3 роки 6 місяців;
-20.01.2000 р. Костянтинівським міським судом за ст. ч. 2 ст. 206, 43 КК України (в ред.1960р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців;
-12.01.2006 р. Костянтинівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
-04.03.2015 р. Костянтинівським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений, з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2016 року вирок скасовано в частині призначення покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, 19.05.2016 року вироком Апеляційного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
-07.07.2016 року Костянтинівським міськрайонннм судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців, ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14.11.2016 року вирок Костянтинівського міськрайонного суду від 07 червня 2016 року змінено в частині призначення покарання, засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців;
-01.02.2018 року Селидівським міським судом Донецької області за ст. 391, ч. 1ст. 71 до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць позбавлення волі, 06.06.2018 року рішенням Апеляційного суду Донецької області вирок скасовано повністю з повернення справи на новий судовий розгляд у суд першої інстанції (на даний час рішення не прийнято)
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В денний час в грудні 2022 року, більш точного часу встановити не вдалось, ОСОБА_4 зайшов на територію покинутого домоволодіння у м. Дніпро, (точної адреси не встановлено), де на підлозі в одній з кімнат побачив поліетиленовий пакет, всередині якого знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору і впевнився, що вказана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, оскільки в минулому мав досвід вживання наркотичних засобів. У цей час у ОСОБА_4 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, без мети збуту, для особистого вживання. Негайно реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, без мети збуту, для особистого вживання, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006 (зі змінами), діючи умисно, ОСОБА_4 взяв вказаний поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс та переніс його до місця свого тимчасового проживання до будинку АДРЕСА_2 , де сховав у пачці з-під парфуму, тим самим здійснивши незаконне, умисне придбання та почав здійснювати умисне, незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, без мети збуту, для особистого вживання. 10 квітня 2023 року ОСОБА_4 , попросив свого знайомого ОСОБА_6 , який був не обізнаний про наявність психотропної речовини, послугами ТОВ «Нова пошта» надіслати у м. Костянтинівка на відділення № 3 йому речі, в тому числі коробку з під парфуму, в середині якої знаходився поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, який ОСОБА_4 було придбано при вищевказаних обставинах. В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відправлена йому посилка з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, прибула на відділення № 3 ТОВ «Нова пошта», яке розміщено за адресою: буд. № 9А, вул. Громова, м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, направився до вищевказаного відділення, щоб забрати відправлення, достовірно знаючи його кримінально протиправний зміст. 12 квітня 2023 року, приблизно о 17 години 30 хвилин, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 отримав у відділенні № 3 ТОВ «Нова пошта», яке розміщено за адресою: вул. Громова 9А, м. Костянтинівка, Краматорського району Донецької області посилку № 59 0009 5466 6350 на своє ім`я, відправлену ОСОБА_6 , всередині якої знаходився поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. В цей же день, в період часу з 18 години 35 хвилини по 19 годину 10 хвилин, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події в приміщенні відділення № 3 ТОВ «Нова пошта», яке розміщено за адресою: вул. Громова 9А, м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області, ОСОБА_4 на вимогу дізнавача СД ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області добровільно надав для огляду посилку 59 0009 5466 6350 на своє ім`я, відправлену ОСОБА_6 , в якій виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого (в перерахунку на суху речовину) складає 34,67 г, який він діючи умисно, незаконно, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006 (зі змінами) придбав та зберігав без мети збуту, для власного вживання. Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», загальної кількості особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, маса якого складає 34,67 г достатньо для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.
Відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006 (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» зі змінами та доповненнями, канабіс (таблиця № 1, список № 1) віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення. Пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Наприкінці 2022 року в м. Дніпро знайшов згорток з наркотичним засобом, взяв з собою, переніс до друга ОСОБА_7 поклад до речей. Про це другу не повідомляв, згодом попросив ОСОБА_7 надіслати його речі Новою поштою. В квітні 2023 року прийшов до відділення Нової пошти в м. Костянтинівка отримати посилку, на вимогу поліцейських надав для огляду, також надав їм і канабіс, який був у посилці. Додав, що є хворою людиною, перебуває на обліку у нарколога з залежністю в наслідок вживання опіатів. У скоєному розкаюється, просив суворо не карати.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту на строк 3 місяці. При цьому прокурор просив урахувати таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття.
Захисник просив призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік та застосувати ст. 75 КК України.
Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочинів, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
За таких обставин, судом враховано, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності внаслідок вживання опіатів з 01.12.21 по теперішній час, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, критично ставиться до скоєного, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді арешту на строк 3 місяці.
З матеріалів кримінального провадження та пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він не працює. Отже, за таких обставин, суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу, навіть в мінімальній межі кримінального закону, є для ОСОБА_4 надмірним тягарем, яке він не зможе виконати з об`єктивних причин. Таким чином, суд вважає, що застосування покарання у виді штрафу не буде ефективним заходом примусу для виправлення ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Інше покарання у виді виправних робот суд не застосовує, оскільки обвинувачений місця постійної роботи не має, отже не може бути застосовано у розумінні ст. 57 КК України.
Наступним видом покарання за принципом суворості є арешт, який на думку суду відповідає особі обвинуваченого.
Щодо тверджень захисника про можливість призначення покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, оскільки обвинувачений, маючи не зняті та не погашені судимості, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, його схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень, а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише із застосуванням покарання, пов`язаного лише з ізоляцією від суспільства. Застосування обмеження волі на строк 1 рік на думку суду є занадто суворим покаранням, не відповідає особі обвинуваченого та вчиненим діям.
Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», не лише покарати за вчинення кримінального правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, а також запобігти вчиненню ним так і іншими особами правопорушень.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/105-23/925 НЗПРАП від 25.04.2023 на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 363-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання на виконання цього вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані із проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/105-23/925 НЗПРАП від 25.04.2023 у розмірі 956 грн. 00 коп.
-Особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено канабіс, масою 33,67 г в перерахунку на висушену речовину поміщену до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції про тримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 242 номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження 90, порядковий номер 242 знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1