Справа № 619/5412/20
Провадження № 1-кп/535/12/23
УХВАЛА

08 серпня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене 20.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Котелевського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 18.11.2021 щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 45000,00 грн щодо кожного з обвинувачених. Обрані щодо обвинувачених запобіжні заходи продовжені ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 11.01.2022 року; на підставі ст.615 КПК України та ухвалами Котелевського районного суду Полтавської області від 09.05.2022, 29.06.2022, 28.07.2022, 23.09.2022, 18.11.2022, 10.01.2023, 07.03.2023, 27.04.2023 та 13.06.2023. Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 утримуються в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». Строк дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинувачених, закінчується 11.08.2023.

08.08.2023 року до суду надійшли клопотання прокурора про продовження строків дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою від 08.08.2023, обраних та продовжених щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на шістдесят діб, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні обвинуваченим вказаного запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, а тому є необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зокрема з метою запобігання спробам останніх вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні. Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не здатні усунути вищевказані ризики.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, обраних щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на шістдесят діб, з підстав у них зазначених.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти продовження строку запобіжного заходу, обраного щодо нього, заперечує, посилаючись на те, що клопотання прокурора є необґрунтованим, ризики, зазначені в ньому, прокурором не доведені. Зазначив, що під час досудового розслідування не перешкоджав будь-яким чином кримінальному провадженню, покинути територію України не має можливості, оскільки в Україні введено воєнний стан. ОСОБА_4 зазначив, що він постійно хворіє на застуди, які неможливо вилікувати в умовах утримання під вартою.

Крім того, під час судового розгляду обвинувачений пояснював, що він неодружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, є раніше судимим, інвалідності не має, але має відхилення в стані здоров`я.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 під час судового розгляду підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_4 , та заперечив проти продовження строку дії запобіжного заходу, вважаючи його безпідставним, вважає, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні є недоведеними, обвинувачений не перебував у розшуку та під час дії обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не ухилявся від явок до суду. Прокурором не надано доказів наявності у обвинуваченого паспорта громадянина України для виїзду за кордон. У ході судового розгляду не встановлено доказів вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за яким він обвинувачується. Вважає, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді ттримання під вартою може бути змінений на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти продовження строку дії запобіжного заходу, обраного щодо нього, заперечує, посилаючись на те, що клопотання прокурора є необґрунтованим, ризики, зазначені в ньому, прокурором не доведені, під час досудового розслідування не перешкоджав будь-яким чином кримінальному провадженню, під час дії обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з`являвся до суду та не мав порушень перез зміною вказаного запобіжного заходу на тримання під вартою.

Крім того, під час судового розгляду обвинувачений пояснював, що він неодружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, інвалідності не має.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію підзахисного з приводу недоцільності продовження строку запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого, та зазначив, що прокурором не доведено наявності ризиків, на які він посилається на обґрунтування свого клопотання, зміна раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою була безпідставною. На даний час ризики, зазначені прокурором у клопотанні, відпали. Вважає, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід може бути зменшений на інший більш м`який.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, про необхідність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою з наступних підстав.

На підставі ч. 3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, можуть вдатися до відповідних дій.

Судом раніше досліджувалося повідомлення Харківської міської медичної частини №27 Філії у Харківській та Луганській областях ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» від 12.04.2023, згідно з яким станом на час складання довідки загальний стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний. Лікарськими засобами забезпечений у повному обсязі. Додаткових обстежень, стаціонарного лікування, в тому числі за межами ДУ «Харківський слідчий ізолятор» не потребує.

Застосування до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням викладених обставин є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути вищезазначені ризики, а тому суд приходить до переконливого висновку, про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених у ході судового розгляду, який продовжується, а також забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою, аналізуючи дані про особи обвинувачених, того, що вони обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, враховуючи відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики їх ухилення від суду, вчинення тиску на потерпілого та свідка, які не були допитані судом, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні дані щодо наявності у нього захворювань, які перешкоджали б його утриманню в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченим, та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому суд приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, та суд не вбачає підстав для зміни раніше визначеного розміру застави, й вважає його достатнім розміром застави, що може гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199, 331, 376, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, продовжити на строк 60 днів, тобто до 06.10.2023 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в раніше визначеному розмірі - 45000,00 (сорок п`ять тисяч грн 00 коп.) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 3, 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожним викликом до суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим і свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави визначити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , - два місяці з моменту внесення застави.

ОСОБА_4 або будь яка інша особа, може у будь-який момент протягом дії ухвали внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на депозитний рахунок Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, , МФО:820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Києва, р/р UA0015950 , та надати документ, що це підтверджує прокурору, суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, продовжити на строк 60 днів, тобто до 06.10.2023 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 заставу в раніше визначеному розмірі - 45000,00 (сорок п`ять тисяч грн 00 коп.) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 3, 4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожним викликом до суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим і свідками в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави визначити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , - два місяці з моменту внесення застави.

ОСОБА_5 або будь яка інша особа, може у будь-який момент протягом дії ухвали внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, , МФО:820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Києва, р/р UA0015950, та надати документ, що це підтверджує прокурору, суду.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1