УХВАЛА

28 липня 2023 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 15 травня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000107 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410, ч.2 ст.365 КК України,

встановив:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла скарга представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 15 травня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000107 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410, ч.2 ст.365 КК України.

У скарзі зазначено, що слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 365, ч.4 статті 410 КК України.

28 червня 2023 року отримав із поштової скриньки (що знаходиться за місцем своєї реєстрації) листа від Територіального управління ДБР, розташованого у м.Хмельницькому в якому містилася Постанова про відмову у визнанні потерпілим датована 15 травня 2023 року.

В обґрунтування вказаної постанови слідчий вказує наступне: «…на даний час, в ході досудового розслідування не встановлено будь-яких даних, котрі б вказували на наявність збитків, заподіяних ОСОБА_3 . Таким чином, зважаючи на вищенаведене та усі наявні матеріали кримінального провадження, слід зазначити, що підстав для залучення ОСОБА_3 до провадження як потерпілого не має».

Ознайомившись із текстом, вважає Постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000107 від 29.12.2022 рокунезаконною, такою, що постановлена з грубим порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України, а відтак такою, що підлягає скасуванню зважаючи на наступне.

14 березня 2022 року в ході вилучення автомобілю марки «MERCEDES - BENZ», моделі SPRINTER 313 CDI, д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , останньому було нанесено неодноразові тілесні ушкодження, що підтверджується наданими в оригіналі слідчому рентгенівськими знімками голови, медичною картою амбулаторного хворого а також відеозаписами з нагрудних камер поліцейського за 14.03.2023 року, також про вищевказане ОСОБА_3 повідомляв слідчому у ході проведення допиту 11 січня 2023 року в якості свідка у кримінальному провадженні №0000107.

Водночас за приписами ч.5 ст. 55 КПК України тільки за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієїстатті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, вважаємо, щослідчий у своїйпостанові не навівочевидних та достатніх підстав для висновку про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судове засідання, не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судового засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Проаналізувавши доводи скарги, дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 365, ч.4 статті 410 КК України.

15 травня 2023 року старшим слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000107 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410, ч.2 ст.365 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання потерпілим слідчий обмежив права ОСОБА_3 як потерпілого, що передбачені ст. 56 КПК України, серед яких зокрема: право на подання доказів на підтвердження своєї заяви, право брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі, а також права передбачені ст. 93 КПК України зокрема на збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Очевидних і достатніх підстав для відмови ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчим не наведено, а тому вона підлягає скасуванню.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про відмову в задоволенні заяви про визнання потерпілим має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають її участь у справі, як потерпілого, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Мотивувальна частина постанови про відмову у визнанні потерпілим повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Проте, при ухваленні оскаржуваної постанови слідчий в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і не упередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також ч.5 ст. 55 КПК України щодо наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, своє рішення належним чином не мотивував та не обґрунтував.

Слідчий не надав належної правової оцінки обставинам кримінального провадження, не навів аргументів щодо очевидних та достатніх підстав вважати про відсутність завданої ОСОБА_3 шкоди, оскільки останнім в свою чергу були надані відповідні медичні документи, які це підтверджують, а також виклав всі фактичні дані, що відображені і на відеозаписах нагрудних камер поліцейських, тому слідчий не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог процесуального закону та необґрунтовано і передчасно прийнято рішення про відмову в залученні ОСОБА_3 як потерпілого, яке не ґрунтується на вимогах закону.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 15 травня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000107 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410, ч.2 ст.365 КК України, є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.55,303,306,307,309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 15 травня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000107 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410, ч.2 ст.365 КК України- задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 15 травня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000107 від 29.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410, ч.2 ст.365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1