ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

суді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000108 від 18 червня 2021 р., об`єднане з кримінальним провадженням, яке внесене в ЄРДР за № 0000322 від 23 серпня 2022 р., за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 з доповненням обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше засудженого: - вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.04.2017 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі, з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 8 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше засудженого: - вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.04.2017 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі, з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 8 днів, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України та за їх вчинення призначено йому покарання: - за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 3 місяці арешту; - за ч. 4 ст. 186 КК України у виді 7 років 2 місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання за

ЄУНСС: 713/1856/21 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-кп/822/360/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці.

На підставі ч. 5 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вижницького районного суду від 04.04.2017 р., та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його затримання, а саме: з 04 січня 2023 року, по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 згідно ухвали слідчого судді Вижницького районного суду з 25.08.2022 по 08.11.2022 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - у виді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 1 647 (одна тисяча шістсот сорок сім) грн 54 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції та апеляційним судом, обвинувачений ОСОБА_7 будучи засудженим вироком Вижницького районного суду від 04.04.2017 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, та звільненим умовно-достроково від відбування покарання з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 8 днів, на шлях виправлення не став, та під час умовно-дострокового звільнення вчинив новий злочин.

Так, ОСОБА_7 , 06.06.2021 близько 01:15 год умисно, протиправно, таємно, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає викрав з господарства ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 належний ОСОБА_9 спортивний велосипед світло-зеленого кольору марки «Hanseatic bikes» моделі «Treking series», вартість якого складає 2 160 (дві тисячі сто шістдесят) грн. Після чого з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 під час дії воєнного стану, а саме 22.08.2022 о 21:52 год, перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти» в м. Вижниця по вул. Українська, 51/1 , який належить ОСОБА_10 , умисно, протиправно, відкрито, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення під час відпуску йому продавцем ОСОБА_11 продуктів харчування, переслідуючи мету, направлену на відкрите заволодіння чужим майном, силоміць вихопив з рук останньої поліетиленовий пакет, в якому знаходилась буханка хліба вартістю 22 грн, 1 палка ковбаси вареної «Молочна», вартістю 69,22 грн, та копчений сир «косичка» торгової марки «Літин», вартістю 32,30 грн. Всього ОСОБА_7 викрав продуктів харчування на суму 123, 52 грн, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши шкоду ОСОБА_10 на вказану суму.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, до якої обвинувачений ОСОБА_7 подав доповнення.

Зі змісту апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 вбачається, що він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити новий вирок.

Стверджує, що під час розгляду вищевказаних кримінальних проваджень, судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що зібраними обвинуваченням та дослідженими в суді доказами, в порушення вимог ст. 91 КПК України, не встановлено місце скоєння кримінального проступку, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 .

На думку сторони захисту, судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено в затвердженні угоди про примирення з потерпілим та угоди про визнання винуватості, чим порушено вимоги КПК України, що мають істотне значення.

Звертає увагу суду на неналежність наступних доказів, які необхідно визнати недопустимими: - заява ОСОБА_7 про видачу викраденого велосипеду; - висновок товарознавчої експертизи; протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 та відеозапис його проведення; - заяву начальнику Вижницького РВП від 18.06.2021 року, яка підписана нібито від імені ОСОБА_7 датована 18.06.2023 р.; - протокол прийняття усної заяви про кримінальне правопорушення від 17.06.2021 року, який заповнив та підписав ДОП СП ОСОБА_12 .

Зазначає, що досудове розслідування кримінального провадження щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 та передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України проведено з порушенням строків, передбачених ст. 219 КПК України.

Також на думку апелянта, з матеріалів об`єднаного кримінального провадження, вбачається, що суд призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання не повністю враховано характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зі змісту доповнення обвинуваченого ОСОБА_7 до апеляційної скарги його захисника - адвоката ОСОБА_6 вбачається, що він стверджує про допущення районним судом неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Так, Законом України від 3 березня 2022 року № 2117-IX "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство"[1] були внесені зміни до частин четвертих статей 185-187, 189 та статті 191 КК України однакового змісту: доповнені кваліфікуючою ознакою здійснення злочинів "в умовах воєнного або надзвичайного стану".

Внаслідок цих змін всі злочини, вчинені після набрання чинності цими змінами, незалежно від обставин їх вчинення і інших кваліфікуючих ознак (повторність, попередня змова, проникнення, великий розмір тощо), судами кваліфікуються за частиною 4 цих статей.

