ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1118/22
Номер провадження 1-кп/292/33/23
У Х В А Л А

іменем України

25 квітня 2023 року смт Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Пулини кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000091 від 14.05.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою технічною освітою, неодруженого, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

За обвинувальним актом: відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв"язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Всупереч вказаним нормам міжнародного права Президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв"язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статусу ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об"єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965, №2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв"язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України. 20 лютого 2014 року Російською Федерацією розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення Збройними Силами РФ всупереч міжнародно-правовим зобов"язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частини ЗСУ. У подальшому, 24 лютого 2022 року о 05 годині Президентом РФ ОСОБА_6 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 години 10 хвилин ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах ЗСУ та інших військових формувань. Після цього, тоді ж війська РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України. Так, на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Житомирській, Київській, Чернігівській, Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській та інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об"єкти, військові частини, інші об"єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 та від 17.05.2022 № 341/2022 до 23 серпня 2022 року. 10 квітня 2022 року ОСОБА_4 , будучи дієцезіальним священником Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької церкви - настоятелем парафії Непорочного ОСОБА_7 , перебуваючи в каплиці, розташованій в с. Гута Юстинівка Житомирського району Житомирської області, у період часу з 14 по 15 годину проводив богослужіння з нагоди релігійного свята Вербної неділі. Після закінчення богослужіння близько 15 години у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої в 2014 році. З метою реалізації свого злочинного умислу, будучи достовірно обізнаним про факт здійснення збройної агресії РФ проти України, зокрема, шляхом повномасштабного військового вторгнення, діючи умисно, з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед населення, ОСОБА_4 після закінчення богослужіння, близько 15 години публічно, у присутності відвідувачів богослужіння заперечив збройну агресію Російської Федерації, розпочату у 2014 році, шляхом усного висловлення твердження про недостовірність фактів вчинення воєнних злочинів військовослужбовцями ЗС РФ стосовно цивільного населення у м. Буча Київської області та наслідків його тимчасової окупації військами держави-агресора. Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 436-2 КК України як умисні дії, які виразились у запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи. Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні подав письмове клопотання від Управління Київсько-Житомирської дієцезії про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав дане клопотання та просив його задовольнити. Прокурор ОСОБА_3 також підтримав дане клопотання та не заперечував щодо його задоволення. Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку. Згідно клопотання Управління Київсько-Житомирської дієцезії Духовенством Римсько-Католицької Церкви розглянуто питання про взяття на поруки раніше не судимого громадянина України ОСОБА_4 . Зважаючи на те, що громадянин України ОСОБА_4 вперше обвинувачується у вчиненні діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, зрозумів свої помилки щодо необдуманих та безпідставних стверджень, щиро покаявся, довів, що цілковито поділяє та підтримує позицію Римсько-Католицької Церкви в Україні щодо наближення справедливого миру та звільнення України від окупантів, практично приймає участь у організації та здійсненні богослужінь, паломництв у намірах Миру в Україні та у підтримці постраждалим внаслідок військової агресії Російської Федерації, а також беручи до уваги, що останній є священиком Римсько-Католицької Церкви в Україні та має сталу проукраїнську позицію, було одностайно прийнято рішення про взяття обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні, оскільки Дієцезія у складі вищого керівного органу - Курії, яку очолює Правлячий єпископ Київсько-Житомирської дієцезії та всіх священників, що служать у Київсько-Житомирської дієцезії, є безпосереднім робочим колективом громадянина України ОСОБА_4 . На їх думку, виникла ситуація перш за все зумовлена браками у його культурі спілкування, зокрема грубістю та необдуманістю своїх висловів, що не відповідає правилам та етиці поведінки священослужителя. Дієцезія зобов`язується здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових правопорушень, його перевиховання й виправлення шляхом залучення до активної роботи у релігійному та соціальному служінні на території Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні, та ґарантує, що ОСОБА_4 протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Станом на грудень 2022 року ОСОБА_4 було усунено від виконання обов?язків настоятеля парафії у Новому Заводі, а 21.03.2023 звільнено з посади настоятеля та переведено на іншу парафію в якості священника-помічника, тому просять суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні. Як вбачається з доданого до клопотання декрету про звернення до Червоноармійського районного суду Житомирської області з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності дієцезіального священника Київсько-Житомирської дієцезії з передачею його на поруки колективу Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні, зважаючи на результати проведеного серед священників опитування, виявлення ситуації щодо кримінального провадження, враховуючи що, дієцезіальний священник ОСОБА_8 , використовуючи грубу форму спілкування, застосування невдалих порівнянь та аналогій, а також вперше обвинувачується у вчиненні діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, зауважуючи щире каяття ОСОБА_9 та практичного прийняття позиції Римсько-Католицької Церкви в Україні щодо наближення справедливого миру та звільнення України від окупантів, його участі в організації та здійсненні богослужінь, паломництв у намірах Миру в Україні та підтримуючи громадян України, постраждалих внаслідок військової агресії російської

федерації, вирішено, що дієцезіального священника ОСОБА_9 необхідно взяти на поруки Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні. Крім того, закликаим ОСОБА_9 до виправлення своєї поведінки, не згідної з етикою католицького священника. Згідно декрету Управління Київсько-Житомирської дієцезії № 186 від 21.03.2023 ОСОБА_9 з 25.03.2023 звільнено від обов"язків настоятеля Римсько-Католицьких парафій: Непорочного Зачаття Прествятої Діви Марії в с. Новий Завод, Матері Божої Ангельської в с. Болярка, Матері Божої Ласкавої в с. Дубровець та навколишніх сіл та призначено вікарієм Римсько-Католицької парафії св. Вацлава в м. Житомир. Згідно зі ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 року особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки (ст. 47 КК) за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_4 , передбачене ч. 1 ст. 436-2 КК України, згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, за місцем проживання роботи характеризується позитивно, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому

кримінального правопорушення, щиро розкаявся, що свідчить про його бажання спокутувати провину перед колективом та виправити свою поведінку, тому суд приходить до висновку про можливість звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні,не ухилятиметься від заходів виховного характеру та роз`яснювальної роботи. Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. На підставі викладеного та керуючись ст. 47, ч. 1 ст. 436-2 КК України, ст. ст. 284, 286, 288 КПК України, суд У Х В А Л И В :

Клопотання колективу Управління Київсько-Житомирської дієцезії про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Українізадовольнити. Обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі ст. 47 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 436-2 КК України у зв`язку з передачею його на поруки колективу Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні, якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та роз`яснювальної роботи. Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000091 від 14.05.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Направити копію ухвали колективу Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні та повідомити про передачу їм на поруки ОСОБА_4 . Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 436-2 КК України. Роз`яснити колективу Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні, що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_4 на поруки колективу він не виправдає довіру колективу Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні, ухилятиметься від заходів виховного характеру та роз`яснювальної роботи, порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу Київсько-Житомирської дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україніможуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1