Однак в обвинувальному акті не зазначено і в ході судового розгляду не встановлено, що воєнний стан, сам по собі, будь-яким чином впливав на вчинення вищевказаного правопорушення, а тому вважав, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Також не надходила на адресу апеляційного суду і особиста заява від обвинуваченого ОСОБА_7 про бажання бути присутнім при апеляційному розгляді апеляційної скарги його захисника.

В судове засідання потерпілі: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явилися, при цьому, від останніх надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги поданої апеляційної скарги з доповненням, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненням та просив їх задовольнити з підстав наведених у них, міркування прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги з доповненням, оскільки вважає вирок районного суду законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та доповненні до неї, обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг.

Приписами ст. 370 КПК України встановлено, що вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, вирок районного суду відповідає в повній мірі вказаним вимогам.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінального провадження судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційних скаргах захисника та обвинуваченого про те, що вирок суду є необґрунтований, оскільки відсутні докази, які б підтверджували факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 вищевказаних кримінальних правопорушень та його причетність до них, не ґрунтуються на матеріалах даного кримінального провадження та спростовуються доказами покладеними в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, суд обґрунтовано послався на показання потерпілого ОСОБА_10 , який в судому засіданні показав, що він являється власником магазину « Продукти », що знаходиться в м. Вижниця по вул. Українська, 51/1 . Ввечері 22.08.2022 р. передзвонила продавщиця магазину ОСОБА_11 і вказала, що в магазині стався грабіж. Сам потерпілий свідком подій не був. В магазині встановлена відеокамера і на наступний день потерпілий передивлявся відео. Шкода, спричинена потерпілому складала орієнтовно 300 грн. В пакеті, який викрав обвинувачений була ковбаса, сир, хліб.

Потерпілий вказав, що бачить обвинуваченого вперше, раніше його ніколи не бачив. Потерпілий обвинуваченому жодні гроші не винен.

Вказав, що шкода, яка завдана викраденням продуктів є для потерпілого незначною та вказував, що обвинуваченого не слід суворо карати.

Свідок ОСОБА_11 в судому засіданні районного суду показала, що вона являлась продавцем. 22.08.2022 р. в магазин зайшов ОСОБА_7 замовив продукти, після чого вона склала продукти в два пакета. Після цього ОСОБА_7 , вирва у неї з рук пакет та вийшов з магазину. Далі вона передзвонила власнику магазину. Всі вказані обставини також зафіксовані на відео з магазину.

Більш того, наведені показання потерпілого та свідка узгоджуються і з письмовими матеріалами даного кримінального провадження, які стали доказами винуватості обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які було безпосередньо досліджено судом, зокрема:

- витягом з ЄРДР та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, з яких вбачається, що кримінальне провадження за № 0000108 зареєстровано 18.06.2021 р. за ч. 1 ст. 185 КК України за заявою ОСОБА_13 від 17.06.2021 р., який повідомив, що невідома особа викрала з його господарства по АДРЕСА_2 велосипед «Хансетік» (а. к. п. 189-192 т. 2);

- власноручно написаною заявою ОСОБА_7 від 18.06.2021 р. на ім`я начальника Вижницького РВП, ва якій він власноручно написав, що він, ОСОБА_7 щиросердечно признається в тому, що він 06.06.2021 р. о 01:30 год викрав велосипед зеленого кольору, який знайшов смт. Берегомет по вул. Центральній Вижницького району (а. к. п. 192 т. 2);

- протоколом огляду предметів з додатками від 18.06.2021 дізнавача СД Вижницького РВП ОСОБА_14 , з якого вбачається, що предметом огляду був велосипед марки світло-зеленого кольору марки «Hanseatic bikes» моделі «Treking series» (а. к. п. 193-197 т. 2);

- протоколом огляду предметів з додатком від 21.06.2021 дізнавача СД Вижницького РВП ОСОБА_14 , з якого вбачається, що предметом огляду був компакт диск, наданий ОСОБА_9 , на якому знаходиться відео. Під перегляду відео на відео зафіксовані події, які відбуваються в нічний період часу 06.06.2021 в період часу з 01:11 год по 01:19 год. На відео зафіксовано як о 01:11 год. 06.06.2021 особа чоловічої статі іде в зоні дії камери та проходить далі. Також в правому куті зони дії камери знаходиться велосипед. Після того, як чоловік зникає з поля зору камери, в подальшому о 01:16 год він з`являється та прямує на дорогу до виходу з господарства. Далі о 01:17 год особа повертає до господарства та прямує до велосипеду. Та о 01:18 год бере велосипед та прямує до виходу з господарства. При цьому пройшовши 2-3 метра особа падає разом з велосипедом та виходить за межі господарства (а. к. п. 196, 197).

- висновком експерта № СЕ-19/126-21/5083-ТВ від 24.06.2021 р., з якого вбачається, що ринкова вартість велосипеда марки «Hanseatic bikes» моделі «Treking series» з радіусом коліс 26, у справному стані бувшого у використанні близько 5 років станом на 06.06.2021 р. могла становити 2 160 грн.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.09.2021 р., проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_7 у присутності понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , з якого вбачається, що підозрюваному ОСОБА_7 було запропоновано провести слідчий експеримент, на що ОСОБА_7 погодився та у присутності понятих показав, що велосипед знаходився в господарстві по АДРЕСА_2 біля магазину «Центральний», звідки був викрадений та вказав, місце, куди поїхав після крадіжки. У вчиненій крадіжці розкаявся (вказані обставини зафіксовані на відео);

- витягом з ЄРДР та протоколами прийняття заяв про кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 , з яких вбачається, що кримінальне провадження за № 0000322 зареєстровано 23.08.2022 р. за ч. 4 ст. 186 КК України за повідомленням ОСОБА_10 про грабіж, який мав місце 22.08.2022 о 21:52 год в магазині «Продукти», що знаходиться в м. Вижниця по вул. Українська, 51/1 (а. к. п. 218-220 т. 2);

- протоколом огляду місця події від 23.08.2022 р., складеним за участю ОСОБА_10 у присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , з якого вбачається, що здійснювався огляд приміщення магазину « Продукти » в м. Вижниця по вул. Українська,51/1 площею 5Х4, в якому розміщені прилавки з продуктами харчування, алкогольними напоями, холодильниками. У лівому верхньому крайньому куті знаходилась камера відеоспостереження (а. к. п. 224-230 т. 2);

- протоколом огляду предметів від 24.08.2022 р., складеним слідчим ОСОБА_19 , з якого вбачається, що об`єктом огляду є відеозапис з відеокамер спостереження з місця події, що стосується факту відкритого заволодіння чужим майном з приміщення магазину « Продукти » в м. Вижниця по вул. Українська, 51/1 . В ході огляду відеозаписів встановлено, що о 21:49 год особа чоловічої статі заходить в приміщення магазину « Продукти », спілкується з продавцем, замовляючи при цьому товари. О 21:52 год особа чоловічої статі, перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти» спілкується з продавцем, та схопивши пакет жовтого кольору з продуктами, намагається вирвати його з рук продавця, та в подальшому вказаний пакет розірвався, і особа чоловічої статі о 21:52 год вийшла з приміщення магазину « Продукти » з пакетом у правій руці та пішла в невідомому напрямку (а. к. п. 235 т. 2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.08.2022 р., згідно якого ОСОБА_11 на фото № 2 за загальними рисами обличчя впізнала особу, яка 22.08.2022 р. в приміщення магазину « Продукти » в м. Вижниця по вул. Українська, 51/1 відкритого заволодіння чужим майном.

- довідкою слідчого до протоколу від 24.08.2022, згідно якої серед 4-х фото, які були представлені ОСОБА_11 для впізнання, на фото № 2 був ОСОБА_7

- висновком експерта від 22.09.2022 р. № СЕ-19/126-22/6703-ТВ, згідно якого ринкова вартість копченого сиру косичка «Літин» вагою 0, 132 гр., станом на 23.08.2022 могла становити 32, 30 грн.

- висновком експерта від 23.09.2022 р. № СЕ-19/126-22/6704-ТВ, згідно якого ринкова вартість ковбаси вареної найменування «Молочна» вищого гатунку виробника «Ходорівський м`ясокомбінат» вагою 0, 3 кг., станом на 23.08.2022 могла становити 69, 22 грн.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд 1 інстанції дотримався вимог ст. 94 КПК України, а тому посилання сторони захисту про те, суд належним чином не дослідив докази, а тому безпідставно визнав ОСОБА_7 винним у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, не знайшли свого підтвердження при розгляд апеляційної скарги з доповненням.

Невизнання вини ОСОБА_7 , колегія суддів розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Колегія суддів вважає, що по справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що саме ОСОБА_7 вчинив: - таємне викрадення чужого майна (крадіжку); - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи не встановлені об`єктивні дані, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, які підтверджують, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Апеляційний суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні дотримано вимог статей 10, 22 КПК, створено необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в поданні доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Всі клопотання учасників процесу розглянуті відповідно до вимог закону.

Що стосується повноти дослідження доказів, сторона захисту вважала недопустимими доказами: - заяву ОСОБА_7 про видачу викраденого велосипеду; - висновок товарознавчої експертизи; протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 та відеозапис його проведення; - заяву начальнику Вижницького РВП від 18.06.2021 року, яка підписана нібито від імені ОСОБА_7 датована 18.06.2023 р.; - протокол прийняття усної заяви про кримінальне правопорушення від 17.06.2021 року, який заповнив та підписав ДОП СП ОСОБА_12 , апеляційний суд вважає, що слідчі дії були проведені у відповідності із вимогами КПК України, проведення вказаних слідчих дій відповідає приписам статей 104, 237 КПК України, що було вірно встановлено судом першої інстанції та зазначено в судовому рішенні.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неналежності вищевказаних доказів, колегією суддів враховується те, що на протязі всього апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_6 , та в своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинуваченого, не заявляли клопотання про дослідження вказаних доказів.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Разом з тим, в поданій захисником ОСОБА_6 апеляційній скарзі зазначалось, що судом 1-ої інстанції надана невірна оцінка фактичним обставинам справи та доказам у провадженні, однак не просив дослідити жодні докази по справі.

Натомість, в апеляційній скарзі сторони захисту не вказано, в чому підлягає неповнота або порушення судом 1-ої інстанції при досліджені всіх обставин, та на яких, передбачених законом підставах, а всі його доводи фактично зводились до незгоди із прийнятим судовим рішенням, у зв`язку з чим колегія суддів перевіряє вказані доводи, виходячи із аналізу вироку суду у співвідношенні з матеріалами провадження.

Зважаючи на зазначене та відсутності в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого та в доповненні обвинуваченого до апеляційної скарги обґрунтування того, в чому саме на їх думку полягає неповнота та неправильність дослідження судом першої інстанції доказів у кримінальному провадженні, які на переконання апеляційного суду досліджені без порушень вимог КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для повторного дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні.

Не знайшли свого підтвердження і доводи сторони захисту про те, що досудове розслідування кримінального провадження щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України проведено з порушенням строків, передбачених ст. 219 КПК України, оскільки як встановлено судовою колегією з матеріалів даного об`єднаного кримінального провадження, строки було дотримано у відповідності до вимог закону.

Щодо твердження захисника про необґрунтовану відмову районним судом в затвердженні угоди про примирення з потерпілим та угоди про визнання винуватості, то судова колегія вважає, що вказане не є предметом розгляду саме даного кримінального провадження та не підлягає розгляду.

Інші апеляційні вимоги сторони захисту мають формальний характер та вже були предметом розгляду в районному суді, у зв`язку із чим, судова колегія апеляційного суду не наводить доводи на їх спростування.

Об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінальних правопорушень за інших обставин, колегія суддів за матеріалами даного кримінального провадження не встановила і передбачені законом підстави для перевірки цього відсутні.

Що стосується доводів доповнення до апеляційної скарги захисника - обвинуваченим ОСОБА_7 , щодо допущення районним судом неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, оскільки в його діях відсутня така кваліфікуюча ознака, як грабіж вчинений з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, то на думку колегії суддів вказане твердження є помилковим.

Так, після доповнення Законом № 2117-IX статей 185-187, 189 та статті 191 КК України кваліфікуючою ознакою «в умовах воєнного стану» суди першої та апеляційної інстанцій однаково підійшли до застосування таких норм матеріального права, формуючи у цьому контексті єдину правозастосовну практику.

Така позиція Касаційного кримінального суду також є сталою, оскільки неодноразово переглядаючи судові рішення щодо осіб, засуджених за різні злочини з кваліфікуючою ознакою «вчинення злочину в умовах воєнного стану», Суд не ставив під сумнів правильність кваліфікації дій винних осіб за цією ознакою (ухвали від 23 листопада 2022 року у справі № 466/1973/22 та від 05 грудня 2022 року у справі № 175/965/22; постанова від 02 березня 2023 року у справі № 477/378/22). Інших правових позицій щодо цього питання суд касаційної інстанції не висловлював.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що законодавець свідомо не написав «злочин з використанням умов воєнного стану». Адже цілком очевидно, що його ціллю було втримання можливого росту злочинності під час війни.

Також не підлягає задоволенню і прохання сторони захисту про пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, оскільки жодних пом`якшуючих покарання або позитивно характеризуючих даних про обвинуваченого, які б не були предметом розгляду та аналізу суду першої інстанції, апеляційна скарга не містять.

Разом з цим, при призначенні покарання районним судом було враховано вимоги ст.ст. 65-67 КК України, та роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зокрема було враховано: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, при цьому, при його визначені, районний суд слідував принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таким чином, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення поданої апеляційної скарги та доповнення до неї, оскільки вони не містять правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 разом із доповненням обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2023 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач: Судді:

____________ _____________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3